Справа № 420/488/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
______________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/488/19
Головуючий в 1 інстанції: Левчук О. А.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Стас Л.В.

суддів: Турецької І.О., Шеметенко Л.П.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області звернувся з позовом до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, в якому, з урахуванням уточненого позову, просив визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - Носенка Сергія Борисовича від 04 січня 2019 року ВП №58003331 про стягнення виконавчого збору в розмірі 16692 грн.

В обґрунтування позову послався на те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року у справі № 815/103/18, яке набрало законної сили 28.11.2018 року, та яким позивача зобов`язано з 01.01.2018 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмежень її розмірів, було виконано пенсійним органом добровільно 04 грудня 2018 року, тобто до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 04 січня 2019 року. За таких обставин, посилаючись на приписи п. 3 ч. 5 та ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII, Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», позивач вважав, що у державного виконавця відсутні правові підстави для стягнення виконавчого збору. Також послався на те, що виплата заборгованості з 01.01.2018 року, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою КМУ № 649 від 22.08.2018 року. Про проведення перерахунку відповідач був повідомлений та йому було надано копії документів про перерахунок пенсії.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у задоволені позову Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - відмовлено.

В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначив доводи ідентичні тим, що викладені в уточненій позовній заяві.

У відзиві на апеляційну скаргу, Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, послалось на те, що судове рішення було виконано не в повному обсязі, оскільки перерахунок пенсії проведений до відкриття виконавчого провадження, але виплата заборгованості, яка утворилась внаслідок перерахунку пенсії, не була виплачена в повному обсязі на час відкриття виконавчого провадження - 04.01.2019 року. Доводи апеляційної скарги, на думку відповідача, не спростовують висновки суду першої інстанції щодо правомірності оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору, що також підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах цього суду від 07.03.2018 року у справі №750/7624/17, від 13.02.2019 року у справі № 295/13991/16-а.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року у справі № 815/103/18 (а.с. 12-19), залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 року (а.с. 21-26), задоволено позов ОСОБА_1 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 01.01.2018 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмежень її розмірів. Копія постанови суду апеляційної інстанції отримана пенсійним органом 12.12.2018 року (а.с. 20).

04.12.2018 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснило перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року (а.с. 27), відповідно до якого розмір пенсії з 01.01.2018 року становив 28125,20 грн. Підставою для проведення такого перерахунку зазначено рішення суду.

Також 04.12.2018 року був проведений перерахунок пенсії ОСОБА_1 , розмір якої з 01.12.2018 року становив 28143,20 грн. (а.с. 28). Підставою для проведення такого перерахунку зазначено рішення суду.

Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2019 року становив 28143,20 грн., відповідно до перерахунку, проведеного пенсійним органом 04.12.2018 року (а.с. 29). Підставою для проведення такого перерахунку зазначено рішення суду.

Розрахунок на доплату пенсії від 04.01.2019 року (а.с. 30, 31) був направлений Головним управлінням ПФУ в Одеській області на адресу Пенсійного Фонду України 18.01.2019 року (а.с. 32-33, 69-71).

03.01.2019 року до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області надійшла заява ОСОБА_1 про примусове виконання виконавчого листа № 815/103/18, виданого 13.12.2018 року Одеським окружним адміністративним судом (а.с. 55, 56-57).

04.01.2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області - Носенком С.Б. винесена постанова ВП № 58003332 про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 815/103/18, виданого 13.12.2018 року Одеським окружним адміністративним судом (а.с. 11, 58-59). Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам виконавчого провадження 04.01.2019 року (а.с. 60) та отримана пенсійним органом 17.01.2019 р. (а.с. 10). Постановою про відкриття виконавчого провадження (пункт 3) вирішено стягнути з боржника виконавчий збір в розмірі 16692 грн.

Також, 04.01.2019 року державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області - Носенком С.Б. винесена постанова ВП № 58003332 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконавчого збору в розмірі 16692 грн. (а.с. 9, 62-63). Зазначена постанова отримана пенсійним органом 17.01.2019 року (а.с. 8).

28.01.2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області направило на адресу відділу примусового виконання рішень Управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області лист, в якому повідомило про виконання 04.12.2018 року рішення суду та надало копії перерахунку пенсії (а.с. 33, 64-66). Додатково пенсійний орган повідомив про те, що пенсія в перерахованому розмірі виплачується з 01.01.2019 року, доплата до пенсії за період з 28.11.2018 року по 31.12.2018 року зарахована на поточний рахунок ОСОБА_1 04.01.2019 року, а заборгованість за період з 01.01.2018 року по 27.11.2018 року, яка утворилась внаслідок перерахунку пенсії на виконання рішення суду, буде виплачена відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, затвердженого Постановою КМУ № 649 від 22.08.2018 року. Зазначений лист з додатками відповідач отримав 31.01.2019 року (а.с. 64).

Також колегія суддів встановила, що, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень, виконавче провадження № 58003332 закінчено після ухвалення Одеським окружним адміністративним судом рішення від 07.03.2019 року. 08.05.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області - Гортолум В.С. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII). Проте, постанова про закінчення виконавчого провадження не містить мотивів її прийняття, тобто обставин, за яких державний виконавець дійшов висновку про наявність правових підстав для закінчення виконавчого провадження.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що правомірність рішення підтверджена відповідачем належними доказами, та навпаки не спростована позивачем. При цьому суд першої інстанції встановив, що матеріали справи не містять інформації стосовно надання позивачем до відповідача належних доказів здійснення перерахунку пенсії саме до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року ВП № 58003332.

Послався суд першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові цього суду від 07.03.2018 року по справі №750/7624/17, за якою факт виконання зобов`язання по виконавчому листу до винесення державним виконавцем постанови про відкриття провадження не впливає на обов`язок державного виконавця зазначати про стягнення з боржника виконавчого збору в такій постанові за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, а також на його обов`язок винести відповідну постанову. Також суд першої інстанції відхилив, як помилкове, посилання позивача на приписи Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень».

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, з урахуванням положень ч. 2 ст. 308 КАС України, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII (надалі Закон №1404-VIII) виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження на якій здійснюється примусове виконання судових рішень.

При цьому, примусове виконання судових рішень здійснюється з дотриманням таких засад як верховенство права, законність, диспозитивність, справедливість, неупередженість та об`єктивність (ст. 2 Закону №1404-VIII).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 та п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого листа, виданого судом на підставі судового рішення, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

При цьому, у постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі, встановленому законом (ч. 5 ст. 26 Закону №1404-VIII).

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плати з боржника - юридичної особи (ч. 3 ст. 27 Закону №1404-VIII).

За приписами ч. 4 ст. 27 Закону №1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Також ч. 3 ст. 40 (Наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа) Закону №1404-VIII встановлено, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, зазначення у постанові про відкриття виконавчого провадження про стягнення виконавчого збору, є обов`язком державного виконавця, а винесення безпосередньо самої постанови про стягнення виконавчого збору передбачено як одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження, так і у певних випадках повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження, у разі якщо така постанова не виносилась при відкритті виконавчого провадження.

За приписами пункту 7 розділу І Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 року за № 489/20802 (в редакції наказу від 29.09.2016 року № 283/5, зареєстрованого 30.09.2016 р. за №1302/29432) постанова, як окремий документ, містить такі обов`язкові реквізити:

- номер виконавчого провадження;

- вступну частину із зазначенням:

- назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення;

- найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність;

- назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа);

- за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене;

- мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову;

- резолютивну частину із зазначенням:

- прийнятого виконавцем рішення;

- строку і порядку оскарження постанови.

Предметом спору в цій справі є постанова про стягнення виконавчого збору, яка була винесена старшим державним виконавцем одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження 04.01.2019 року.

Дослідивши зміст оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору, колегія суддів встановила, що, відповідно до мотивувальної частини постанови, старший державний виконавець, зазначаючи мотиви за яких він прийняв цю постанову, процитував положення ч. 3 ст. 40 Закону України Закону №1404-VIII, та зазначив, як норми якими він керувався, ст.ст. 3, 27, 40 Закону №1404-VIII.

Колегія суддів зазначає, що стаття 3 Закону №1404-VIII містить перелік рішень, які підлягають примусовому виконанню та перелік виконавчих документів. Стаття 27 Закону №1404-VIII регулює питання виконавчого збору (цього розмір, порядок стягнення, випадки коли він не стягується, випадки повернення виконавчого збору). Статтею 40 Закону №1404-VIII, як зазначалось раніше, визначені наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова від 04.01.2019 року є постановою про стягнення виконавчого збору, яка приймається державним виконавцем у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа. Проте, як встановлено при апеляційному розгляді справи, постанова про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку із фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону №1404-VIII), винесена 08.05.2019 р.

Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII не передбачає можливості прийняття постанови про стягнення виконавчого збору внаслідок закінчення виконавчого провадження, до прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова від 04.01.2019 року про стягнення виконавчого збору прийнята відповідачем не у спосіб, що визначений Законом №1404-VIII; не обґрунтовано, тобто без урахування того, що станом на 04.01.2019 року виконавче провадження не було закінчено, а тому є такою, що підлягає скасуванню.

Також, колегія суддів зазначає про помилковість висновків суду першої інстанції щодо неповного виконання пенсійним органом рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року у справі № 815/103/18 та не надання до відповідача належних доказів виконання зазначеного рішення, за таких підстав.

Відповідно до резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року у справі № 815/103/18 (а.с. 12-19), Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зобов`язано з 01.01.2018 року здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмежень її розмірів. За змістом самого рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року у справі № 815/103/18 вимога щодо зобов`язання провести виплату перерахованої пенсії не була предметом спору та судом не вирішувалась. За таких обставин, повним та фактичним виконанням зазначеного судового рішення є проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 року без обмежень її розмірів.

Матеріали справи містять належні та допустимі докази виконання пенсійним органом рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року у справі № 815/103/18 в повному обсязі до відкриття 04.01.2019 року виконавчого провадження, оскільки перерахунок пенсії ОСОБА_1 проведений 04.12.2018 року. Повідомлення про проведений перерахунок пенсії та копія відповідного перерахунку були направлені пенсійним органом до відповідача у десятиденний строк з дня отримання копії постанови про відкриття виконавчого провадження, що відповідає, як вимогам п. 2 постанови про відкриття виконавчого провадження від 04.01.2019 року, так і приписам ч. 6 ст. 26 Закону №1404-VIII.

Посилання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у відзиві на апеляційну скаргу та суду першої інстанції на правову позицію Верховного Суду викладену у постанові цього суду від 07.03.2018 року по справі №750/7624/17, колегія суддів вважає помилковим, оскільки предметом спору у справі №750/7624/17 є вимога про зобов`язання закінчити виконавче провадження без застосування сплати виконавчого збору, в той час як у справі, яка переглядається апеляційним судом, предметом спору є постанова про стягнення виконавчого збору. До того ж у справі №750/7624/17 судами було встановлено виконання судового рішення не у повній відповідності до резолютивної частини рішення, в той час як у справі, що переглядається апеляційним судом відсутні відомості щодо виконання рішення суду 04.12.2018 року не у повній відповідності до резолютивної частини судового рішення.

Помилковим також є посилання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області у відзиві на апеляційну скаргу на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові цього суду від 13.02.2019 року у справі № 295/13991/16-а, оскільки у справі № 295/13991/16-а предметом спору була постанова про відкриття виконавчого провадження в частині зазначення про стягнення виконавчого збору, в той час як у справі, яка переглядається апеляційним судом, предметом спору є постанова про стягнення виконавчого збору.

При цьому, колегія суддів, як і суд першої інстанції, відхиляє, як помилкові, доводи пенсійного органу щодо виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.03.2018 року у справі № 815/103/18 в порядку Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки виконавчий лист № 815/103/18 носить зобов`язальних характер, передбачає одноразовий спосіб виконання шляхом проведення перерахунку пенсії з 01.01.2018 року, а не стягнення перерахованої пенсії. Отже, в даному випадку, виконання виконавчого листа не відбувається у порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», а тому п. 3 частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII не може бути застосований.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 та п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального.

Колегія суддів визнає, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, внаслідок чого допустив неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2019 року - скасуванню, з ухваленням у справі нового судового рішення.

Понесені апелянтом - суб`єктом владних повноважень судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають, оскільки стаття 139 КАС України, передбачає відшкодування суб`єкту владних повноважень, у разі ухвалення судового рішення на його користь, з іншої сторони тільки здійснених таким суб`єктом владних повноважень документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз.

Керуючись ст. ст.. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07 березня 2019 року у справі за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області - Носенка Сергія Борисовича від 04 січня 2019 року ВП №58003331 про стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області виконавчого збору в розмірі 16692 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 11.06.2019 року.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Турецька І.О. Шеметенко Л.П.