Справа № 756/3710/14-а
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 756/3710/14-а
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

10 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд в складі: головуючої - судді Земляної Г.В., суддів - Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О., перевіривши матеріали апеляційної скарги заінтересованої особи ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Оболнського районного відділу ГУ ДМС в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2014 року адміністративний позов задоволено; визнано протиправною відмову Оболнського районного відділу ГУ ДМС в м. Києві в реєстрації ОСОБА_3, ОСОБА_4 ; зобов`язано Оболнський районний відділу ГУ ДМС в м. Києві зареєструвати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в кімнату площею 18,0 кв.м. 2-х кімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Не погодившись з зазначеним судовим рішенням, заінтересованою особою ОСОБА_1 31 травня 2019 року подано апеляційну скаргу, в якій вона просить скасувати рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2014 року та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Перевіривши апеляційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до провадження та підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст.296 КАС України.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно д ч. 2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається з матеріалів справи, апелянта не було залучено до участі у даній справі.

Так, відповідно до п) 6 ч.2 ст. 296 КАС України в апеляційній скарзі зазначаються, зокрема, обґрунтування вимог особи, яка подала, апеляційну скаргу, із зазначенням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота дослідження доказів і встановлення обставин у справі та (або) застосування норм права.

Вважаючи, що постанова Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2014 року прийнята з порушенням вимог чинного законодавства, ОСОБА_1 звернулася за захистом своїх прав до адміністративного суду із цією апеляційною скаргою.

Обґрунтовуючи свою апеляційну скаргу, скаржник зазначив, що рішення прийняте усупереч законодавству, так як апелянт не надавала згоди на таку реєстрацію.

Як вбачається з рішення суду першої інстанції, позивачі звернулись за захистом порушеного права з боку суб`єкта владних повноважень в рамках адміністративного судочинства.

Дослідивши подану апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що апелянтом не зазначено, які саме її права порушено.

Згідо з ч. 1, 4 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, суд не може витребовувати докази в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст.78 КАС України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Таким чином, апелянту слід усунути недоліки апеляційної скарги шляхом уточнення вимог та нормативним обґрунтуванням порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до порушення прав апелянта.

Крім того апеляційна скарга підлягає залишенню без руху, оскільки подана поза межами строку, визначеного ч.2 ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної Постанови).

Згідно ч.2 ст.186 КАС України апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення.

З матеріалів справи вбачається, що рішення прийнято у відкритому судовому засіданні 18 квітня 2014 року.

Однак з апеляційною скаргою апелянт звертається лише 31 травня 2019 року, тобто після закінчення 10-денного строку.

Разом з тим, апелянт в апеляційній скарзі зазначає про пропущений строк та просить його поновити.

В обґрунтування пропуску подачі апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції скаржник посилається на те, що на момент спливу строку на оскарження, вона не була обізнана про існування такого рішення, оскільки її не було залучено до участі у справі, а оскаржуване рішення відсутнє в ЄДРСР, що унеможливлювало подати апеляційну скаргу.

Як стверджує апелянт, про існування оскаржуваного судового рішення їй стало відомо випадково зі слів представника позивача в іншому судовому процесі. Проте, коли саме їй стало про це відомо апелянт не зазначає.

Апелянтом долучено до апеляційної скарги копію заяви про видачу копії оскаржуваного рішення, датовану 17 травня 2019 року та зазначається, що копію вона отримала 24 травня 2019 року. Однак, відсутні докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції апелянтом. Зазначені докази відсутні і в матеріалах справи.

Відповідно до п) 4 ч.5 ст.296 КАС України до апеляційної скарги додаються докази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного судового рішення суду першої інстанції, за наявності.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення з апеляційною скаргою до суду апелянт зауважив, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень, було опубліковано лише ухвалу про відкриття провадження.

Натомість, скаржник, знаючи про наявність такого провадження не звернулась з заявою про залучення її до участі у даній справі, а звертається лише зараз з апеляційною скаргою, зі спливом декількох років після ухвалення судового рішення у справі.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Порівняльний аналіз термінів «дізнався» та «повинен дізнатися», що містяться в статті 99 КАС України (в редакції, станом на дату подання адміністративного позову), дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх прав.

З огляду на це, позивач повинен також ґрунтовно мотивувати, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого частиною 1 статті 71 КАС України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Дана позція також підтверджується у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 30 жовтня 2018 року у справі № 826/6667/16.

Встановлення строків звернення до суду законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про поновлення строків подання апеляційної скарги, з огляду на неповажність зазначених підстав.

Тому колегія суддів, встановивши, що апеляційну скаргу подано без додержання вимог, встановлених КАС України, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки апеляційної скарги, спосіб їх усунення і встановлюється строк, достатній для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.

Таким чином, апелянту необхідно усунути недоліки, зазначені в даній ухвалі, а саме:

- уточнити вимоги апеляційної скарги із зазнченням того, у чому саме полягає неправильність чи неповнота встановлення обставин у справі, як саме рішенням суду першої інстанції вирішено питання про права, свободи, інтереси та обов`язки апелянта;

- надати вмотивоване клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження із зазначенням інших підстав для поновлення строку (пропуску строків) на апеляційне оскарження рішення та документів на підтвердження цих обставин.

Керуючись ст.ст.169, 295, 296, 298 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження відмовити.

Апеляційну скаргу заінтересованої особи ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 18 квітня 2014 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Оболнського районного відділу ГУ ДМС в м. Києві про зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Надати апелянту строк протягом 7 днів з моменту вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків, зазначених в даній ухвалі.

Роз`яснити що у разі невиконання вимог даної ухвали у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено та/або повернуто апеляційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький