Справа № 120/1259/19-а
Суддя: Демитор Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

11 червня 2019 р. Справа № 120/1259/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Демитор Наталії Володимирівни, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

ВСТАНОВИВ:

10.04.2019 року Головне управління ДФС у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем, станом на дату звернення до суду, рахується борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб в загальній сумі 67990,78 грн. Вказану заборгованість відповідач добровільно не сплатив, а тому позивач звернувся до суду щодо її примусового стягнення.

Ухвалою суду від 15.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та встановлено відповідачу 10 денний строк з дня отримання ухвали суду для надання відзиву.

Згідно матеріалів справи, судова кореспонденція відповідачу направлялась на адресу, яка вказана в матеріалах справи. Отримана останнім 22.04.2019 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення в матеріалах справи. Відзиву на позов не подано.

З урахуванням викладеного, суд вирішує даний спір за наявними матеріалами на підставі ч. 6. ст. 162 КАС України.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Так, підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VІ передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до п. п. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до п. 14.1.175 ст. 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу згідно вимог п. 57.3. ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Підпунктом 129.1.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Згідно наявного у матеріалах справи витягу з облікової картки платника податку, ФОП ОСОБА_1 має податковий борг зі сплати єдиного податку з фізичних осіб у розмірі 67990,78 грн. з яких 66823,99 - за основним платежем та 1166,79 - пеня, який виник 19.11.2017 року внаслідок самостійного подання податкових декларацій платника єдиного податку №3306 від 07.11.2017 року, № від 07.02.2018 року, № від 09.08.2018 року та № від 02.11.2018 року (а.с.9-12).

Заборгованість відповідача також підтверджується довідкою податкового органу (а.с.5), карткою особового рахунку платника податків (а.с.15-18) та податковими деклараціями платника єдиного податку (а.с.9-12).

Судом встановлено, що позивачем з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача направлено податкову вимогу форми "Ф" № 60611-02 від 06.12.2017 року, яка вважається врученою платнику згідно п. 58.3 ст. 58 ПК України, що підтверджується матеріалами справи. Проте, вказана податкова вимога залишилась без виконання. Станом на день розгляду справи, суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку суми заборгованості.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними п. 59.5 ст. 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму заборгованості відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність у нього вказаної заборгованості підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних та задоволення адміністративного позову у повному обсязі.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 139 КАС України судові витрати у цій справі стягненню з відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 Івановича ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) податковий борг в сумі 67990,78 грн. (шістдесят сім тисяч дев`ятсот дев`яносто гривень сімдесят вісім копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління Державної фіскальної служби у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21100, );

Відповідач: Фізична особа-підприємець ОСОБА_3 Іванович ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ).

Рішення в повному обсязі складено 11.06.2019 року.

Суддя Демитор Наталія Володимирівна