Справа № 495/10869/18
Суддя: Шевчук Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-04-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

16 квітня 2019 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючої - судді Шевчук Ю.В.,

при секретарі Савенко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за уточненим адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління державного агентства рибного господарства у Одеській області, третя особа ТОВ «Холод-Сервис» про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з уточненим адміністративним позовом до Управління державного агентства рибного господарства у Одеській області, третя особа ТОВ «Холод-Сервис» про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

В судовому засіданні адвокат Клименко С.Ю. в інтересах позивача ОСОБА_1 позивач вимоги уточненого адміністративного позову підтримав, просив задовольнити та скасувати постанову про адміністративне правопорушення, оскільки вона є не вмотивованою, належні докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.85 КУпАП - відсутні.

В судове засідання представник відповідача - Управління державного агентства рибного господарства у Одеській області не з`явився, про час та місце судового засідання був неодноразово сповіщений належним чином, шляхом надіслання судових повісток, причину своєї нкявки суду не повідомив,будь-яких інших заяв на адресу суду не надавав. Раніше надав до суду відзив на адміністративний позов, згідно якого просив суд відмовити у задовленні пощову з наступних підстав. Державний контроль та управління в галузі охорони, використання і відтворення водних біоресурсів має спеціальне законодавче регулювання, а отже, посадові особи Управління діяли у відповідності з чинним законодавством України в межах своїх повноважень жодним чином не порушуючи прав позивача. Позивачем здійснювався промисловий лов водних біоресурсів на Дністровському лимані в районі, с. Красна Коса, Білгород-Дністровського району, Одеської області.

Згідно п. 1.1. Правил промислового рибальства в басейні Чорного моря, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 08.12.98 № 164, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.03.99 за № 147/3440, ці Правила визначають порядок здійснення та регулювання промислового рибальства (крім любительського та спортивного рибальства у рибогосподарських водних об`єктах загального користування), який є обов`язковим для суб`єктів рибного господарства - підприємств, установ, організацій (незалежно від форм власності), громадян України, осіб без громадянства (надалі-користувачі), які здійснюють промислове рибальство, а також для уповноважених органів, які забезпечують охорону, відтворення та збереження середовища існування водних живих ресурсів у басейні Чорного моря в межах територіальних вод, виключної (морської) економічної зони і на континентальному шельфі України із затоками, бухтами, лиманами, річками, естуаріями тощо. Згідно з п. 6.1.10. Правил, при здійснені промислу водних живих ресурсів користувачі зобов`язані, Безперешкодно допускати працівників державних органів рибоохорони на місця вилучення водних живих ресурсів, судна та інші плавучі засоби, склади, берегові приймальні пункти, приймальні судна, рибозаводи для перевірки знарядь і засобів лову, огляду добутих водних живих ресурсів, пред`являти на їхню вимогу промисловий журнал, інші документи, що мають відношення до промислу, та надавати їм допомогу в проведенні перевірок. Відповідно до Порядку проведення рибоохоронних рейдів і дій інспекторів органів рибоохорони при виявлені порушень правил рибальства, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 06.12.99, на підставі план-наказу Управління від 01.11.2018 року № 231 на проведення рибоохоронного рейду, 23.11.2018 року о 19-30 годині на РПП ТОВ «Холод-Сервіс» працівниками управління виявлено, що ланковий ТОВ «Холод-Сервіс» ОСОБА_2 В ОСОБА_3 здійснював промисловий вилов водних біоресурсів при цьому вчинив порушення з «Правил промислового рибальства в басейні Чорного моря», а саме : прилов молоді в улові склав 30,15%.Згідно з п. 18.4.1. Правил, Дозволяється ведення неспеціалізованого промислу, коли прилов особин непромислового розміру не перевищує: Знаряддями лову з розміром вічка 20 мм. і більше в морі - 20%, а в лиманах і внутрішніх водних об`єктах - 8% від кількості загального улову. Згідно з п. 18.1. Правил, виловлена знаряддями лову риба та інші водні живі ресурси у випадку невідповідності їх встановленим цими Правилами нормам прилову особин непромислового розміру підлягають випуску у водний об`єкт в живому вигляді (заснула риба, інші водні живі ресурси оприбутковуються зі складанням акта та відповідним записом у промисловому журналі). Відповідний запису у промисловому журналі був відсутній.

Наказом Мінагрополітики та продовольства України від 04.01.2018 № 2, зареєстрований в Мінюсті 15.01.2018 за № 58/31510, ТОВ «Холод Сервіс» виділено квоти добування водних біоресурсів загальнодержавного значення у пониззі Дністра з озерами та Дністровському лимані у 2018 році на карася сріблястого. Щодо твердження позивача, що вимірювання риби було проведено з похибкою, це не відповідає дійсності оскільки згідно наказу Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 22.12.2008 року № 495 Про прийняття міждержавних стандартів як національні методом підтвердження та скасування відповідних міждержавних стандартів, в Україні з 1 лютого 2009 року в Україні надано чинності міждержавним стандартам як національним, прийнявши їх методом підтвердження, мовою оригіналу з наданням їм відповідного національного позначення. Твердження позивача, що при вимірювані риби було не перевірено її кількість, темно та важко було розпізнати показники вимірювального пристрою - суб`єктивні, бездоказові та такі, що не відповідають дійсності, що підтверджується поясненнями позивача власноручно написаними у протоколі про адміністративне правопорушення. Твердження позивача, що він є юридично необізнаною особою та його пояснення написані під диктування, відповідачем - Управлінням оцінюється критично оскільки станом на 08.01.2019 року доказів звернення позивачем до правоохоронних органів з приводу незаконних дій працівників Управління, - не надано.Також відповідач зазначає, що жодного фізичного та психологічного примусу до ОСОБА_1 працівники Одеського рибоохоронного патруля не вчиняли, пояснення в протоколі останній записував власноручно. У ОСОБА_1 жодних претензій не було. В подальшому вилучену рибу було передано на зберігання ТОВ «Холод-Сервіс» (власнику риби).тобто фактично її з володіння та користування товариства не вилучалося, про що було зазначено у постанові, у зв`язку з чим, рішення про конфіскацію вилученої риби, у порушника (працівника товариства), не приймалося.

В судовому засіданні представник третьої особи ТОВ «Холод-Сервис» Череващенко В.М. уточнений адміністративний позов підтримав, просив задовольнити та скасувати постанову про адміністративне правопорушення, оскільки вона є не вмотивована та належні докази про вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст.85 КУпАП - не надані.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши адвокатав інтересах позивача, представника третьої особи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.17 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема на спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень(нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії) дій чи бездіяльності.

Постановою № 0212621 від 23.11.2018 року, винесеною Управлінням Державного агентства рибного господарства у Одеській області позивача було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 85 КУАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 170,00 гривень. В постанові №021621 по справі про адміністративне правопорушення Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області від 23.11.2018 року зазначено : «РПП ТОВ «Холод-Сервис» 23.11.2018 року у 19:30 годині, рибалка ланковий ТОВ «Холод-Сервис» ОСОБА_1 здійснював промисловий лов водних біоресурсів на Дністровському лимані в районі, с. Красна Коса, Білгород-Дністровського району Одеської області, виловив рибу карась загальною вагою 800 кг.; Лящ 68 кг, загальна вага риби 868 кг. За результатами перевірки промислового лову було встановлено, що прилов молоді в улові становить 30,5 %». Даний протокол було складено в ході перевірки Управлінням рибоприймального пункту ТОВ «Холод-Сервис», що підтверджується реєстрацією даних осіб (що здійснювали перевірку) в журналі реєстрації перевірок № 2 ТОВ «Холод-Сервис», так і текстом самого протоколу, однак, в порушення вимог частини 7 Указу Президента України від 23 липня 1998 року № 817/98 «Про деякі заходи з дерегулювання підприємницької діяльності», даними особами не було зазначено в даному журналі: виду перевірки: планова чи позапланова; строків та мети відвідання; посади і прізвища представника, який обов`язково ставить свій підпис у

цьому журналі; відстуні підписи всіх перевіряючи осіб, а лише двох, тоді як зазначено чотири перевіряючи особи; не зазначено ім`я та по батькові даних осіб, тоді як форма та порядок заповнення даного журналу затверджена Наказом Державного Комітету України з питань розвитку підприємництва №18 від 10.08.98, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 1 жовтня 1998 року за N 619/3059 «Про затвердження форми та Порядку ведення Журналу відвідання суб`єктів підприємницької діяльності контролюючими органами (Журнал реєстрації перевірок)».

Таким чином, даний протокол про адміністративне правопорушення (на підставі якого було винесено оскаржувану постанову) було складено в ході проведення перевірки, здійсненої з порушенням зазначеного Указу та Порядку.

Окрім того, як встановлено у судовму засіданні, під час проведення даної перевірки не був присутній керівник ТОВ «Холод-Сервис» або ж уповноважений ним представник, що є порушенням вимог ч. 11 статті 4 ЗУ «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Також в порушення частин 5, 6 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посадовими особами Одеського рибоохоронного патруля не вручено копію посвідчення (направлення) на здійснення перевірки із зазначенням підстав її проведення та не було складено акт за уніфікованою формою, в якій передбачається перелік питань залежно від ступеня ризику. Згідно статті 3 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено вичерпний перелік підстав для здійснення державного нагляду (контролю) у 2018 році, жодна з підстав, визначених цим Законом, не була озвучена посадовими особами Одеського рибоохоронного патруля.

Також, при складенні протоколу відповідачем було здійснено вимірювання риби простою «Лінійкою», та зазначено в протоколі, що вона відповідає ГОСТ 427-75. Однак, її відповідність даному ГОСТУ не Сертифікована уповноваженими органами стандартизації та метрології. Більш того, даний ГОСТ було замінено відповідним національним позначенням ДСТУ ГОСТ 427:2009. Вимірювальний засіб не був провірений уповноваженим органом стандартизації, сертифікації та метрології, що є порушенням статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність». В наслідок цього, замірювання було проведено з похибкою, оскільки при замірюванні даної риби своєю вимірювальною лінійкою вся риба була довжиною, що перевищує показники молоді, і відповідає товарно-промисловим показникам. Одже, ствердження, що саме 30,5 % особин непромислового розміру зафіксовано в загальному улові, при дозволених 8 % відповідно до статті 18.4.1 Правил промислового рибальства в басейні Чорного моря, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 08.12.1998 №164, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 09.03.1999 № №147/3440 є непідтвердженим відповідачем.

При визначенні відсотку молоді, окрім вимірювання неналежним пристроєм, відповідачем було взято зразки для вимірювання лише з одного кошика приблизно біля десяти, тоді як для розрахунку відсотка молоді із загального вилову 868 кг. необхідно було вимірювати близько 240 кг. риби, тоді як фактично виміряно було близько десяти рибин, хоча в протоколі зазначено, що було перемірято та перераховано 244 кг. карася в кількості 2178 штук та риби Лящ в розмірі 20 кг. в кількості 57 штук. Однак, цей факт не відповідає дійсності, оскільки, як підтверджується протоколом, огляд відбувався об 19-30 годин, коли на дворі вже темно і навіть важко було розпізнати показники вимірювального пристрою лінійки. Окрім того, дані проби було взято тільки з одного кошика а не з кількох чи навіть усіх, що б відображало середньостатистичну величину. Відповідно до акту перевірки проведення промислового, науково-промислового лову від 23.11.2018 року посадовими особами для визначення відсотку молоді у загальному улові взято лише одну пробу карася вагою 23 кілограми 70 грамів з якої визначено 30,5 % прилову молоді карася від загального улову, який складає 800 кілограмів. З однієї проби, яка відбиралась з одного кошика, не можливо визначити відсоток молоді для всього улову карася. Також посадовими особами Одеського рибоохоронного патруля не відбирались проби ляща для визначення відсотку молоді, який представлений в улові у кількості 68 кілограм. В цьому ж акті в графі «продовжити промисел, змінити місце лову, складено протокол №» посадовими особами Одеського рибоохоронного патруля внесено запис: «збільшити розмір вічка мотні закидного неводу» і жодна інформація щодо складання протоколу відсутня.

При перевищеному прилов об`єктів непромислового лову, відповідно до статті 18.1 Правил промислового рибальства в басейні Чорного моря, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 08.12.1998 №164, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 09.03.1999 № №147/3440 виловлена знаряддями лову риба та інші водні живі ресурси у випадку невідповідності їх встановленим цими Правилами нормам прилову особин непромислового розміру підлягають випуску у водний об`єкт в живому вигляді (заснула риба, інші водні живі ресурси оприбутковуються зі складанням акту та відповідним записом у промисловому журналі), з урахуванням статті 9.9.8 Правил (забороняється викидати улов, у тому числі дозволених до вилову об`єктів промислу) в журналі обліку вилучених водних біоресурсів №1 ТОВ «Холод-Сервис» та журналу обліку прийнятих водних біоресурсів №1 ТОВ «Холод-Сервис» в записах від 23.11.2018 року зазначений вилов карася у кількості 800 кілограм та ляща у кількості 68 кілограм. Зазначені дії відповідають нормам Правил. Також в протоколі, в якості свідків, зазначені лише посадові особи Одеського рибоохоронного патруля.

Окрім того, в протоколі зазначено, що було «… було вилучено риба карась (молодь) 244 кг у кількості 2178 штук та риба лящ (молодь 20 кг. у кількості 57 штук), залишена підприємству ТОВ «Холод Сервіс» на відповідальне зберігання до рішення суду за накладною № 229 від 23.11.2018 року», однак в постанові по справі про адміністративне правопорушення зазначено, що нічого не вилучалося, тото між двома вказаними документами існують вагомі протиріччя. Відповідно до частини першої статті 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в порушення цієї норми, постанова була винесена на рибоприймальному пункті ТОВ «Холод-Сервис» за адресою: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Леона Попова, 1А, хоча в протоколі зазначається, що справа буде розглянута в Дністровському рибоохоронному посту. Відповідно до узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при вищому Адміністративному Суді України, розгляд справ про адміністративні правопорушення за місцем вчинення правопорушення в контексті частини першої статті 276 КУпАП необхідно розуміти як розгляд справ за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення, юрисдикція якого поширюється на відповідну адміністративно-територіальну одиницю.

Згідно пп. 3.4 пункту 3 Інструкції з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики України 09.04.2003 N 101, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2003 р. за N 320/7641 вбачається, що одночасно з накладенням адміністративного стягнення посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, вирішує питання про відшкодування заподіяних збитків, а також щодо вилучених речей і документів. Про прийняте рішення зазначається в постанові. Як вбачається з оскаржуваної постанови, дані питання взагалі не розглядалися лише зазначено, що збитки розраховані відповідно до Методики. Крім того, в протоколі зазначається, що вилучені: риба Карась (молодь) 244 кг. 2178 штук та риба Лящ (молодь) 20 кг. 57 штук. Однак в акті перевірки промислового лову від 23.11.2018 року відсутній запис щодо визначення відсотка молоді ляща в загальному улові. Виходячи з вищенаведеного, не зрозуміло яким способом та в який час було визначено прилов молоді та документ, який би підтверджував факт прилову молоді ляща.

Також, згідно підпункту 2 пункту 2 «Порядку здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 р. № 992): «...відповідальний за вилов водних біоресурсів - призначена користувачем особа, яка відповідає за дотримання вимог законодавства щодо добування (вилову) водних біоресурсів із середовища їх перебування». Тобто, даним порядком визначено спеціального суб`єкта даного виду правопорушення, а саме особа, яка призначена користувачем, якщо ж така особа відсутня, відповідальність мав би нести директор підприємства, однак, особисто позивача ані наказом, ані будь-яким іншим документом не було призначено відповідальним за дотримання законодавства щодо добування водних біоресурсів, оскільки повторююсь, що я є юридично необізнаним. Виходячи з цього, протокол та постанова складені на позивача як на особу, яка не може нести відповідальність, оскільки на нього не було покладено відповідних обов`язків.

Так, згідно Статті 240 КУпАП України, органи рибоохорони розглядають справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з порушенням правил рибальства та охорони рибних запасів, передбачені статтею 50, частиною третьою статті 85, статтями 86-1, 91-2 і 188-5 цього Кодексу.

Від імені органів рибоохорони розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право: Головний державний інспектор рибоохорони України, головні державні інспектори рибоохорони в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, провідні державні інспектори рибоохорони, старші державні інспектори рибоохорони. Поняття ж рибоохорони викладено у Положенні «про органи рибоохорони Державного агентства рибного господарства України» (затвердженому Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 19.01.2012 № 26 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 6 березня 2012 р. за № 379/20692). Згідно пункту 1 цього Положення: « Органи рибоохорони - Головне управління охорони водних біоресурсів у м. Києві, управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в області, басейнові управління, басейновий відділ…».

Тобто, органом рибоохорони повинно було б виступати саме «Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Одеській області», однак даний орган рибоохорони є припиненим з 24.12.2015 року, а саме: Західно-Чорноморське басейнове управління охорони, використання і відтворенння водних біоресурсів та регулювання рибальства. Тобто, вбачається, що була проведена реорганізація органів рибоохорони шляхом припинення одних і утворення інших. При цьому в законодавство, що регулює повноваження даних органів не було внесено відповідні зміни і чинне на теперішній час законодавство не надає властивості рибоохоронного органу новоутвореному управлінню - відповідачу.

Частиною 3 статті 85 КУпАП встановлено, що порушення правил рибальства тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від двох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 251 КупАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 69 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно з ч. 2 ст. 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно із ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв'язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об'єктивне з'ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.88 року «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» вказано, що встановлений законом порядок розгляду скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення є важливою гарантією забезпечення законності в діяльності органів, уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, захисту прав громадян та посадових осіб, запобігання правопорушенням, ефективним засобом виховання поваги до закону прав і свобод, честі й гідності інших людей.

Відповідно до ч. 2 статті 71 КАС, відповідно до якої в адміністративних справах про протиправність рішень суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову, а також на те, що ані в постанові, ані в приписі, ані в акті, (які до того ж складались не за місцезнаходженням об`єкта будівництва) не доведено порушень мною встановлених норм та правил, (не проводилось будь-яких замірювань, досліджень проектної документації) при наявності до того ж, належним чином зареєстрованої декларації про початок виконання робіт а також при зупиненні будівельних робіт.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п.1 ч.2 ст.72 ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

В силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд зазначає, що в ході судового розгляду відповідачем не доведено правомірність оскаржуваної постанови, а саме, що оскаржувана постанова прийнята на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, не підтверджується наявними в матеріалах справи доказами та спростовуються наведеними вище мотивами та підставами задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності свої рішень, та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку щодо задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державного агентства рибного господарства у Одеській області, третя особа ТОВ «Холод-Сервис» про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 7, 85, 245, 254, 256, 268, 280 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 7, 10, 11, 17, 69, 71, 72, 158, 161-163, 171-2 КАС України, Правилами промислового рибальства в басейні Чорного моря, затверджених наказом Державного комітету рибного господарства України від 08.12.98 № 164, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09.03.99 за № 147/3440, Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», Інструкцією з оформлення органами рибоохорони матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої Наказом Міністерства аграрної політики України 09.04.2003 № 101, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 квітня 2003 р. за N 320/7641, «Порядком здійснення спеціального використання водних біоресурсів у внутрішніх рибогосподарських водних об`єктах (їх частинах), внутрішніх морських водах, територіальному морі, виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі України» (затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 листопада 2015 р. № 992), суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Уточнений адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління державного агентства рибного господарства у Одеській області, третя особа ТОВ «Холод-Сервис» про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - задовольнити.

Визнати протиправними дії посадових осіб Управління Державного агентства рибного господарства у Одеській області (відділ охорони водних біоресурсів «Рибохоронний патруль» Одеського рибоохоронного патруля) ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 щодо притягнення мене, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Скасувати постанову № 0212621 від 23.11.2018 року винесену Управлінням Державного агентства рибного господарства у Одеській області по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. за ч. 3 ст. 85 КУпАП України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: