Справа № 160/3929/19
Суддя: Коренев Андрій Олексійович
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року Справа № 160/3929/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Коренева А.О.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування рішення, -
02.05.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі ГУ ПФУ в Дніпропетровській області), в якій просить:
- визнати протиправними дії, та скасувати рішення «Про відмову в перерахунку пенсії» від 14/03/22-19 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області здійснити перерахунок пенсійних виплат починаючи з 14.03.2019 року, та виплачувати надалі ОСОБА_1 відповідно до ч. 2 ст. 57; середньомісячного заробітку за довідкою виданою ДТЕК «Павлоградвугілля» № 2858/1 від 15.09.14 року із суми 1337,97 кар., без обмежень, враховуючи ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", додаток за понаднормативний стаж роботи відповідно норм ч. 2 ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», який складає 6% від середньомісячного заробітку.
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що вона перебуває на обліку і отримує пенсійні виплати у ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 01.05.1993 року, по інвалідності нормою відшкодування фактичних збитків (захворювання поз`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС), згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», відповідно Порядку Постанови Кабінету Міністрів України п-9 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Ознайомившись та проаналізувавши з текстом протоколу призначення пенсії від 22.02.2019 та 20.02.2019 року, з розрахунком пенсійних виплат ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вона прийшла до висновку, що краще отримувати пенсійні виплати по інвалідності у відповідності ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-4 від 09.07.2003 року, враховуючи норми положень ч. 2 ст. 57, ч. 2 ст. 56, 55, ст. 49, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». З метою реалізації свого пільгового права на перерахунок пенсійних виплат по інвалідності, 25.02.2019 року позивач звернулась з письмовою заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про здійснення розрахунку пенсійних виплат враховуючи норми ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 40 України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-4, відповідно до положень ч. 2 ст. 57, ч. 2 ст. 56, ст. 49, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». ГУ ПФУ в Дніпропетровській області надіслано лист від 14.03.2019 року за № 63/03/22-19 «про відмову здійснення перерахунку пенсії», причиною відмови є: сума пенсійних виплат у такому порядку зменшується. Дії ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, щодо відмови № 63/03./22-19 від 14.03.2019 року вважає такими, що порушують її право на соціальний захист, є незаконними та такими, що підлягають скасуванню. Також, на думку позивача, відповідачем у листі від 14.03.2019 року за № 63/03/22-19 надане роз`яснення про розрахунок пенсійних виплат відповідно «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-4, без урахування Спеціального Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і тому надана інформація про пенсійні виплати Відповідачем не є підставою (щодо зменшення пенсійних виплат) для відмови, бо у цей спосіб порушене його пільгове право щодо розрахунку пенсійних виплат.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.05.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
17.05.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву разом з пенсійною справою, в якому просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні з 01.05.1993 року та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків (захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС), згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року. Пенсія заявниці розрахована згідно пункту 9 постанови кабінету міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням довідки про заробітну плату № 2858/1 від 15.09.2014 року, видану ВСП Шахтоуправління «Тернівська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». 25.02.2019 року заявницею надана заява про перехід на пенсію за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року та провести розрахунок пенсії за віком згідно ч. 2 ст. 57 та ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ з врахуванням довідки про заробітну плату № 2858/1 від 15.09.2014 року, видану ВСП Шахтоуправління «Тернівська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». При переході з пенсії по інвалідності, яка призначена згідно ст. 54 Закону № 796-ХІІ на пенсію згідно Закону № 1058-ІV, у урахуванням ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-ІV, розмір пенсії заявниці веде до зменшення, тому проводити перерахунок пенсії згідно з ч. 2 ст. 57 та ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ з врахуванням довідки про заробітну плату № 2858/1 від 15.09.2014 року, видану ВСП Шахтоуправління «Тернівська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не має законних підстав.
Позивачем, 23.05.2019 року надано до суду відповідь на відзив, в якому підтримані позовні вимоги та додатково наголошено, що обов`язковою умовою є перерахунок пенсії відповідно до норм ст. 57, ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - для вирішення спору по справі це має першочергове значення, з причини зменшення пенсійних виплат, а також зауважено, що Закон України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - є законом спеціальним, - спеціальні норми є певною мірою «виключними», тобто виключають із загального, необмеженого кола суб`єктів певну групу за визначеним критерієм, на яку і поширюють свою дію, спеціальний Закон скасовує дію загального Закону.
Розглянувши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з 01.05.1993 року та отримує пенсію по інвалідності в розмірі фактичних збитків (захворювання, пов`язане з роботами по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС), згідно ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-ХІІ від 28.02.1991 року (далі Закон № 796-ХІІ).
Пенсія позивачеві розрахована згідно пункту 9 Постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з врахуванням довідки про заробітну плату № 2858/1 від 15.09.2014 року, видану ВСП Шахтоуправління «Тернівська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля».
25.02.2019 року позивач звернулась з письмовою заявою до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про здійснення розрахунку пенсійних виплат враховуючи норми ч. 2 ст. 27, ч. 2 ст. 40 України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» № 1058-4, відповідно до положень ч. 2 ст. 57, ч. 2 ст. 56, ст. 49, ст. 50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Листом № 63/03/22-19 від 14.03.2019 р. ГУ ПФУ в Дніпропетровській області відмовило в задоволенні зазначеної заяви з посиланням на те, що при переході з пенсії по інвалідності, яка призначена згідно ст. 54 Закону № 796-ХІІ на пенсію згідно Закону № 1058-ІV, у урахуванням ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-ІV, розмір пенсії заявниці веде до зменшення, тому проводити перерахунок пенсії згідно з ч. 2 ст. 57 та ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ з врахуванням довідки про заробітну плату № 2858/1 від 15.09.2014 року, видану ВСП Шахтоуправління «Тернівська» ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» не має законних підстав.
Позивачка не погодившись із вказаним рішенням та діями відповідача щодо відмови в перерахунку звернулась до суду із вказаним позовом.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд виходить з наступного.
Згідно з вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Як передбачено ч. 3 ст. 46 Конституції України пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України визначено основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 8 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Як передбачено ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, крім іншого, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Тобто, Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначає особливі норми та умови пенсійного забезпечення громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Відповідно до ч. 2 ст. 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (в редакції, чинній до 11 жовтня 2017 року), право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорії 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на 1 відсоток заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 відсотків заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком N 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 відсотків заробітку.
В свою чергу, 11 жовтня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії" від 03 жовтня 2017 року N 2148-VIII, згідно із пунктом 3 частини другої розділу І якого частину другу статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" доповнено словами і цифрами: "у разі призначення пенсії на умовах частини другої статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Відповідно до ч. 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.
Отже, з вказаного вище вбачається, що особам надано право обирати умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, які встановлені загальним Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" або спеціальним Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.
Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині 2 статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи.
Отже, особам, яким призначена пенсія з урахуванням Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", перерахунок пенсії має здійснюватися за кожний повний рік стажу роботи понад установлений для них мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії (15 років - для жінок і 20 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 процент заробітку за рік.
Для громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ця розрахункова величина має пільговий характер і визначена в частині другій статті 56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" як сума заробітку за кожний рік роботи понад установлений цим пунктом стаж роботи. Згідно з цим Законом вона дорівнює мінімальному розміру пенсії за віком, який згідно з абзацом 1 частини другої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлений у розмірі визначеного законом прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 4 ст. 242 КАС України судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства.
А отже, рішення має бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Крім того, ч. 2 ст. 9 КАС України регламентовано, що суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
При цьому, ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти, зокрема, рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
Тобто, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного владними суб`єктами, і вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2018 року у справі N 826/7631/15.
Також, Верховний Суд України у своєму рішенні від 16 вересня 2015 року у справі N 21-1465а15 вказав, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.
Відповідач, відмовляючи у перерахунку пенсії, посилався на те, що при переході з пенсії по інвалідності, яка призначена згідно ст.54 Закону "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" на пенсію згідно Закону №1058-ІУ з урахуванням частини 1 статті 27 Закону 1058-IV розмір пенсії позивачки веде до зменшення, тому проводити перерахунок пенсії згідно ч.2 ст.57 та ч.2 статті 56 Закону №796-ХІІ з врахуванням довідки про заробітну плату №2858/1 від 15.09.2013 року, видану ВСП Шахтоуправління «Тернівське» ПАТ „ДТЕК Павлоградвугілля" не має законних підстав.
Суд, під час розгляду справи, дослідивши подану заяву позивачки про перерахунок пенсії, встановив, що ОСОБА_1 просить здійснити перерахунок пенсі на підставі Закону "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у відповідності до ч. 2 ст. ст. 56, 57 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", зокрема ставить питання про збільшення пенсії на один процент заробітку за кожен рік роботи понад мінімальний стаж.
Однак, відповідач під час розгляду заяви на вказані обставини уваги не звернув, оскільки з розрахунку наданому відповідачем, не вбачається чи був здійснений перерахунок пенсії за кожний повний рік стажу роботи понад установлений мінімальний трудовий стаж для призначення пенсії, враховуючи, що Позивачка мала стаж 21 рік 8 місяців 8 днів.
За таких обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 9 КАС України та ст. 13 Конвенції, враховуючи, суд вважає за можливим вийти за межі позовних вимог та обрати інший спосіб захисту, який є необхідним для відновлення порушеного права позивача, а саме зобов`язати відповідача розглянути повторно заяву позивача від 25.02.2019 року № 948 про перерахунок пенсії та прийняти рішення по суті, оскільки в силу ч. 5 ст. 45 Закону № 1058 передбачено обов`язок органу Пенсійного фонду щодо прийняття відповідного рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунок) пенсії, суд вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду має виключну компетенцію у питаннях призначення (перерахунку) пенсії. (ч. 4 ст. 245 КАС України).
З урахуванням викладеного, адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Визначаючись щодо розподілу судових витрат суд зазначає, що питання стосовно судового збору судом не вирішується, оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідно до частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. 2, ст. 8-15, ст.19-21, ст. 72-78, ст. 90, ст. 139, ст. 199-228, ст. 241-255, ст. 293, ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та скасування рішення задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення викладене у формі листа «Про відмову в перерахунку пенсії» від 14/03/22-19 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення/перерахунок пенсії від 25 лютого 2019 року № 948.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.О. Коренев