Справа № 640/7592/19
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/7592/19 Головуючий у І інстанції - Маруліна Л.О.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, згідно з ст. 229 КАС України, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо не винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 57890846;

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві щодо не винесення подання про повернення ОСОБА_1 виконавчого збору і витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 46 628, 39 грн.;

- зобов`язати Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві винести постанову про закінчення виконавчого провадження № 57890846 та подання про повернення ОСОБА_1 виконавчого збору і витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 46 628, 39 грн.

Ухвалою судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2019 року відмовлено у відкритті провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, у зв`язку з тим, що позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Позивач вважає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

В обґрунтування апеляційної скарги Позивач зазначає, що виключно до юрисдикції адміністративних судів належить розгляд спорів про оскарження рішень, дій, бездіяльності виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження.

Відповідачем не подавався відзив на апеляційну скаргу.

За приписами частини 7 статті 287 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку на апеляційне оскарження з повідомленням учасників справи.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 вересня 2015 року Солом`янським районним судом міста Києва винесено заочне рішення у справі № 760/6896/15-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 12 червня 2007 року № 07Ф-125 станом на 14 травня 2015 року в розмірі 9 748 632,93 грн.

24 березня 2016 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби ГТУЮ у м. Києві Пишним А.В. відкрито виконавче провадження (ВП № 50607245) з примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва № 760/6896/15-ц, виданого 03.03.2016 року на підставі заочного рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року у справі № 760/6896/15-ц.

Під час примусового виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва від 03 березня 2016 року № 760/6896/15-ц стягнуто з ОСОБА_1 491 051,24 грн., у тому числі, витрати виконавчого провадження в сумі 2 186,10 грн. та виконавчий збір в сумі 44 442,29 грн.

10 грудня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу Гречухом О.Я. у рамках ВП № 50607245 винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 974 863,29 грн.

11 грудня 2018 року старшим державним виконавцем Відділу Гречухом О.Я. відкрито виконавче провадження № 57890846 з примусового виконання постанови про стягнення виконавчого збору у розмірі 974 863,29 грн.

Водночас, 11 грудня 2018 року на виконання постанови про стягнення виконавчого збору (ВП № 57890846) старшим державним виконавцем Відділу Гречухом О.Я. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника - ОСОБА_1

26 лютого 2019 року ухвалою Київського апеляційного суду затверджено мирову угоду у справі № 760/6896/15-ц, укладену між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Універсал Банк», який є правонаступником Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк», визнано нечинним заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року та закрито провадження у справі № 760/6896/15-ц.

14 березня 2019 року ОСОБА_1 подано до Відділу ДВС заяву про закінчення виконавчого провадження № 57890846.

17 квітня 2019 року ОСОБА_1 повторно подано заяву про закінчення виконавчого провадження № 57890846 та заяву про винесення подання про повернення позивачу виконавчого збору і витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 46 628,39 грн.

На думку Позивача, рішення Київського апеляційного суду, яким затверджено мирову угоду у справі № 760/6896/15-ц, визнано нечинним заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 24 вересня 2015 року та закрито провадження у справі, є обставинами для винесення постанови про закінчення виконавчого провадження № 57890846 та подання про повернення позивачу виконавчого збору і витрат виконавчого провадження.

Проте, такі дії Відповідачем не здійснено, що стало підставою для Позивача для звернення до Окружного адміністративного суду міста Києва з даним позовом.

Суддя суду першої інстанції, постановляючи ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, дійшов висновку, що даний позов може бути розглянуто виключно у порядку цивільного судочинства, судом, яким видано виконавчий документ, а саме Солом`янським районним судом м. Києва.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

За приписами ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до Цивільного процесуального кодексу України, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною 2 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо витрат виконавчого провадження та штрафів, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Аналогічного правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові № 921/16/14-г/15 від 06 червня 2018 року та у постанові № 127/9870/16-ц від 06 червня 2018 року.

Суддя суду першої інстанції не врахував, що такий спір не підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, тому припустився порушення відповідних норм процесуального права.

Крім того, згідно роз`яснень, які містяться в п. 7 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 року № 6, постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат на проведення виконавчих дій та накладення штрафу є окремими виконавчими документами. У зв`язку із цим справи щодо оскарження постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях стосовно примусового виконання судового рішення у цивільній справі, належать до компетенції адміністративних судів.

За таких обставин, висновок судді суду першої інстанцій про відмову у відкритті провадження в цій справі, є помилковим.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, за наслідком розгляду апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що суддя суду першої інстанції помилково вважав про наявність встановлених п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України підстав для відмови у відкритті провадження в даній адміністративній справі.

За змістом ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувану ухвалу судді суду першої інстанції необхідно скасувати як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 спростовують висновки суду першої інстанції, а тому апеляційна скарга підлягає до задоволення, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню, як така, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 229, 241, 242, 243, 287, 308, 310, 320, 321, 322, 325, 328, 329, 311 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Окружного адміністративного суду міста Києва від 08 травня 2019 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду справи до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький