Справа № 160/2522/19
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 травня 2019 року Справа № 160/2522/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіГорбалінського В.В.
за участі секретаря судового засіданняСітайло О.В.
представник позивача представник відповідача Нездолій Г.В. Пономаренко О.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіант Експо" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,-
Товариство з обмеженою відповідальністю "Радіант Експо" (далі - позивач) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), в якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
15.04.2019 року на адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що оскільки посадових осіб контролюючого органу було допущено до проведення перевірки, а за її результатами було складено акт, а тому підстави для визнання дій неправомірними щодо проведення перевірки відсутні.
При цьому, відповідачем зазначалося, що контролюючий орган під час винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяв у межі та спосіб, визначений чинним законодавством, а саме під час проведення перевірки та визначення податкового зобов'язання відповідачем було використано інформацію від належних органів державної влади - ГУ Держгеокадастру у Дніпропетровській області та Дніпровської міської ради.
14.05.2019 року до суду від позивача надійшли письмові пояснення, в яких було підтримано позицію, викладену в позовній заяві, та зазначено, що відзив відповідача є законодавчо необґрунтованим та таким, що не спростовує доводи, викладені в позовній заяві як підстави для задоволення позову.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві та у відповіді на відзив, просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на письмовий відзив, що містяться в матеріалах справи, у зв'язку з чим у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Радіант Експо» знаходиться на податковому обліку у Лівобережній ОДПІ м. Дніпра з 22.06.2010 року за №8518 та в ДПІ у Соборному районі, де є об'єкт оподаткування (земельна ділянка).
Перевіркою встановленні такі порушення ТОВ «Радіант Експо» :
- п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16, п. 286.1 п. 286.2 ст. 286, п. 289.1 ст. 289 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями), внаслідок чого встановлено заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Соборного району, за період з 01.01.2017 року по 31.07.2018 року на 171 719,56 грн., в тому числі за період 01.01.2017 року по 31.12.2017 року на суму 108 454,47 грн. та за період з 01.01.2018 року по 31.07.2018 року на суму 63 265,09 грн.
Рішенням Державної фіскальної служби України від 22.01.2019 року за №3234/6/99-99-11-06-01-25 скаргу ТОВ «Радіант Експо» залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 14.11.2018 року № - залишено без змін.

Вважаючи підстави проведення перевірки незаконним, а винесене контролюючим органом податкове повідомлення-рішення протиправним, позивач звернувся із даною позовною заявою до суду.

Відтак, правомірність дій контролюючого органу щодо проведення документальної позапланової перевірки та законність і обґрунтованість оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, винесеного ГУ ДФС у Дніпропетровській області, є предметом розгляду даної адміністративної справи.

Щодо визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Радіант Експо», суд вважає за необхідне зазначити про таке.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Пунктом 75.1.2 статті 75 ПК України визначено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов'язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об'єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Порядок призначення документальних позапланових перевірок регламентовано положеннями статті 78 ПК України, в якій визначено виключні підстави для проведення такої перевірки.

Як вбачається з матеріалів справи, документальну позапланову виїзну перевірку позивача призначено на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 ПК України, тобто у зв'язку з отриманням податкової інформації, що свідчить про порушення платником податків валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов'язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного, податкового та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Передбачені вказаною нормою запити щодо надання пояснень та їх документальних підтверджень направлялись відповідачем на адресу позивача, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з пунктом 78.5 статті 78 ПК України допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення документальної позапланової виїзної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Пунктом 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред'явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як встановлено судом, контролюючим органом на підставі наказу від 03.10.2018 року №5632-п проведено перевірку діяльності позивача, складено акт від 29.10.2018 року № 63024/04-36-14-04/37150855 та прийнято податкове повідомлення-рішення від 14.11.2018 року №.

Наведене свідчить про те, що допуск до перевірки фактично відбувся, що не спростовано позивачем.

З огляду на зміст положень статей 78, 81 ПК України платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відтак, враховуючи наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

А тому, суд зазначає, що позивач, допустивши посадових осіб контролюючого органу до проведення перевірки, тим самим втратив своє право на оскарження дій щодо проведення перевірки або наказу про проведення виїзної перевірки, скасування якого за вказаних обставин не може призвести до відновлення порушених прав позивача, оскільки права останнього порушують лише наслідки проведення такої перевірки у вигляді оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 29.03.2019 року № 805/3449/18-а (К/9901/64269/18).

Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 14.11.2018 року № , суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 288.1 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

При цьому, відповідно до пункту 288.5. цієї статті розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки та не може перевищувати 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Відтак, розмір орендної плати обумовлюється та ґрунтується виключно на нормативній грошовій оцінці земляної ділянки, що знаходиться в оренді.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок це капіталізований рентний дохід із земельної ділянки, визначений за встановленими і затвердженими нормативами.

Статтею 13 цього Закону передбачено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, а порядок її проведення визначено статтею 18 Закону України "Про оцінку земель", якою встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів та передбачено, що оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою відповідно до Закону України "Про землеустрій".

Приписами статей 18 та 20 Закону України "Про оцінку земель" обумовлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які є розробниками документації із землеустрою, відповідно до Закону України "Про землеустрій", за результатами нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель.

Відповідно до статті 23 цього Закону технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою; технічна документація з бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок, розташованих за межами населених пунктів, затверджується районними радами. Витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Як видно з матеріалів справи, ТОВ «Радіант Експо» користується земельною ділянкою, яка знаходиться за адресою: м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. 26-6 площею 0,3163 га (кадастровий номер :03:255:0067) на підставі укладеного з Дніпропетровською міською радою Договору оренди землі від 13.04.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Літаш І.П. за реєстровим № 1550 та зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Дніпропетровську Дніпропетровської області, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 20.06.2011 року за № 00131. Термін оренди земельної ділянки - п'ятнадцять років. Згідно п. 2.2. Договору цільове призначення земельної ділянки: землі житлової та громадської забудови.

Згідно ст. 18 Закону України «Про оцінку земель» нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності.

На теперішній час Порядок нормативної грошової оцінки земель населених пунктів затверджено Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 № 489 (далі за текстом - Порядок № 489).

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку № 489 за результатами нормативної грошової оцінки земель складається технічна документація. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформлюється за заявою зацікавленої особи (додаток 8) як І витяг із технічної документації про нормативну оцінку земельної ділянки (додаток 9).

Відповідно до Порядку № 489 задля обчислення розміру орендної плати за користування земельною ділянкою на 2017 рік у ТОВ «Радіант Експо» виникла необхідність в отриманні витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки.

13.02.2017 року ТОВ «Радіант Бкспо» отримало Витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформований відділом у м. Дніпро Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області за №5/090217/03-07.

В даному витягу було зазначено наступні показники земельної ділянки: Категорія земель: Землі житлової та громадської забудови. Цільове призначення земельної ділянки (КВЦПЗ): Інформація не внесена до відомостей. Державного земельного кадастру 1.11.3 с договора оренди. Коефіцієнт Кф: 2,00. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки, грн.: 14 460 596,63.

При цьому суд звертає увагу, що 09.02.2018 року позивачем було отримано лист від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про необхідність внесення змін до відомостей про цільове призначення земельної ділянки до Державного земельного кадастру з метою недопущення втрат бюджету (вих. № 22/060218/03-07 від 06.02.2018 року). Підставою для таких дій зазначено: положення наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 25.11.2016 року № 489 «Про затвердження Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів», у зв'язку з відсутністю коду Класифікації видів цільового призначення земель.

На виконання вимог Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділу у м. Дніпро, ТОВ «Радіант Експо» надало відповідну технічну документацію 31.07.2018 року із відповідною заявою за № 21-360-11-2018.

28.09.2018 року Товариство отримало лист від Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відділу у м. Дніпро про відмову в прийнятті заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з переліком зауважень, проте 01.10.2018 року заявою № 65-360-11-2018 було подано документи на усунення недоліків.

Так, 25.10.2018 року позивач отримав витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, сформований 24.10.2018 року, в якому зазначено цільове призначення земельної ділянки відповідно до КВЦПЗ за кодом «03.07 для будівництва та обслуговування будівель торгівлі», та визначено коефіцієнт функціонального використання земельної ділянки з показником 2,5.

Крім того, Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області своїм листом від 12.11.2018 року № 28-4-0.222-9612/2-18 повідомила позивача, що зміни до Державного земельного кадастру щодо коду КВЦПЗ були внесені 25.06.18 на підставі заяви Дніпровської міської ради 25.06.2018 №ЗВ-018 «Про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру».

Як видно з матеріалів справи, на підставі викладеного вище, ТОВ «Радіант Експо» на підставі абз.2 п. 286.4 Податкового кодексу України подало уточнюючу податкову декларацію.

Отже, суд зазначає, що ТОВ «Радіант Експо» правомірно застосувало у розрахунку розміру орендної плати відомості, які мало у наявності, а саме: витяг із технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 13.02.2017 року №5/090217/03-07, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки складає 14 460 596,63 грн., оскільки відомості про нормативно грошову оцінку земельної ділянки, яка складає 18 075 745,79 грн. позивач отримав лише 25.10.2018 року не з власної вини, що підтверджується наявними матеріалами справи.

Таким чином, суд дійшов висновку, що здійснюючи обчислення орендної плати за користування земельною ділянкою, ТОВ «Радіант Експо» було дотримано вимоги чинного законодавства, а тому висновки контролюючого органу щодо заниження орендної плати за земельні ділянки, розташовані на території Соборного району є необґрунтованими.

Окремо, суд вважає за необхідне вказати, що витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який був сформований 24.10.2018 року не містить посилань на той факт, що нормативно грошова оцінка проведена станом на 01.01.2017 року.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відмітка у витязі із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який був сформований 24.07.2018 року на користь Департаменту економіки, фінансів та міського бюджету Дніпровської міської ради - «грошова оцінка земельної ділянки визначена станом на 01.01.2017р.» не відповідає вимогам до змісту таких витягів, які зазначені у Додатку 9 пункту 1 розділу III Порядку № 489.

В силу вимог ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об'єктивному дослідженні.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, судові витрати, підлягають розподілу між сторонами пропорційно до розміру задоволених позивних вимог.

Керуючись ст. ст. 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіант Експо" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 14.11.2018 року № , яким збільшено суму грошового зобов'язання за платежем орендна плата з юридичних осіб на загальну суму 214 649,44 грн, з яких за основним платежем на суму 171 719,56 грн. та за штрафними санкціями на суму 42 929,88 грн.

В задоволенні позовних вимог про визнати протиправними дій Головного управління ДФС у Дніпропетровській області щодо проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "Радіант Експо" () з питань повноти нарахування плати за землю (орендна плата та/ або земельний податок) за земельні ділянки, що перебувають в користуванні ТОВ "Радіант Експо" на підставі укладеного договору оренди землі за період з 01.01.2017 року по 31.07.2018 року - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Радіант Експо" судовий збір у розмірі 3 219,75 грн.

Відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції, проте, відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст рішення суду складений 20 травня 2019 року.

Суддя В.В. Горбалінський