Справа № 640/9988/19
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 червня 2019 року місто Київ №640/9988/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовом ОСОБА_1
до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) з позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві (01011, м. Київ, вул. Різницька, 11-Б, ) про визнання протиправними дій та скасування постанови про повернення виконавчого провадження №14157393 від 02.01.2019 року в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору згідно ВП №14157393 від 02.01.2019 року та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №14157393 від 02.02.2019 року, виділити в окреме провадження та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору ВП №№14157393 від 02.01.2019 року, винесених Печерським районним відділом державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи, зокрема, відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Приписами п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (у редакції, яка діє станом на момент звернення з даним позовом до суду) передбачено, що ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру, який подано який подано фізичною особою або фізичною особою - підприємцем, справляється судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з Законом України "Про Державний бюджет України на 2019 рік", встановлено у 2019 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01.01.2019 - 1 921,00 грн.

При цьому, ст. 9 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї матеріали судом встановлено, що позивачем надано оригінал платіжного документу про сплату судового збору в розмірі 768, 40 грн., разом з тим, як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено вимоги щодо скасування постанови про повернення виконавчого провадження №14157393 від 02.01.2019 року в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору згідно ВП №14157393 від 02.01.2019 року та постанови про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження №14157393 від 02.02.2019 року, що є вимогами майнового характеру.

Так, відповідно до постанови про стягнення виконавчого збору згідно ВП №14157393 від 02.01.2019 року, виконавчий збір, що підлягає стягненню становить 450 532, 26 грн., тобто сума судового збору за вимогу майнового характеру в розмірі 450 532, 26 грн. становить 1 802, 13 грн., водночас позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви копію постанови про стягнення виконавчого збору згідно ВП №14157393 від 02.01.2019 року, що позбавляє суд можливості встановити розмір майнової вимоги щодо скасування зазначеної постанови та встановити в сукупності суму судового збору, яка підлягає сплаті за подання даного позову.

Суд наголошує, що згідно з приписами частини сьомої статті 161 КАС України, до заяви про визнання індивідуального акта протиправним недійсним додається також оригінал або копія оспорюваного акта, а у разі відсутності акта у позивача - клопотання про його витребування, однак, позивачем копію постанови про стягнення виконавчого збору згідно ВП №14157393 від 02.01.2019 року до матеріалів справи не додану, клопотання про витребування доказів (в разі відсутності можливості отримати таку постанову) відсутнє.

Відповідно до частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

За змістом частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Згідно з пунктом 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 року №55, копія документа засвідчується відміткою, що складається зі слів "Згідно з оригіналом", назвою посади, особистим підписом особи, яка засвідчує копію, її ініціалами та прізвищем, датою засвідчення копії.

Дослідивши зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд встановив, що позивачем всупереч вимог частини другої статті 94, частини четвертої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додані не завірені копії документів, що виключає можливість їх використання в якості доказів по справі.

Частиною першою, другою та п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів. Рішення виконавця про відкладення проведення виконавчих дій може бути оскаржене протягом трьох робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів.

За посиланням позивача, його представник дізнався про наявність оскаржуваних постанов від 02.01.2019 та від 02.02.2019 лише 03.04.2019, при цьому, жодних доказів, які б свідчили про те, що оскаржувані постанови було отримано позивачем чи його представником лише 03.04.2019 матеріали позовної заяви не містять, водночас, навіть допускаючи можливість отримання позивачем або його представником оскаржуваних рішень саме 03.04.2019, як в тексті позовної заяви, то позивачем все одно пропущено десятиденний строк звернення до суду з даним позовом, який встановлено наведеними вище приписами законодавства, оскільки до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом представник позивача звернувся лише 06.06.2019.

Отже, позивач звернувся до суду через свого представника з пропущенням строку звернення до адміністративного суду.

Заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду чи визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду позивачем не надано.

Відповідно до частини першої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Враховуючи вищевикладене позивачу необхідно надати суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

З урахуванням викладеного суд, прийшов до висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без руху із встановленням позивачу строку для усунення виявлених недоліків шляхом надання до суду заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до адміністративного суду, належним чином завірені копії документів, долучених до позовної заяви, включаючи копію постанови про стягнення виконавчого збору згідно ВП №14157393 від 02.01.2019 року та оригінал документу про сплату судового збору у відповідному розмірі, враховуючи ціну позову та вже сплачену суму судового збору.

Керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків позовної заяви.

3. Попередити позивача, що в разі не усунення недоліків позовної заяви, яку залишено без руху у встановлений строк, до позовної заяви будуть застосовані наслідки визначені п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала, відповідно до ч. 2 ст. 256 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Н.Г. Вєкуа