Справа № 200/4807/19-а
Суддя: Кониченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 р. Справа№200/4807/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кониченка Олега Миколайовича, за участю секретаря судового засідання Рудь Т.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , що діє від імені і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2

до Головного управління Державної Міграційної служби України в Донецькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , що діє від імені і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної Міграційної служби України в Донецькій області відповідно до якого просила суд визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорта громадянки України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати паспорт громадянки України у формі книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про неї до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номера запису в Реєстрі та без використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру; зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області у подальшому здійснити паспортний облік громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, а саме виключно за прізвищем, іменем та по батькові (ст. ст. 28, 294, 296 Цивільного кодексу України), роком народження та місцем реєстрації.

В обґрунтування позовних вимог законний представник позивача зазначила, що у січні 2019 року вона від імені позивача звернулась до відповідача із заявою про оформлення паспорта громадянина України виключно у формі паспортної книжечки з можливістю вклеювання фотографії, без жодного електронного носія інформації, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, без зняття біометричної інформації та без внесення відомостей про неї до Єдиного державного демографічного реєстру.

Позивач вказує на те, що підставою такої заяви є релігійні переконання сім`ї позивача відповідно до яких вони відмовляються від присвоєння неповнолітній ОСОБА_2 цифрового ідентифікатора особистості у вигляді унікального номера запису в реєстрі, від зняття біометричної інформації щодо неї та її подальшого зберігання, використання, обробки в Єдиному державному демографічному реєстрі.

Позивач зазначає, що ними отримано лист від 04 лютого 2019 року № Г-44/6/1401 -19/1401.23/2338-19 Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області яким відмовлено у задоволенні заяви позивача та його законного представника з огляду на відсутність правових підстав для видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжечки, зазначає, що відповідач відмовляючи у видачі паспорту її неповнолітній донці порушує його права та інтереси визначені Конституцією України, спір відповідає обов`язковим ознакам типової справи, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду в зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18) від 19.09.2018.

Позивач або її законний представник у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду надала відповідь на відзив та просила справу слухати за відсутністю представника позивача.

Відповідачем через канцелярію суду надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування свого відзиву на позовну заяву, відповідач посилається на наступні обставини:

1) На час звернення позивача 21.01.2019 до ГУ ДМС у Донецькій області її неповнолітня донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , набула 14- річного віку, а паспорт громадянина України видається після досягнення особою 16 - річного віку (пункт 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503 - XII (далі - Положення № 2503 - XII);

2) Справа, яка розглядається судом взагалі не відповідає обов`язковим ознакам типової справи, викладеним в постанові Великої Палати Верховного Суду в зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18) від 19.09.2018, як на це хибно зазначено в позовній заяві;

3) Фактичні обставини та дії позивача при зверненні до ГУ ДМС у Донецькій області за своєю формою не створювали правових підстав для надання ОСОБА_2 адміністративної послуги з оформлення паспорту громадянина України, позивач та її донька відмови у наданні вищевказаної адміністративної послуги не отримували, таким чином відсутній предмет спору, який може оскаржуватись у судовому порядку.

4) Заява про видачу паспорту у формі книжечки та додані до неї документи від імені неповнолітньої ОСОБА_2 , яка підписана позивачем та її представником ОСОБА_1 , повинна були надані до територіального підрозділу ГУ ДМС у Донецькій області, а саме Кальміуського РВ у м. Маріуполі, як за місцем реєстрації, однак позивач хибно звернулась до ГУ ДМС.

5) Законодавством встановлено, що паспорт громадянина України виготовляється лише у формі картки, а у формі книжечки може бути виготовлено інший документ залежно від змісту та обсягу інформації.

6) Заява від імені двох осіб довільної форми неповнолітньої ОСОБА_2 та її законного представника ОСОБА_1 про оформлення паспорта громадянина України у формі книжечки, подана 21.01.2019 (вх. № Г-44/6/1401-19) до ГУ ДМС у Донецькій області у довільній формі та подано до ГУ ДМС - не є підставою для видачі паспорта громадянина України, оскільки вищезазначена заява від імені двох осіб не відповідає зразку заяви-анкети встановленого Міністерством внутрішніх справ та повинна бути подана особисто до територіального підрозділу ГУ ДМС. Вищезазначена заява довільної формі була кваліфікована посадовими особами ГУ ДМС у Донецькій області як така, що підпадає під дію Закону України «Про звернення громадян».

7) особисто неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із заявою-анкетою встановленого зразка, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ від 26.11.2014 № 1279 до ГУ ДМС у Донецькій області не зверталась, та відмови в оформлені паспорта громадянина України від ГУ ДМС у Донецькій області не отримувала. Звернення, на яке посилається позивач не є підставою для надання відповідної адміністративної послуги інший особі.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, відповідно до якого позивач підтримувала обставини викладені у позовній заяві та просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі зазначивши, що відповідачем не вірно застосовані норми права і право позивача на отримання паспорта виникає з 14 років.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08 квітня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження на 07 травня 2019 року.

Судове засідання відкладено до 20 травня 2019 року, до 05 червня 2019 року

Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволенні позовних вимог заперечував.

Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив на нього, відповідь на відзив, суд встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського районного управління юстиції м. Маріуполя Донецької області 23 грудня 2004 року ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Батьками її відповідно до свідоцтва про народження є : батько - ОСОБА_3 , мати - ОСОБА_1 .

Мати позивача - ОСОБА_1 та неповнолітня особа ОСОБА_2 звернулись із заявою від 21.01.2019 року(а.с. 51) довільної форми на ім`я начальника Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області з проханням видати паспорт у формі паперової книжки. Від отримання ID картки позивач відмовляється з релігійних переконань, а паперовий паспорт повинен бути оформлений без засобів електронного реєстру.

До вищезазначеної заяви були додані: довідка про реєстрацію місця проживання особи (оригінал), свідоцтво про народження (копія), свідоцтво про відмову від ІПН (копія), копії паспортів батьків.

Листом від 04 лютого 2019 року № Г-44/6/1401 -19/1401.23/2338-19 Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області відмовило у задоволенні заяви, повідомивши про відсутність правових підстав для видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжки.

В обґрунтування відмови Відповідач зазначив, що у нього та його територіальних підрозділів відсутні правові підстави для видачі паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжки, оскільки видача паспорту неможлива без обробки персональних даних особи. Також Відповідач зауважив, що натепер відсутні затверджені у встановленому порядку: форма заяви, що подається для одержання паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжки, відповідно до Положення про паспорт громадянина України затвердженого Постановою ВРУ від 26.06.1992 року № 2503- XII, порядок реєстрації такої заяви, процедура оформлення паспорта громадянина України у вигляді паспортної книжки, порядок дій працівників уповноважених органів під час приймання документів, перевірка поданих документів, перевірка та підтвердження тотожності особи, яка подає заяву та особи, зображеної на фотокартці, заходи з ідентифікації особи, зразки печаток та штампів, що використовуються для оформлення паспорта у вигляді паспортної книжки.

Крім того, відповідач зазначив, що беручи до уваги відсутність механізму видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжки, у Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області та його територіальних підрозділів відсутні правові підстави для видачі паспорта громадянина України у формі паспортної книжки.

У відповідності до ч. 2 ст. 77 КАС України. в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частин першої, другої статті 24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом. Не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Частиною перша статті 35 Конституції України передбачено, що кожен має право на свободу світогляду і віросповідання. Це право включає свободу сповідувати будь-яку релігію або не сповідувати ніякої, безперешкодно відправляти одноособово чи колективно релігійні культи і ритуальні обряди, вести релігійну діяльність.

Частина друга статті 35 Конституції України встановлює, що,здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей.

Частиною четвертою статті 35 Конституції України визначено, що ніхто не може бути увільнений від своїх обов`язків перед державою або відмовитися від виконання законів за мотивами релігійних переконань.

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України від 20 листопада 2012 року № 5492-VI «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (тут і далі - в редакції згідно із Законом України від 14 липня 2016 року № 1474-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус, спрямованих на лібералізацію Європейським Союзом візового режиму для України» (далі - Закон № 1474-VIII) суспільні відносини, пов`язані із збиранням, накопиченням, захистом, зберіганням, обліком, використанням і поширенням інформації Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Реєстр), оформленням, видачею, обміном, пересиланням, вилученням, поверненням державі, визнанням недійсними та знищенням передбачених цим Законом документів, регулюються Конституцією України, міжнародними договорами України, цим та іншими законами України, а також прийнятими на їх виконання нормативно-правовими актами у сферах, де використовуються відповідні документи, що посвідчують особу, підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Відповідно до частини першої статті 10 Закону № 5492-VI внесення інформації до Реєстру здійснюється уповноваженими суб`єктами за зверненням заявника, на підставі інформації державних органів реєстрації актів цивільного стану, органів реєстрації фізичних осіб, а також інформації органів виконавчої влади, інших державних органів, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з дотриманням вимог Закону України «Про захист персональних даних».

У разі якщо інформація про особу вноситься до Реєстру вперше, проводиться ідентифікація особи, після завершення якої автоматично формується унікальний номер запису в Реєстрі та фіксуються час, дата та відомості про особу, яка оформила заяву-анкету (в електронній формі). Унікальний номер запису в Реєстрі є незмінним.

За частиною першою статті 13 Закону № 5492-VI документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру (далі - документи Реєстру), відповідно до їх функціонального призначення поділяються на документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Одним із документів Реєстру, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, зазначено паспорт громадянина України (підпункт «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону № 5492-VI).

Відповідно до частини третьої статті 13 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України, паспорт громадянина України для виїзду за кордон, дипломатичний паспорт України, службовий паспорт України…. містять безконтактний електронний носій.

За частинами першою, другою статті 14 Закону №5492-VI форма кожного документа встановлюється цим Законом.

Документи залежно від змісту та обсягу інформації, яка вноситься до них, виготовляються у формі книжечки або картки, крім посвідчення на повернення в Україну, що виготовляється у формі буклета.

Згідно з частиною другою статті 15 Закону № 5492-VI бланки документів, якщо інше не визначено цим Законом, виготовляються за єдиними зразками та технічними описами, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону № 5492-VI оформлення, видача, обмін документів, їх пересилання, вилучення, повернення державі та знищення відбуваються в порядку, встановленому законодавством, якщо інше не передбачено цим Законом.

Підстави, за яких уповноважений суб`єкт, якщо інше не передбачено цим Законом, має право відмовити заявникові у видачі документа, встановлено в частині сьомій статті 16 Закону № 5492-VI.

Згідно з частинами першою, другою статті 21 Закону №5492-VI паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Оформлення, видача, обмін паспорта громадянина України, його пересилання, вилучення, повернення державі та знищення здійснюються в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону № 5492-VI паспорт громадянина України виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій.

Перелік інформації, яка вноситься до паспорта громадянина України, визначено у частині сьомій статті 21 Закону № 5492-VI. Він містить, зокрема: унікальний номер запису в Реєстрі; відцифрований образ обличчя особи; відцифрований підпис особи.

Поряд із цим, у статті 7 Закону № 5492-VI визначено перелік інформації про особу, яка вноситься до Реєстру, в якій, крім зазначеного, передбачено, що у разі оформлення паспорта громадянина України до Реєстру за згодою особи вносяться також відцифровані відбитки пальців рук особи (пункт 13 частини першої статті 7). Інформація, яку тут виокремлено, у розумінні пункту 2 частини першої статті 3 Закону № 5492-VI, є біометричними даними, параметрами, тобто сукупністю даних про особу, зібраних на основі фіксації її характеристик, що мають достатню стабільність та істотно відрізняються від аналогічних параметрів інших осіб.

Відповідно до частини шостої статті 7 Закону № 5492-VI забороняється вимагати від осіб та вносити до Реєстру інформацію, не передбачену цим Законом. Забороняється вимагати від осіб персональні дані, що свідчать про етнічне походження, расу, політичні, релігійні чи інші переконання, звинувачення у скоєнні злочину або засудження до кримінального покарання, а також дані щодо здоров`я або статевого життя.

На виконання положень частини другої статті 15 та абзацу другого частини другої статті 21 Закону №5492-VI Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 302 (тут її положення суд застосовує у редакції, викладеній згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2016 року № 745), якою затвердив: зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм згідно з додатками 1 і 2; зразок та технічний опис бланка паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, згідно з додатками 3 і 4; Порядок оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України.

За змістом пункту 2 Постанови № 302 із застосуванням засобів Реєстру запроваджено:

з 1 січня 2016 року - оформлення і видачу паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм та паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразки бланків яких затверджено цією постановою, громадянам України, яким паспорт громадянина України оформляється вперше, з урахуванням вимог пункту 2 Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 р. № 2503-XII;

з 1 листопада 2016 року оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм, зразок бланка якого затверджено цією постановою, громадянам України відповідно до Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України, затвердженого цією постановою.

За пунктом 3 Постанови № 302: прийняття документів для оформлення паспорта громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, зразок бланка якого затверджено цією постановою, з 1 листопада 2016 року припиняється; паспорт громадянина України, що не містить безконтактного електронного носія, оформлений та виданий на підставі документів, поданих до 1 листопада 2016 р., є чинним протягом строку, на який його було видано (в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Відповідно до пунктів 1, 2 додатка 2 «Технічний опис бланка паспорта громадянина України з безконтактним електронним носієм» до Постанови № 302 бланк паспорта громадянина України (далі - паспорт) виготовляється у формі пластикової картки типу ID-1, що містить безконтактний електронний носій.

У паспорт імплантовано безконтактний електронний носій, який відповідає вимогам нормативних документів України у сфері технічного та криптографічного захисту інформації. Безконтактний електронний носій відповідає вимогам стандарту ISO/IEC 14443 щодо запису і зчитування даних.

До безконтактного електронного носія вноситься інформація, яка зазначена на лицьовому та зворотному боці паспорта, біометричні дані, параметри особи (відцифрований образ обличчя, відцифрований підпис особи), а також дані щодо забезпечення захисту інформації, що внесена на безконтактний електронний носій, відповідно до вимог Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1474-VIII до приведення законодавства у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону, якщо інше не передбачено цим Законом. Поряд із тим, за пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1474-VIII, Кабінет Міністрів України зобов`язано, з-поміж іншого, у місячний строк з дня набрання чинності цим Законом привести свої нормативно-правові акти у відповідність із цим Законом.

У межах встановленого Законом № 1474-VIII строку уряд прийняв постанову від 26 жовтня 2016 року № 745, якою вніс відповідні зміни до Постанови № 302. Постанова № 745 набрала чинності з 01 листопада 2016 року, і з тієї ж дати офіційно встановлено, що паспорт громадянина України оформляється виключно у формі картки з безконтактним електронним носієм з використанням бланка, затвердженого Постановою № 302.

Відповідно до пункту 19 Постанови № 302 документи для оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обміну паспорта подаються до центрів надання адміністративних послуг, державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, і його відокремлених підрозділів (далі - уповноважені суб`єкти), територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС.

До територіального органу ДМС документи подаються лише в разі оформлення замість втраченого або викраденого, обміну паспорта, який було оформлено із застосуванням засобів Реєстру.

Положення про паспорт (на яке позивач і його представник посилаються як на одну з правових підстав для задоволення позовних вимог) прийнято на виконання вимог Закону України «Про громадянство України» (який втратив чинність згідно із Законом України від 18 січня 2001 року № 2235-ІІІ «Про громадянство України»).

На підставі Положення про паспорт (у редакції Постанови Верховної Ради України від 2 вересня 1993 року №3423-ХІІ) Кабінет Міністрів України постановою від 4 червня 1994 року №353 (далі - Постанова № 353) затвердив зразок бланка паспорта громадянина України. Цю постанову з прийняттям постанови Кабінету Міністрів України від 13 березня 2013 року № 185 «Деякі питання виконання Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» визнано такою, що втратила чинність.

Однак постановою від 12 червня 2013 року № 415 уряд зупинив дію постанови від 13 березня 2013 року № 185, заодно відновивши дію Постанови № 353, якою було затверджено зразок бланка паспорта громадянина України (зразка 1994 року).

Відповідно до пунктів 3, 5, 6, 8 Положення про паспорт бланки паспортів виготовляються у вигляді паспортної книжечки або паспортної картки за єдиними зразками, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Терміни впровадження паспортної картки визначаються Кабінетом Міністрів України у міру створення державної автоматизованої системи обліку населення.

Паспортна книжечка являє собою зшиту в накидку нитками обрізну книжечку розміром 88 х 125 мм, що складається з обкладинки та 16 сторінок. Усі сторінки книжечки пронумеровані і на кожній з них зображено Державний герб України і перфоровано серію та номер паспорта. У верхній частині лицьового боку обкладинки зроблено напис «Україна» , нижче - зображення Державного герба України, під ним - напис «Паспорт». На внутрішньому лівому боці обкладинки у центрі - зображення Державного прапора України, нижче - напис «Паспорт громадянина України». На першу і другу сторінки паспортної книжечки заносяться прізвище, ім`я та по батькові, дата і місце народження. На першій сторінці також вклеюється фотокартка і відводиться місце для підпису його власника. На другу сторінку заносяться відомості про стать, дату видачі та орган, що видав паспорт, ставиться підпис посадової особи, відповідальної за його видачу. Записи засвідчуються мастиковою, а фотокартка - випуклою сухою печаткою. Перша сторінка або перший аркуш після внесення до них відповідних записів та вклеювання фотокартки можуть бути заклеєні плівкою. У разі заклеювання плівкою усього аркуша записи та фотокартка печатками не засвідчуються. Третя, четверта, п`ята і шоста сторінки призначені для фотокарток, додатково вклеюваних у паспорт, а сьома, восьма і дев`ята - для особливих відміток. На десятій сторінці робляться відмітки про сімейний стан власника паспорта, на одинадцятій - шістнадцятій - про реєстрацію постійного місця проживання громадянина. На прохання громадянина до паспорта може бути внесено (сьома, восьма і дев`ята сторінки) на підставі відповідних документів дані про дітей, групу крові і резус-фактор. На внутрішньому правому боці обкладинки надруковано витяг з цього Положення.

Тобто позивак має право отримати паспорт громадянина України, передбаченого Положенням про паспорт громадянина України, затвердженого постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-XII, але у порядку встановленому Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 р. № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України » (в редакції постанови Кабінету Міністрів України

від 26 жовтня 2016 р. № 745).

Як вбачається із матеріалів справи законний представник позивача та позивач звернулись із заявою довільної форми до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області.

Суд зазначає, що як положеннями Закону № 5492-VI, нормами постанови КМУ № 302, передбачено чіткий порядок, суб`єктний склад та перелік документів для оформлення паспорта громадянина України.

Відповідно до пп. 1 п. 7 Постанови № 302 оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін та видача паспорта здійснюються: особі, яка досягла 14-річного віку - на підставі заяви - анкети, поданої нею особисто.

Згідно з п. 26 Порядку № 302 після формування заяви-анкети працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта друкує її та надає заявнику для перевірки правильності внесених до заяви-анкети відомостей. Реєстрація заяви-анкети здійснюється із застосуванням засобів Реєстру під час її формування.

Після перевірки заявник власним підписом підтверджує правильність внесених до заяви - анкети відомостей про особу (п. 27 Порядку № 302).

Як зазначалось вище до територіального органу ДМС, яким є відповідач, документи подаються лише в разі оформлення замість втраченого або викраденого, обміну паспорта, який було оформлено із застосуванням засобів Реєстру (п. 19 Постанови № 302).

Особа, яка досягла 14-річного віку та місце проживання якої не зареєстровано, для оформлення паспорта вперше подає документи до територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта за місцем фактичного проживання в Україні, тобто звернення із заявою- анкетою (встановлюється МВС України) повинно було здійснено до територіального підрозділу міграційної служби за місцем проживання позивача (п. 20 Постанови № 302).

Тобто позивач та його законний представник звернулись із заявою до неналежного органу до компетенції якого не віднесено вирішення питання про видачу паспорту вперше, тому у задоволені позову повинно бути відмовлено у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись Консттуцією України, Кодексом адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 , що діє від імені і в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Головного управління Державної Міграційної служби України в Донецькій області про визнання протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорта громадянки України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ; зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати паспорт громадянки України у формі книжечки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, без передачі будь-яких даних про неї до Єдиного державного демографічного реєстру, без формування (присвоєння) унікального номера запису в Реєстрі та без використання будь-яких засобів Єдиного державного демографічного реєстру; зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області у подальшому здійснити паспортний облік громадянки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно з Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ, а саме виключно за прізвищем, іменем та по батькові (ст. ст. 28, 294, 296 Цивільного кодексу України), роком народження та місцем реєстрації - відмовити повністю.

Вступна та резолютивна частина рішення складена та підписана 05 червня 2019 року.

Повний тест судового рішення складено та підписано 10 червня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Кониченко