Справа № 520/583/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 р.м. ОдесаСправа № 520/583/19
Головуючий в 1 інстанції: Луняченко В.О.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді Єщенка О.В.

суддів Димерлія О.О.

Коваля М.П.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богача Андрія Миколайовича на рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богача Андрія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому просила визнати протиправними дії інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богача Андрія Миколайовича та скасувати постанову Серії ЕАВ №812951 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову зазначено, що висновки поліцейського про порушення позивачем правил дорожнього руху, а саме здійснення проїзду на заборонений жовтий сигнал світлофору, не відповідають дійсності та не підтверджені належними доказами. Разом з цим, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектором поліції грубо порушено правила щодо належного та всебічного її розгляду, у тому числі, щодо роз`яснення прав на правову допомогу, забезпечення участі у розгляді справи. Зазначені обставини свідчать про неправомірність рішення відповідача, його необґрунтованість та наявність безумовних підстав для його скасування.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2019 року адміністративний позов задоволено. Суд скасував постанову серії ЕАВ № 812951 від 23.12.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності по ч. 2 ст. 122 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення закрив.

В апеляційній скарзі інспектор роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богач Андрій Миколайович, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати судове рішення та прийняти нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції не надано належної оцінки доказам у справі, за якими підтверджується вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме здійснення проїзду на заборонений сигнал світлофору, у зв`язку із чим дійшов необґрунтованого висновку про невідповідність постанови про накладення стягнення вимогам чинного законодавства.

Оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, телефонограмою та звітом про надсилання тексту повістки засобами електронного зв`язку, однак в судове засідання вони не з`явились, з огляду на достатність доказів для вирішення справи за наявними матеріалами, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 23.12.2018 року інспектором роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богачем Андрієм Миколайовичем винесено постанову Серії ЕАВ №812951 про накладення на позивача адміністративного стягнення у розмірі 425 грн.

Підставою для накладення адміністративного стягнення стало те, що позивач 23.12.2018 року, керуючи транспортним засобом «Lend Rover Discovery", реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя по пр. Небесної Сотні і вул. Космонавта Комарова у м. Одесі на заборонений жовтий сигнал світлофору, чим порушив п. «ґ» п. 8.7.3 Правил дорожнього руху України та скоїв правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, посилаючись на її безпідставність, необґрунтованість і невідповідність чинному законодавству, позивач звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджений належними доками, що свідчить про необґрунтованість адміністративного стягнення та наявність безумовних підстав для скасування рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову вважає правильними, проте такими, що прийняті з порушенням норм процесуального права, з огляду на наступне.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, порушення яких є підставою для відповідальності згідно із законодавством (п.п. 1.1, 1.9 Правил).

Так, відповідно до п. 8.1 Правил від 10.10.2001 року №1306 регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Згідно із п. 8.7 Правил від 10.10.2001 року №1306 світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Пунктом «ґ» п.п. 8.7.3 п. 8.7 Правил від 10.10.2001 року №1306 сигнали світлофора мають такі значення як жовтий, що забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналу.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КУпАП, зокрема, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Водночас, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, фактично підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності згідно оскаржуваної постанови стало виявлення посадовою особою підрозділу поліції здійснення позивачем проїзду на заборонений сигнал світлофору.

При цьому, судом першої інстанції вірно враховано те, що позивач не визнає порушення ним вказаних правил, а навпаки наполягає на дотриманні установлених правил дорожнього руху.

Як вірно вказав суд першої інстанції, зазначені обставини зумовлюють відповідача-суб`єкта владних повноважень довести правомірність своїх дій та рішення на підставі ч. 2 ст. 77 КАС України.

Так, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідач надав відеозапис, який не підтверджує факту скоєння позивачем виявленого правопорушення.

З огляду на те, що з відеозапису не можливо встановити вид транспортного засобу, його дані, а також особу, яка ним керувала, колегія суддів не може вважати факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення таким, що зафіксований у встановленому законом порядку.

Зазначені обставини, з урахуванням того, що позивач не визнає порушення ним правил дорожнього руху, позбавляють суд можливості визнати доведеним факт вчинення особою адміністративного правопорушення, а відтак і обґрунтованість рішення суб`єкта владних повноважень.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність відповідачем правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, що є безумовною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Разом з цим, колегія суддів враховує, що за правилами ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, за правилами наведеної норми процесуального законодавства захисту в суді підлягають, зокрема, порушені органом державної влади та його посадовими особами права, свободи та інтереси фізичних осіб.

Враховуючи, що оскаржувані за цим позовом дії інспектора поліції реалізовані відповідною постановою, колегія суддів вважає, що ці дії ніяким чином не порушують права та інтереси позивача у розумінні наведених приписів адміністративного процесуального законодавства.

Водночас, вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції не надав правової оцінки оскаржуваним за цим позовом діям суб`єкта владних повноважень, відповідний висновок в частині вказаних позовних вимог не склав.

З огляду на те, що під час розгляду справи суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального законодавства, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 317 КАС України підлягає скасуванню з ухваленням нового про часткове задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 272, 286, 308, 311, п. 2 ч. 1 ст. 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богача Андрія Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 18 березня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богача Андрія Миколайовича про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову інспектора роти №1 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Богача Андрія Миколайовича від 23.12.2018 року Серії ЕАВ №812951 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль