Справа № 580/1245/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року справа № 580/1245/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області, Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області про визнання протиправною бездіяльності та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

УСТАНОВИВ:

04.04.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд з позовом звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі - позивач) до Смілянської міської ради Черкаської області (20700, Черкаська обл., м. Сміла, вул.Незалежності, буд.37; ) (далі - відповідач 1), Виконавчого комітету Смілянської міської ради Черкаської області (20700, Черкаська обл., м. Сміла, вул. Незалежності, буд.37; ) (далі - відповідач 2) про:

визнання протиправною бездіяльності відповідача 1 щодо не вирішення питання про виплату йому середнього заробітку за час вимушеного прогулу;

стягнення з відповідача 2 середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 16.11.2017 до 07.12.2018 в сумі 285571,44 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на підставі рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.08.2018 позивача поновлено на посаді з 07.12.2018. Водночас середній заробіток за час вимушеного прогулу з часу його звільнення (17.11.2017) до часу поновлення на роботі всупереч вимогам трудового законодавства не виплачений. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 10.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також установлено відповідачам строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання.

Згідно з даними та рекомендованих повідомлень вказану ухвалу сторони отримали 17.04.2019.

02.05.2019 від відповідачів надійшли аналогічні за змістом відзиви на позовну заяву, в яких зазначено, що під час вирішення питання про поновлення позивача на роботі Смілянський міськрайонний суд Черкаської області не вирішив питання про виплату позивачу середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що мало бути підставою для його виплати. Крім того зазначено, що відповідно до вимог ст.235 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) стягненню підлягає середній заробіток за час вимушеного прогулу не більше, ніж за 1 рік. Тому виплата позивачу середнього заробітку має бути виплачена за період з 17.11.2017 до 17.11.2018 і становить 270425,50 грн. Вказані обставини відповідачі просили врахувати під час вирішення спору.

У наданій суду 11.05.2019 відповіді на відзив позивач наголошує, що, якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, виплата середнього заробітку здійснюється за весь час вимушеного прогулу. Оскільки позивач не поновлений на роботі більше одного року не з його вини, стягненню підлягає середній заробіток за весь час.

Зважаючи на відсутність клопотань від сторін про розгляд справи з їх повідомленням (викликом у судове засідання), а також заперечень на розгляд справи у спрощеному провадженні, відсутність необхідності призначення експертизи та допиту свідків, суд вирішив розглянути справу у спрощеному провадженні без проведення судового засідання та їх виклику (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Суд установив, що рішенням Смілянської міської ради від 16.11.2017 №54-17/VII достроково припинено повноваження позивача, як секретаря Смілянської міської ради, у зв`язку з неналежним виконанням службових повноважень.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 30.08.2018 у справі №703/3548/17, що набрало законної сили відповідно до постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2019, визнано протиправними та скасовані рішення Смілянської міської ради від 16.11.2017 №54-17/VII «Про дострокове припинення повноважень секретаря Смілянської міської ради Федоренка В.А.» та від 20.11.2017 №55-1/VІІ «Про обрання секретаря міської ради», поновлено позивача посаді. Рішення суду першої інстанції звернено до негайного виконання в частині такого поновлення та є чинним на час вирішення цього спору.

Згідно з вимогами ст.129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Суд врахував, що зазначеним судовим рішенням не вирішено питання стягнення вимушеного прогулу. В його описовій частині не вказано, що така вимога була заявлена предметом спору. Отже, спір щодо необхідності сплати таких коштів не був вирішений.

Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

На підставі розпорядження виконавчого комітету Смілянської міської ради від 07.12.2018 №201-К позивач приступив до виконання обов`язків секретаря Смілянської міської ради. Середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.11.2017 до 06.12.2018 позивачу не виплачено. Доказів здійснення нарахувань за цей період відповідачі суду не надали.

Враховуючи преюдиційність факту незаконного звільнення позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість його доводів щодо права на отримання коштів за вимушений прогул та протиправність бездіяльності відповідача 1 щодо не вирішення питання виплати таких коштів позивачу.

Доводи відповідачів про відсутність присудження судом стягнення кошів за вимушений прогул не свідчать про правомірність їх бездіяльності щодо вирішення питання оплати праці працівнику, незаконність звільнення якого встановлена судовим рішенням, що набрало законної сили.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нарахування та виплата заробітної плати є обов`язком роботодавця.

Положеннями ст.43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Сплата коштів за вимушений прогул є гарантією особи та виконує компенсаторну функцію у відносинах незаконного її звільнення, впливає на відносини соціального захисту, право на що визначено ст.46 Конституції України. Здійснити нарахування у таких правовідносинах самостійно без отримання судового рішення щодо такого питання роботодавцю не заборонено.

Тому суд дійшов висновку, що спірна бездіяльність відповідача-1 має характер протиправної.

Відповідно до ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Велика Палата Верховного Суду, аналізуючи вказану норму під час розгляду справи №826/808/16 у постанові від 20.06.2018, дійшов висновку, що виплата середнього заробітку проводиться за весь час вимушеного прогулу та законом не передбачено будь-яких підстав для зменшення його розміру за певних обставин. Згідно з ч.5 ст.242 КАС України правова позиція Верховного Суду обов`язкова для врахування судами нижчих інстанцій.

Зважаючи, що поновлення позивача на посаді секретаря Смілянської міської ради на підставі вищезазначеного рішення суду здійснено зі спливом одного року з часу його звільнення без вини позивача, стягненню підлягає заробітна плата за весь час вимушеного прогулу.

Процедура нарахування середнього заробітку працівника визначається за правилами Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок № 100).

Згідно з абз. 3 п. 2 Порядку №100 збереження заробітної плати «у всіх інших випадках», до яких відноситься вимушений прогул, середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

Пунктом 3 Порядку №100 встановлено, що при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження включаються: основна заробітна плата; доплати і надбавки (за надурочну роботу та роботу в нічний час; суміщення професій і посад; розширення зон обслуговування або виконання підвищених обсягів робіт робітниками - почасовиками; високі досягнення в праці (високу професійну майстерність); умови праці; інтенсивність праці; керівництво бригадою, вислугу років та інші); виробничі премії та премії за економію конкретних видів палива, електроенергії і теплової енергії; винагорода за підсумками річної роботи та вислугу років тощо. Премії включаються в заробіток того місяця, на який вони припадають згідно з розрахунковою відомістю на заробітну плату. Премії, які виплачуються за квартал і більш тривалий проміжок часу, при обчисленні середньої заробітної плати за останні два календарні місяці, включаються в заробіток в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді. У разі коли число робочих днів у розрахунковому періоді відпрацьовано не повністю, премії, винагороди та інші заохочувальні виплати під час обчислення середньої заробітної плати за останні два календарні місяці враховуються пропорційно часу, відпрацьованому в розрахунковому періоді.

Усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо, за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до пункту 5 Порядку № 100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

За правилами пункту 8 Порядку № 100 нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.

Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства.

Із довідки Смілянської міської ради від 04.09.2018 №Ф-338/02-03-2 про суми виплаченої позивачу заробітної плати за два місяці, що передували звільненню, суд встановив, що його заробітна плата за вересень 2017 року становила 17307,42грн., за жовтень 2017 року - 22716,00 грн. З урахуванням кількості фактично відпрацьованих у вказаний період робочих днів середньоденна заробітна плата позивача за день становила - 1081,71 грн.

З даних наявної у матеріалах справи копії трудової книжки позивача суд встановив, що позивач звільнений із займаної посади 16.11.2017, а поновлений 07.12.2018.

Відповідно до абз.2 п.2.27. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58, днем звільнення вважається останній день роботи.

Отже, твердження позивача про період вимушеного прогулу з 16.11.2017 до 07.12.2018 не є достатньо обґрунтованим. З огляду на вказану норму початком вимушеного прогулу позивача є наступний після звільнення день - 17.11.2017. Кінцем цього періоду є день, що передує дню його поновлення, оскільки 07.12.2018 вважається першим робочим днем, за який мала бути нарахована заробітна плата у загальному порядку. Отже, вимушений прогул позивача тривав з 17.11.2017 до 06.12.2018 включно.

Відповідно до ч.1 ст.15 Регламенту роботи Смілянської міської ради, затвердженої її рішенням від 01.03.2016 №13-2/VII, секретар ради працює на постійній основі.

За загальним правилом ч.1 ст.52 КЗпП України для працівників установлюється п`ятиденний робочий тиждень з двома вихідними днями. На підставі ч.1 ст.67 цього Кодексу при п`ятиденному робочому тижні працівникам надаються два вихідних дні на тиждень.

З урахуванням визначених ч.1 ст.73 КЗпП України святкових днів та вихідних днів, загальна кількість робочих днів у період з 17.11.2017 до 06.12.2018 становить 264 дні (листопад 2017 - 10 днів, грудень 2017 - 20 днів, січень 2018 - 21 день, лютий 2018 - 20 днів, березень 2018 - 21 день, квітень 2018 - 19 днів, травень 2018 - 21 день, червень 2018 - 20 днів, липень 2018 - 22 дні, серпень 2018 - 22 дні, вересень 2018 - 20 днів, жовтень 2018 - 22 дні, листопад 2018 - 22 дні та грудень 2018 - 4 дні).

Отже, стягненню відповідно до вимог ст.235 КЗпП України підлягає середній заробіток за час весь вимушеного прогулу за вказаний період у сумі 285571,44 грн. (1081,71 грн. * 264 робочі дні).

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 15.02.2019 у справі №826/6583/14 суми, які суд визначає до стягнення з роботодавця на користь працівника як середній заробіток за час вимушеного прогулу, обраховуються без віднімання сум податків та зборів. Податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Крім того, справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів.

Тому стягненню підлягає сума заробітної плати за час вимушеного прогулу без утримання податків та інших платежів.

Суд врахував, що відповідно до ч.1 ст.10 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР «Про місцеве самоврядування в Україні» (далі - Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Виконавчі комітети на підставі ч.ч.1, 2 ст.11 Закону №280/97-ВР є виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади. Крім того, ст.ст.26, 27 Закону №280/97-ВР передбачають окремі та різні за обсягом повноваження міської ради та її виконавчого комітету.

Отже, відповідачі виконують різні функції та повноваження. Крім того, згідно з даними ЄДРПОУ є окремими юридичними особами.

Оскільки службові (трудові) відносини у позивача виникли саме з відповідачем-1, обов`язок виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу виник саме у відповідача-1. Позовні вимоги щодо стягнення таких коштів саме з відповідача-2 не доведено та не обґрунтовано.

Тому суд дійшов висновку стягнути на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу у вищевказаній сумі саме з відповідача-1.

У зв`язку з викладеним позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Смілянської міської ради Черкаської області щодо не вирішення питання про виплату ОСОБА_1 середнього заробітку за час його вимушеного прогулу.

Стягнути із Смілянської міської ради Черкаської області (20700, Черкаська обл., м.Сміла, вул. Незалежності, буд.37; ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 17.11.2017 до 06.12.2018 в сумі 285571,44 грн. (двісті вісімдесят п`ять тисяч п`ятсот сімдесят одна гривня сорок чотири копійки).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі 10.06.2019