Справа № 1340/4376/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/3877/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Попка Я.С.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року, прийняте суддею Москаль Р.М. об 11 годині 29 хвилині у місті Львові, повний текст складений 27.03.2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

встановив :

ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (надалі ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач) про визнання протиправними дій щодо відмови у видачі посвідчення і вручення нагрудного знаку «Ветеран військової служби» та зобов`язання видати посвідчення і вручити нагрудний знак «Ветеран військової служби».

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року позов задоволено частково: визнати протиправною бездіяльність щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про видачу посвідчення «Ветеран військової служби» від 04.04.2018 та зобов`язано розглянути заяву про видачу посвідчення «Ветеран військової служби» від 04.04.2018 та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення на підставі вимог Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» та Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601. В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, звернувшись із заявою про видачу йому посвідчення «Ветеран військової служби», маючи стаж військової служби 27 років 04 місяці 26 днів (необхідно 25 років), отримав відповідь листом про відмову із роз`ясненням звернутись з подібним до Головного управління Міністерства надзвичайних ситуацій України у Львівській області, з якого у 2010 році позивач був звільнений зі служби, тому, на думку суду, відповідач фактично ухилився від прийняття рішення.

Отже, оскільки лист не містить рішення щодо видачі/відмови видати посвідчення «Ветеран військової служби», тому не може вважатись відмовою у видачі згаданого посвідчення.

Відтак, має місце протиправна бездіяльність щодо належного розгляду звернення , тому належним способом захисту буде зобов`язання розглянути заяву позивача та за результатами розгляду прийняти відповідне рішення.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд своєї функції щодо врегулювання спірних відносин, які склалися між позивачем і відповідачем не виконав, оскільки рішення прийнято не по суті позову.

Прийняте рішення базується на аналізі відповіді позивача, в той час як предметом позову були протиправна та безпідставна відмова.

Наведено норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини та зроблено висновок, що позиція відповідача є хибною, оскільки Закон України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» передбачає визнання особи ветераном військової служби, виходячи не із специфіки відомства, із якого звільняється особа, а виходячи саме із календарного стажу військової служби 25 років.

Просить скасувати рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Львівський ОВК подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що з аналізу Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» , Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1601 від 30.08.1999 року підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знаку є наказ про звільнення з військової служби в запас або відставку; довідка медико соціальної експертної комісії; посвідчення про нагородження медаллю «Ветеран Вооруженных Сил СССР». Зазначені документи ні відповідачу, ні суду не надано.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 проходив службу в Збройних Силах України, наприкінці 2003 переведений в структури Міністерства надзвичайних ситуацій України. Позивач є інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою Львівської обласної МСЕК серія 10ААА №487350 та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни інвалідів війни відповідно до посвідчення серія НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу Міністра надзвичайних ситуацій України № 225 від 30.12.2010 ОСОБА_1 у званні полковника служби цивільного захисту звільнений зі служби у відставку (з виключенням з військового обліку) за пунктом 99 підпунктом «3» Положення про порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту (за станом здоров`я). Вислуга років на службі станом на 14.12.2010 у календарному обчисленні склала 34 роки 04 місяці 09 днів, у пільговому обчисленні 00 років 04 місяці 22 дні.

04.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до Львівського ОВК із заявою, в якій просив видати посвідчення «Ветеран військової служби». В заяві вказав, що його загальний стаж проходження служби становить 34 роки 04 місяці 27 днів, із яких кадрова військова служба в календарному обчисленні становить 27 років 04 місяці 26 днів. З посиланням на норми Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1601 від 30.08.1999 стверджує, що має право на отримання статусу ветерана військової служби та відповідного посвідчення. В заяві ОСОБА_1 вказав, що у випадку необхідності представлення підтверджуючих документів проходження кадрової служби, зобов`язувався такі надати.

Львівський ОВК листом від 16.04.2018 № 3554 повідомив ОСОБА_1 про результати розгляду його звернення таким чином: перелічив норми Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист», постанови Кабінету Міністрів України «Про посвідчення і нагрудний знак «Ветеран служби цивільного захисту» від 03.06.2009 № 542, Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601 та запропонував ОСОБА_1 за отриманням бажаного посвідчення звернутися до управління цивільного захисту Головного управління МНС України у Львівській області, з якого він був звільнений зі служби.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини першої статті 5 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» ветеранами військової служби, ветеранами органів внутрішніх справ, ветеранами Національної поліції, ветеранами податкової міліції, ветеранами державної пожежної охорони, ветеранами Державної кримінально-виконавчої служби України, ветеранами служби цивільного захисту, ветеранами Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України визнаються громадяни України, які бездоганно прослужили на військовій службі, в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, державній пожежній охороні, Державній кримінально-виконавчій службі України, органах і підрозділах цивільного захисту, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України 25 і більше років у календарному або 30 та більше років у пільговому обчисленні (з яких не менше 20 років становить вислуга у календарному обчисленні) і звільнені в запас або у відставку відповідно до законодавства України або колишнього Союзу РСР чи держав СНД; які бездоганно прослужили на військовій службі 20 і більше років у календарному або 25 та більше років у пільговому обчисленні і звільнені з військової служби у зв`язку з реформуванням Збройних Сил України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1601 від 30.08.1999 затверджено Порядок видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби» (далі Порядок № 1601).

Відповідно до пункту 1 Порядку № 1601 посвідчення та нагрудні знаки «Ветеран військової служби» видаються (вручаються) особам, які набули статусу ветеранів військової служби відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби та їх соціальний захист».

Пунктом 3 Порядку № 1601 передбачено, що підставою для видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби» є один з таких документів: - наказ про звільнення з військової служби в запас або у відставку; - довідка медико-соціальної експертної комісії про встановлення інвалідності I чи II групи, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби; - посвідчення про нагородження медаллю «Ветеран Вооруженных Сил СССР».

Згідно з пунктом 4 Порядку № 1601 посвідчення та нагрудний знак «Ветеран військової служби» вручаються ветеранові військової служби або за його дорученням рідним чи іншим особам військовими комісаріатами та органами пенсійного забезпечення Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, МВС, Управління державної охорони, Адміністрацією Держспецзв`язку за місцем проживання ветерана, за що одержувач посвідчення та нагрудного знака розписується у відповідному обліковому документі.

Відповідно до пункту 2.8 Інструкції з організації роботи із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей у Міністерстві оборони України, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 937 від 31.12.2014 (надалі Інструкція) на обласні військові комісаріати покладаються, зокрема, керівництво та контроль за роботою районних військових комісаріатів із соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, а також здійснення перевірок цієї роботи щодо дотримання ними вимог законодавства; розгляд заяв і скарг з питань соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, що надходять до військового комісаріату, а також прийом громадян, які звернулися з цих питань; організація та проведення роботи з роз`яснення особам, звільненим з військової служби, та членам їх сімей законодавства з питань соціального забезпечення та пільг, установлених для них чинним законодавством, проведення зборів пенсіонерів, консультацій, оформлення наочних посібників, виступи в періодичній пресі тощо.

Колегія суддів зазначає, що лист Львівського ОВК від 16.04.2018 № 3554 про результати звернення ОСОБА_1 із пропозицією звернутися до управління цивільного захисту Головного управління МНС України у Львівській області не є рішенням, прийнятим на підставі вимог Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ, ветеранів Національної поліції і деяких інших осіб та їх соціальний захист» та Порядку видачі посвідчення і вручення нагрудного знака «Ветеран військової служби», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1601, оскільки не містить відомостей щодо видачі чи відмови у видачі посвідчення «Ветеран військової служби». Враховуючи наведене, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що заява ОСОБА_1 від 04.04.2018 не була розглянута.

Покликання апелянта на те, що предметом позову є протиправна та безпідставна відмова, а тому слід зобов`язати відповідача видати посвідчення і вручити нагрудний знак «Ветеран військової служби» не заслуговує на увагу суду, оскільки прийняття такого рішення є передчасним, враховуючи те, що відповідач не прийняв жодного рішення з приводу цього питання у встановленому законом порядку за наявності поданих для цього позивачем документів.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду на результат вирішення апеляційної скарги та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги в цілому суттєвими не являються і не дають підстав вважати неправильність застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а також відсутня невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі №1340/4376/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
Я. С. Попко
Повний текст судового рішення виготовлено 11.06.2019 року.