Справа № 340/616/19
Суддя: Круговий О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2019 року м. Дніпросправа № 340/616/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Кругового О.О. (доповідач),

суддів: Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Дніпро апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року, (суддя суду першої інстанції Пасічник Ю.П..), прийняте в порядку письмового провадження в м. Кропивницький, в адміністративній справі №340/616/19 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про визнання протиправною та скасування постанови,-

в с т а н о в и в :

07 березня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області звернулось до суду з адміністративним позовом, в якому просило: визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення штрафу прийняту старшим державним виконавцем Донцовою О.В. відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 26.02.2019 року по ВП №56848755 щодо стягнення штрафу в сумі 10200 грн..

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що в провадженні посадової особи відповідача перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №405/7128/17 від 13.07.2018 виданого Ленінським районним судом м.Кіровограда на виконання рішення цього ж суду від 12.02.2018р. На виконання рішення суду позивачем добровільно проведено перерахунок. Визначений рішенням суду розмір пенсії стягувача з 01.01.2016 складає - 15736,59 грн.(17359,07х85%). Позивач зазначає, що розмір пенсійної виплати позивача, яка безпосередньо підлягає до виплати, з урахуванням положень ст. 43 Закону, починаючи з 01.01.2016 року складає 10 740,00 грн. (1 074,00 грн х 10; де 1 074,00 грн.- прожитковий мінімум станом на 01.01.2016 року). На думку позивача, відсутні підстави вважати, що він не виконує без поважних причин рішення суду.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм матеріального та процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована фактично доводами адміністративного позову.

Від відповідача на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а позивачем не виконано рішення суду в повному обсязі без поважних підстав. Відповідач зазначає, що на виконання рішення суду пенсійним органом було нараховано розмір пенсії позивачу з його обмеженням 10 розмірами прожиткових мінімумів на 01.01.2016 року. Відповідач вказує, що положення ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», зокрема норми, яка визначала порядок обмеження граничного розміру пенсійної виплати, визнано неконституційними. З 01.01.2017 року максимальний розмір пенсії визначено окремим Законом, а саме Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року на рівні 10 740 грн.. Між тим, згідно прикінцевих положень вказаного Закону визначено, що він набирає чинності з 01.10.2011 року, крім пп. 11 абз. 138 пп.17 п. 6 розділу ІІ Закону, який набирає чинності з 01.01.2012 року. Обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13.07.2018 року Ленінським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист по справі №2-а/405/284/17 від 12.02.2018 року за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відповідно до ухвали від 12.03.2018 року та згідно постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 21.06.2018 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів країни щодо забезпечення гарантій та соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей №900 від 23.12.2015 року, ст. 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України №988 від 11 листопада 2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, №947 від 18 листопада 2015 року Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09.03.2006 року №268, та згідно з довідкою про грошове забезпечення від 19.05.2017 року №5972, яка надана ліквідаційною комісією управління МВС України в Кіровоградській області та за пенсійною справою №А5972 у розмірі 85% грошового забезпечення: посадовий оклад 4300,00 грн., оклад за спеціальне звання 2400,00 грн., надбавка за вислугу років 50%, надбавка за таємність 20%, надбавка за особливо важливі завдання 63%, за оперативно-розшукову діяльність 38%, премія 92%, підвищення пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23 квітня 2012 року; надбавка дитини війни, починаючи з 01 січня 2016 року.

25.07.2018 року на підставі вимог статтей 3, 4, 24, 25, 26, 27, 63 Закону України Про виконавче провадження старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Донцовою О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56848755, копії якої направлено сторонам виконавчого провадження, боржнику до виконання, а стягувачу до відома. У постанові про відкриття виконавчого провадження державним виконавцем зазначено про обов`язок боржника виконати вказане рішення протягом 10 робочих днів.

Отримавши постанову про відкриття виконавчого провадження, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надіслало державному виконавцеві лист від 03.08.2018 року №1482/08-02, в якому повідомило, що на виконання судового рішення, що підлягає виконанню Головним управлінням проведено розрахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано доплату в сумі 84 514,72 грн. з урахуванням раніше виплачених сум за період з 01.01.2016 року по 31.07.2018 року. Доплату в сумі за період з 01.01.2018р. по 31.07.2018р. перераховано стягувачу (а.с.41-43). Зазначило, що статтею 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначено, що пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. На виконання статті 63 Закону Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято постанову №103, якою визначено, зокрема, умови і порядок проведення перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського. Відповідно до п. 3 Постанови №103, сума перерахованих пенсій для виплати за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року обчислюється станом на 01.01.2018 року та виплачується після виділення коштів на їх фінансування з Державного бюджету в такому порядку: з 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 50% різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого пункту. З Постанови №103, та місячним розміром отриманої особою пенсії за період 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р.; з 01.01.2020 року - щомісяця окремою сумою у розмірі 100 % різниці між місячним розміром підвищеної пенсії, розрахованої відповідно до абзацу першого вищезазначеного пункту, та місячним розміром отриманої особою пенсії з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року та до забезпечення повної виплати розрахованої суми.

22.10.2018 року до відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області надійшло звернення ОСОБА_1 відповідно до якого останній зазначив, що не погоджується з розміром нарахованої пенсії. Зокрема, вказав, щодо обмеження граничного розміру пенсії та наголосив, що головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області відмовляється повністю виконувати рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2018 року по справі №405/7128/17 (а.с.44).

В свою чергу, старшим державним виконавцем Донцовою О.В. винесено та направлено на адресу ГУ ПФУ у Кіровоградській області вимогу державного виконавця за вих. №11747 від 25.10.2018 року якою зобов`язано останніх надати до відділу інформацію, щодо здійсненого перерахунку та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до Закону України Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей №900 від 23 грудня 2015 року, статті 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ, постанов Кабінету Міністрів України № 988 від 11 листопада 2015 року Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, № 947 від 18 листопада 2015 року Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 09 березня 2006 року №268, та згідно з довідкою про грошове забезпечення від 19 травня 2017 року №5972, яка надана ліквідаційною комісією управління МВС України в Кіровоградській області та за пенсійною справою №А5972 у розмірі 85% відсотків грошового забезпечення: посадовий оклад - 4 300 грн.; оклад за спеціальне звання - 2 400 грн.; надбавка за вислугу років - 50%; надбавка за таємність - 20%; надбавка за особливо важливі завдання - 63%; за оперативно-розшукову діяльність - 38%; премія - 92%; підвищення пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України №355 від 23 квітня 2012 року; надбавка дитині війни, починаючи з 01 січня 2016 року, за період визначений рішенням суду, що підлягає виконанню, а саме з 01.01.2016 року (а.с.45-46).

05.11.2018 року на таку вимогу до відділу надійшов лист ГУ ПФУ у Кіровоградській області, за яким повідомлено, що розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2016 р. визначений за рішенням суду, складає 15 736,59 грн., де 14 755, 21 грн., розмір пенсії від грошового забезпечення (17 359,07 грн. X 85 %); 66,43 грн. - підвищення дитині війни, 914,95 грн. - підвищення відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.04.2012 року №355 (а.с.47-49). Вказано, що розмір пенсії до виплати з урахуванням ст. 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб складає 10 740,00 грн. (1074,00 Х10, де 1074,00 прожитковий мінімум станом на 01.01.2016р.). Зокрема наголошено, що статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, по 31 грудня 2017 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10 740,00 гривень. До вказаного листа також долучено розрахунки на доплати ОСОБА_1 , довідки (а.с.50-52).

26.02.2018р. державним виконавцем винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої за повторне невиконання без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк рішення суду, на позивача, на підставі ст.75 Закону України Про виконавче провадження", накладено штраф у розмірі 10 200 грн. (а.с.61-63).

Вважаючи таку постанову протиправною та такою, що суперечить вимогам чинного законодавства, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи спір між сторонами та відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що при винесенні постанови про накладення штрафу за невиконання рішення суду відповідач діяв в порядку та в межах повноважень визначених Законом.

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приписами частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 р. №1404-VІІІ (далі Закон №1404-VІІІ).

Згідно зі ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ).

Згідно ст.5 Закону №1404-VІІІ примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів.

Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.26 Закону №1404-VІІІ виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.75 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Встановлені обставини справи свідчать, що на виконання рішення суду позивач здійснив перерахунок, визначив суму заборгованості, яку необхідно доплатити стягувачу за період 01.01.2016 року по 30.07.2018 року в сумі 84 514,72 грн., але не виплатив її повністю посилаючись на постанову КМУ №103, якою передбачена виплата заборгованості з 01.01.2019 року.

Позивач посилається на статтю 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб, приписи Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-УІ, ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 року за №1774-УІІ та вказує, що розмір пенсії до виплати з 01.01.2016 року складає 10 740,00 грн. та не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів установлених для осіб, які втратили працездатність, тимчасово по 31.12.2017 року максимальний розмір пенсії з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не можуть перевищувати вказаної суми.

Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи позивача необґрунтованими з огляду на наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" в редакції Закону № 911-VIII від 24.12.2015 чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Рішенням Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII зі змінами, а саме: ч. 7 ст. 43, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до п. 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 положення ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Таким чином, з 20.12.2016 відсутня ч. 7 ст. 43 в Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».

Буквальне розуміння змін внесених Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 №1774-VIII з урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Це означає, що протягом 2017 року ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.

Отже, внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 6 грудня 2016 року №1774 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Даний висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі № 522/16882/17, від 31 січня 2019 року у справі №638/6363/17 та від 12 березня 2019 року у справі №522/3049/17.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, в редакції Закону України від 24.12.2015 № 911-VIII, чинній на час здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсій, призначених (перерахованих) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» не може перевищувати 10740 грн.

Відповідно до п. 2 Прикінцевих та перехідних положень цього ж Закону обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

Згідно з п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.

Отже, враховуючи, що ч. 7 ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/201, то внесені Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 1774 від 06.12.2016 до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Крім того, передбачені ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»обмеження пенсій максимальним розміром введені в дію Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII.

В той же час, п. 2 Прикінцевих положень Закону № 911-VIII передбачено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016, при цьому судами встановлено, що пенсія позивачу призначена ще у 2007 році.

Отже, оскільки пенсія ОСОБА_1 була призначена в 2007 році, приписи зазначеного закону не розповсюджують на нього свою дію.

Аналогічна позиція щодо застосування норм права викладена в постанові Верховного Суду від 15.04.2019 року (справа №127/4270/17).

Таким чином, з огляду на викладене, позивач доказів виконання рішення суду по справі № 405/7128/17 (2-а/405/284/17) ні державному виконавцю, ні суду першої чи апеляційної інстанції не надав.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, в рішенні у справі „Шмалько проти України від 20 липня 2004 року зазначено, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

З урахуванням того, що позивачем не виконано рішення суду повно та своєчасно, з метою забезпечення державних гарантій щодо виконання судового рішення відповідачем, на думку суду апеляційної інстанції, було правомірно прийнято постанову про застосування штрафу, твердження позивача, щодо неправомірних дій старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Донцової О.В. при винесенні спірної постанови, не знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, вказане є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог.

З урахуванням вищевикладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, прийнятим із дотриманням вимог норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстави для зміни або скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст. 243,ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 22.03.2019 року в адміністративній справі №340/616/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена 11.06.2019 року.

Головуючий - суддя О.О. Круговий

суддя Т.С. Прокопчук

суддя А.В. Шлай