Справа № 552/4189/18
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Головко А.Б.

29 травня 2019 р.Справа № 552/4189/18

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:
23.07.2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, яким просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Полтавській області (подалі ГУ ДФС у Полтавській області, контролюючий орган):

- визнати протиправними дії відповідача Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (подалі Полтавське ОУПФУ, пенсійний орган) щодо відмови у зарахуванні стажу при обчислені пенсії періоду роботи з 01.01.1982 року по 31.12.1983 року в колгоспі імені «Леніна» Ряськівської сільської ради Машівського району Полтавської області, періоду роботи в Кременчуцькому ремонтно-будівельному управлінні по поточному ремонту житлового фонду з 07.12.1983 року по 27.08.1984 року, періоду роботи в Київському комбінаті громадського харчування м. Полтави з 17.11.1987 року по 31.08.1991 року та періоду проживання з 28.08.1984 року по 29.07.1985 року у віддаленій місцевості на території військової частини ГСВГ (Німеччина), де була відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю;

- зобов`язати Полтавське ОУПФУ зарахувати до загального стажу роботи для призначення пенсії період роботи в колгоспі імені «Леніна» з 01.01.1982 року по 31.12.1983 року, період роботи в Кременчуцькому ремонтно-будівельному управлінні по поточному ремонту житлового фонду з 07.12.1983 року по 27.08.1984 року, період роботи у Київському комбінаті громадського харчування м. Полтави з 17.11.1987 року по 31.08.1991 року, зарахувати в страховий стаж постійне проживання з 28.08.1984 року по 29.07.1985 року у віддаленій місцевості на території військової частини ГСВГ (Німеччина), де була відсутня можливість працевлаштування за спеціальністю, провівши перерахунок призначеної їй пенсії по інвалідності починаючи з 23.02.2018 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року, яке набрало законної сили 29.11.2018 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений частково наступним чином.

Визнано протиправним та скасовано рішення Полтавського ОУПФУ від 08.06.2018 року № 72.

Пенсійний орган зобов`язаний зарахувати до загального стажу роботи для призначення пенсії ОСОБА_1 період роботи в колгоспі імені «Леніна» з 01.01.1982 року по 31.12.1983 року, період роботи в Кременчуцькому ремонтно-будівельному управлінні по поточному ремонту житлового фонду з 07.12.1983 року по 27.08.1984 року, період роботи в Київському комбінаті громадського харчування м. Полтави з 17.11.1987 року по 31.08.1991 року.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині позиву відмовлено.

12.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою, якою просить ухвалити у цій справі додаткове судове рішення шляхом зобов`язання пенсійний орган провести перерахунок раніше призначеної пенсії по інвалідності, починаючи з 23.02.2018 року.

Необхідність ухвалення додаткового рішення позивач мотивує тим, що судом першої інстанції у резолютивній частині судового рішення не вирішено питання про перерахунок її пенсії, починаючи з 23.02.2018 року, про що вона просила у позові, відповідні докази були надані суду та досліджувалися під час розгляду справи. Тобто, дана вимога залишилася поза увагою суду.

У відзиві на означену заяву ОСОБА_1 пенсійний орган вказує, що після перегляду судової справи № 552/4189/18 судом апеляційної інстанції 29.11.2018 року, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року виконано в межах своєї компетенції та у спосіб, передбачений законодавством.

Оскільки позивач просить ухвалити додаткове судове рішення, тим самим змінивши резолютивну частину рішення першої інстанції, відповідач просить відмовити у задоволенні її заяви.

Додатковим рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 року (у повному обсязі додаткове рішення складено 18.03.2019 року) зобов`язано Полтавське ОУПФУ провести перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності, починаючи з 25.05.2018 року. В іншій частині заява позивача залишена без задоволення.

Висновок суду про часткове задоволення заяви позивача вмотивований тим, що у рішенні суду від 03.10.2018 року у справі № 552/4189/18 судом не вирішено позовну вимогу ОСОБА_1 про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії по інвалідності починаючи з 23.02.2018 року.

Суд зазначив, згідно із статтею 43 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV перерахунок пенсій за віком, по інвалідності, в разі втрати годувальника, за вислугу років, призначених до набрання чинності цим Законом, здійснюється за нормами цього Закону на підставі документів про вік, страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час перерахунку в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло раніше, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Для перерахунку пенсій, призначених до набрання чинності цим Законом, враховується заробітна плата (дохід), з якої було раніше обчислено пенсію, за документами, наявними в пенсійній справі, або за вибором пенсіонера - заробітна плата (дохід) за період, передбачений абзацом першим частини першої статті 40 цього Закону. При цьому заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається відповідно до частини другої статті 40 цього Закону із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України, за 2002 рік.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 25.05.2018 року звернулась до Полтавського ОУПФУ із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням періодів роботи в колгоспі імені «Леніна» з 01.01.1982 року по 31.12.1983 року, період роботи в Кременчуцькому ремонтно-будівельному управлінні по поточному ремонту житлового фонду з 07.12.1983 року по 27.08.1984 року, період роботи у Київському комбінаті громадського харчування м. Полтави з 17.11.1987 року по 31.08.1991 року.

З урахуванням тієї обставини, що ОСОБА_1 звернулась до пенсійного органу про перерахунок пенсії 25.05.2018 року, суд визначився про задоволення позовної вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок призначеної пенсії по інвалідності починаючи з 25.05.2018 року.

В апеляційній скарзі відповідач Полтавське ОУПФУ, посилаючись на прийняття судового рішення з порушенням норм чинного законодавства, просить скасувати додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 року та ухвалити нове судове рішення , яким відмовити позивачу у задоволенні вимог.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, пенсійний орган фактично посилається на обставини, наведені ним у відзиві на заяву ОСОБА_1 .

За приписами статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (частина перша статті 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (частина друга статті 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга Полтавського ОУПФУ підлягає задоволенню, а додаткове рішення суду першої інстанції скасуванню, з наступних підстав.

За приписами ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;

3) судом не вирішено питання про судові витрати (ч. 1 ст. 252).

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення (ч. 2 ст. 252).

Таким чином, додаткове рішення - це акт правосуддя, яким усуваються недоліки судового рішення, пов`язані з порушенням вимог щодо його повноти, за умови, якщо таке судове рішення не виконане.

Резолютивна частина рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 року свідчить про те, що вимоги ОСОБА_1 судом задоволені частково.

Колегія суддів зазначає, що незгода учасника справи із судовим рішенням може бути реалізована шляхом оскарження такого рішення, а не шляхом зміни його резолютивної частини внаслідок прийняття додаткового судового рішення з підстав, встановлених ст. 252 КАС України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги Полтавського ОУПФУ, скасування додаткового рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 року, з прийняттям нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про постановлення додаткового судового рішення.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення або змінити судове рішення.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України суд апеляційної інстанції скасовує судове рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалює нове рішення якщо судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області задовольнити.

Додаткове рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року скасувати.

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Полтавського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття. Учасники справи, а також особи, які не брали участь у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених Кодексом адміністративного судочинства України. Касаційна скарга на судове рішення подається безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова у повному обсязі складена і підписана 07 червня 2019 року.