Справа № 200/10685/18-а
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УСТАНОВИВ:
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 січня 2019 року залишено без розгляду позовну заяву Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області до Ліквідаційної комісії Дебальцевського професійно-технічного училища про визнання незаконним ухилення від розгляду кредиторських вимог у розмірі 21 739,50 грн., зобов`язання внести до реєстру вимог кредиторів кредиторські вимоги у розмірі 21 739,50 грн.
Повернуто Управлінню виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області судовий збір у сумі 1762,00 грн., сплачений за квитанцією № 4495 від 09.10.2018р.
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задоволено.
Справу направлено до Донецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.
В обґрунтування заяви управління зазначило, що за подання апеляційної скарги сплатило судовий збір в розмірі 1921,00 грн.
Проте, постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019 року питання щодо розподілу судових витрат не вирішено.
Сторони про дату та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.
Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши доводи, викладені в заяві, та перевіривши матеріали справи, встановив таке.
За подання апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції апелянтом сплачено судовий збір у розмірі 1921,00 грн. (а.с. 86).
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року апеляційну скаргу Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області задоволено.
Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, передбачений ч. 1 ст. 252 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Таким чином, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 2 ст. 132 Кодексу адміністративного судочинства України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Так, за визначенням ч.1 ст.132 КАСУ, судові витрати складаються, зокрема, із судового збору.
Питання розподілу судових витрат врегульовано положеннями статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, за змістом якої при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.
У разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Таким чином, оскільки судом апеляційної інстанції було ухвалено нове судове рішення, тому саме він повинен вирішити питання розподілу судових витрат.
Між тим, вирішуючи питання щодо відшкодування понесених позивачем судових витрат, що складаються зі сплати судового збору, суд виходить з системного аналізу статті 139 КАС України та статусу заявника.
В даному випадку заявник Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області в особі Бахмутського міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області є суб`єктом владних повноважень.
Таким чином, враховуючи положення ч.2 ст.139 КАС України, відповідно до якого, якщо судове рішення ухвалене на користь суб`єкта владних повноважень, суд присуджує з позивача лише здійснені ним документально підтверджені судові витрати, пов`язані із залученням свідків та проведенням судових експертиз.
Тобто, суб`єкту владних повноважень не можуть компенсуватися витрати на сплату судового збору, правову допомогу, витрати, пов`язані із прибуттям до суду, та інші судові витрати, крім зазначених вище витрат на доказування, оскільки суб`єкт владних повноважень повинен нести усі ризики, пов`язані з прийняттям ним рішень, вчиненням дій чи допущенням бездіяльності, у тому числі необхідність відстоювати правомірність своєї поведінки в адміністративному суді.
Такі обмеження у можливостях суб`єктів владних повноважень свідчать про загальну спрямованість адміністративного судочинства на захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у спірних відносинах із владою.
Таким чином, судові витрати у вигляді судового збору суб`єкту владних повноважень поверненню не підлягають.
На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що заява позивача про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат задоволенню не підлягає.
За приписами частин 4, 5 ст. 252 КАС України про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.
Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Керуючись статтями 132, 139, 143, 241, 252, 311, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями 11 червня 2019 року та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11 червня 2019 року.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць