Справа № 343/396/19
Суддя: Монташевич С. М.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/396/19
Провадження №: 2-а/0343/5/19
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

суддi Монташевич С. М.,

з участю секретарів судового засідання Шикор Г. В., Оленяк С.І., Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області адміністративну справу № 343/396/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до капрала поліції поліцейського взводу №2 роти ТОРУНП в Івано-Франківській області ДПП Якимів Зоряни Юріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №276793 від 23.02.2019,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позицій сторін:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до капрала поліції поліцейського взводу №2 роти ТОРУНП в Івано-Франківській області ДПП Якимів З.Ю., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №276793 від 23.02.2019 у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 276793 від 23.02.2019, відповідач застосував до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн, за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У вказаній постанові відповідачем зазначено, що він 23.02.2019 о 13 год 40 хв на вул. Мельника, 1 в м. Івано-Франківськ, керуючи транспортним засобом ХЮНДАЙ САНТАФЕ д.н. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на зупинці посадкового майданчика позначеного знаками НОМЕР_2 , 5.44, чим порушив п.15.9е ПДР.

Постанова є протиправною, а тому повинна бути скасована, виходячи з такого.

23.02.2019, керуючи транспортним засобом ХЮНДАЙ САНТАФЕ д.н. НОМЕР_1 , він здійснив зупинку біля будинку 1 на вул. Мельника в м. Івано-Франківськ. В оскаржуваній постанові вказано, що на місці зупинки його транспортного засобу розміщені знаки 5.41, 5.44, які він, нібито, порушив. Однак, в ПДР знак 5.41 відсутній, а знак НОМЕР_3 означає «Місце зупинки таксі». В місці зупинки його транспортного засобу на вул. Мельника, 1 в м. Івано-Франківськ фактично відсутні знаки 5.41 та 5.44, про які зазначено в оскаржуваній постанові. Таким чином відповідач в оскаржуваній постанові допустив посилання на неіснуючу норму права - ПДР знак НОМЕР_2 , а також вказав на знак, який фактично по місцю вказаної зупинки транспортного засобу відсутній - ПДР 5.44 «Зупинка таксі».

В оскаржуваній постанові відповідач вказує, що оскільки ним не були дотримані вимоги знаків 5.41 та 5.44, то цим він порушив п.15.9е ПДР, який означає, що зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає - ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків. Оскільки в місці зупинки транспортного засобу знаки 5.41 та 5.44 відсутні, то із вказаних відповідачем в постанові підстав, пункт 15.9е ПДР ним не порушувався. В оскаржуваній постанові відповідачем вказано, що місце, де був розміщений автомобіль, є «посадковим майданчиком» і нічого не зазначено про те, що цей майданчик призначений для зупинки маршрутних транспортних засобів. Такими діями відповідач порушив вимоги, що постанова, поміж іншою обов`язковою інформацією, повинна містити опис обставин, встановлених під час розгляду справи.

Приймаючи оскаржувану постанову на місці вчинення правопорушення відповідач з ним не спілкувався, посвідчення водія і свідоцтво на транспортний засіб від нього не отримував, оскільки його не було в/поруч автомобіля, зазначені документи відповідачу надала свідок пасажир ОСОБА_2 Відповідач, закрившись в службовому автомобілі, заповнила бланк постанови та надала її йому для підпису (до цього моменту він уже підійшов до службового автомобіля відповідача). Зміст винесеної постанови відповідач йому не оголошувала. В постанові він вказав, що ПДР не порушував (оскільки знаки 5.41, 5.44 відсутні), розгляд справи не здійснювався і права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, йому не роз`яснено.

Приймаючи оскаржувану постанову, відповідач не дотримався зазначених вимог закону, не з`ясував, чи було вчинено ним адміністративне правопорушення, не з`ясував, в чому саме виявилося невиконання ним вимог знаків 5.41, 5.44 ПДР, не дослідив, що знаки 5.41, 5.44 ПДР на місці зупинки автомобіля фактично відсутні, не оголосив йому постанову по справі. Відповідач не дотримався вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оцінив докази не всебічно, не повно, не об`єктивно, не пересвідчився візуально чи в будь-який інший спосіб про наявні дорожні знаки на місці зупинки його автомобіля. Приймаючи оскаржувану постанову про невиконання ним пунктів 5.41, 5.44 ПДР, відповідач піддав його заходу впливу без скоєння адміністративного правопорушення, оформив адміністративний матеріал інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, не у точній відповідності з закону, не навів жодного доказу, які б підтверджували наявність знаків 5.41 та 5.44 ПДР на місці зупинки автомобіля.

Ще одним порушенням є те, що вручений примірник постанови оформлявся двома особами: відповідачем, яка заповнила пункти 1,2,3,9 постанови; іншою особою у формі поліцейського, який не представився, а оформив пункти 4-7 постанови. Вказана обставина підтверджується наявністю різних власноручних почерків позивача та іншої особи в графах зазначених пунктів постанови.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, наведених у адміністративному позові, свої доводи обгрунтовує долученими доказами, в тому числі світлинами, а також пояснив, що автомобіль він поставив на майданчику біля торгівельного центру. Підійшов працівник міліції, який вказав на порушення п.5.41 та 5.44 ПДР, але у вказаному місці такі знаки відсутні, натомість є інші знаки.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про отримання поштового відправлення (34-35, 41, 46-53). Причин неявки не повідомив. Відзив на позов не надав.

До судового розгляду спір між сторонами не врегульовано.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі:

Ухвалою суду від 12.03.2019 відкрито провадження у даній справі.

Ухвалою суду від 24.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини і відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ВР № 276793 від 23.02.2019 (а.с.4,19), зазначено, що 23.02.2019 о 13.40 год в м. Івано-Франківську, вул. Мельника, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hynndai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на зупинці посадкового майданчику, позначеного знаками НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , чим порушив п. 15.9(е) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Посадовою особою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 255 гривень.

ОСОБА_1 у вказаній постанові, зазначив, що правила він не порушував, розгляду не було, права йому не роз`яснювали.

Позивачем надано до суду копію посвідчення водія серії НОМЕР_4 , виданого 10.12.2011 (а.с.5-6, 20-21).

На світлокопіях фото чітко видно місце зупинки позивача та наявні там дорожні знаки (а.с.7-9, 47-49), зокрема на фото (а.с.8,9,47,49) чітко видно, де знаходиться автомобіль позивача, а також такі знаки, про які веде мову відповідачка у постанові та які, як стверджує в постанові остання, порушив позивач, а саме: 5.41 та 5.44 відсутні, натомість наявний знак 5.43.1 «Пункт зупинки тролейбуса».

Таким чином, позивач вважає, складену на нього постанову протиправною, а тому вважає, що вона повинна бути скасована, про що і просить суд.

Оцінка суду:

Дослідивши докази, які надані позивачем на обґрунтування своїх вимог, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги і заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушення (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КУпАП, адміністративній відповідальності за цією статтею підлягають особи за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР, затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

Пунктом 1.1 ПДР визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

У відповідності до п. 1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 1.9 ПДР передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 15.9 (е) ПДР зупинка забороняється ближче 30 м від посадкових майданчиків для зупинки маршрутних транспортних засобів, а коли їх немає ближче 30 м від дорожнього знака такої зупинки з обох боків.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до роз`яснень п. 24 Постанови Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як встановлено у судовому засіданні, оскаржувана постанова вимогам ст. 283 КУпАП не відповідає, оскільки, приймаючи оскаржувану постанову, відповідач не дотрималася зазначених вимог закону, не з`ясувала чи було вчинено позивачем адміністративне правопорушення, в чому саме виявилося невиконання останнім вимог знаків 5.41, 5.44 ПДР, не дослідила, що знаки 5.41, 5.44 ПДР на місці зупинки автомобіля фактично відсутні, а також не оголосила позивачу постанову по справі.

Так, в оскаржуваній постанові вказано про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Hynndai Santa Fe д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку на зупинці посадкового майданчика, позначеного знаками НОМЕР_2 , 5.44, чим порушив п.15.9 (е) ПДР.

Проте, згідно з фотоматеріалів місця вчинення адміністративного правопорушення, судом встановлено, що на місці зупинки такі знаки, які, як стверджує відповідачка, порушив позивач, а саме: 5.41, 5.44 відсутні взагалі. Натомість наявний інший знак, про який відповідач у постанові мову взагалі не веде та не ставить в провину позивачу його порушення.

Крім цього, відповідно до п. 10 розділу III вказаної вище інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Однак відповідач, всупереч вказаному пункту інструкції, оцінила докази не всебічно, не повно, не об`єктивно, не пересвідчилася візуально чи в будь-який інший спосіб про наявні дорожні знаки на місці зупинки автомобіля позивача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Приймаючи оскаржувану постанову відповідач не навела суду жодного доказу, які б підтверджували наявність знаків 5.41 та 5.44 ПДР на місці зупинки автомобіля. Оскільки нею не надано доказів правомірності свого рішення, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині скасування постанови є обґрунтованими, а постанова по справі про адміністративне правопорушення щодо позивача підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В оскаржуваній вона вказала, що позивач скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, згідно якої встановлено адміністративну відповідальність за порушення вимог дорожніх знаків у вигляді штрафу. В огрунтування свого незаконного рішення посилається знов ж таки на порушення знаків 5.41, 5.44 ПДР. При цьому, як уже було зазначено судом, на місці зупинки транспортного засобу вказані знаки відсутні.

Таким чином, відповідач піддала позивача заходу впливу без скоєння адміністративного правопорушення, оформила адміністративний матеріал інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом, не у точній відповідності з ним, чим порушила вимоги ст.ст. 7, 9 КУпАП та безпідставно застосувала закон про адміністративну відповідальність, а саме ч. 1 ст. 122 КУпАП.

На підставі вище викладеного, ч. 2 ст. 19 Конституції України, п.п. 1.1, 1.3., 1.9 ПДР, ст.ст. 77, 90 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 247, 251, 283 КУпАП, п. 4 розділу І, п. 10 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, п. 24 Постанови Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та керуючись ст.ст. 244-246, 250, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до капрала поліції поліцейського взводу №2 роти ТОРУНП в Івано-Франківській області ДПП Якимів Зоряни Юріївни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №276793 від 23.02.2019 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ВР №276793 від 23 лютого 2019 року, винесену капралом поліції поліцейського взводу №2 роти ТОРУНП в Івано-Франківській області ДПП Якимів Зоряною Юріївною про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у розмірі 255,00 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Відповідачка: ОСОБА_3 , капрал поліції поліцейського взводу №2 роти ТОРУНП в Івано-Франківській області ДПП, вул. Юності, 23, м. Івано-Франківськ.

Повний зміст рішення буде складено 7 червня 2019 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Текст повного судового рішення виготовлено 7 червня 2019 року.