Справа № 260/397/19
Суддя: Дору Ю.Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про залишення позовної заяви без розгляду

12 червня 2019 рокум. Ужгород№ 260/397/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дору Ю.Ю.

за участю:

секретаря судового засідання - Гулай М.В.,

представника позивача - ОСОБА_2,

представника відповідача - Пензова С.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, яким просить суд:

1. Визнати причини пропуску строку звернення до суду із даним позовом поважними та поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із даним позовом.

2. Визнати звільнення позивача з посади державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста "Дякове" Закарпатської митниці ДФС, згідно з наказом від 27.04.2015 №442-о "Про звільнення ОСОБА_1 " незаконним;

3. Визнати протиправним та скасувати наказ Закарпатської митниці ДФС від 27.04.20015 №442-о "Про звільнення ОСОБА_1 ;

4. Поновити ОСОБА_1 на роботі на займаній посаді державного інспектора відділу митного оформлення №5 митного поста "Дякове" Закарпатської митниці ДФС чи на іншій рівнозначній посаді з 27.04.2015 року.

5. Зобов`язати Закарпатську митницю ДФС нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за весь час вимушеного прогулу із 27.04.2015 року по день ухвалення рішення суду із утриманням з цієї суми обов`язкових податків та зборів до Державного бюджету України.

6. Допустити негайне виконання судового рішення в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та виплаті заробітної плати за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць.

Разом із позовом позивачем було подано заяву про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із позовною заявою. В обґрунтування заяви вказала, що на час звільнення перебувала у декретній відпустці, відповідно не знала і не могла знати про звільнення, окрім цього позивач зазначила, що наказ про звільнення не отримувала до моменту звернення та видачі його Закарпатською митницею ДФС, а тому вважає, що причини пропуску строку звернення до суду є поважними та просить суд поновити строк звернення з даним позовом.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року відкрито провадження за вказаною позовною заявою. Також вказаною ухвалою суду визначено, що питання щодо пропуску строку звернення до адміністративного суду та поважність причин такого пропуску буде з`ясовано під час підготовчого провадження.

08 квітня 2019 року представником відповідача подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та накладення штрафу. Дане клопотання мотивує тим, що оскаржуваним наказом Закарпатської митниці ДФС від 27.04.2015 №442-о позивача було звільнено з роботи з підстав, передбачених Законом України "Про очищення влади". Листом від 27.04.2015 №07-70-03-1-04-39/3684 позивача було повідомлено про звільнення із займаної посади та направлено завірену копію вказаного наказу, який позивач отримала 30.04.2015 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення вказаного листа. Окрім цього позивачем було подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за період з 01.01.2015 по 27.04.2015, що вкотре підтверджує факт обізнаності позивача про оскаржуваний наказ.

Відповідно до поданого клопотання представник відповідача просив суд вжити заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. Проте, 11 червня 2019 року у підготовчому засіданні представником відповідача подано клопотання про залишення без розгляду клопотання про накладення штрафу. Відтак, клопотання представника відповідача від 08.04.2019 у частині питання про накладення штрафу судом не вирішується.

11 червня 2019 року у підготовчому засіданні представник позивача заперечував проти задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду просили поновити строк звернення до адміністративного суду, оскільки такий був пропущений з поважних причин.

Представник відповідача у підготовчому засіданні заперечив щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду, просив залишити позовну заяву без розгляду.

Суд, даючи правову оцінку спірним правовідносинам, виходив з такого.

Частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Тобто, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Суд зазначає, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс та інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для звернення до суду із даним позовом, слугувала незгода позивача із діями відповідача - Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України, які виразились: у наказі від 27.04.2015 №442-о "Про звільнення ОСОБА_1 "

Приймаючи до уваги зміст заявлених позивачем вимог, суд дійшов висновку, що для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду із даним позовом, необхідно встановити факт, коли позивачу стало відомо про порушення її прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Так, відповідно до ст. 233 Кодексу законів про працю працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки.

Аналізуючи положення даної статті, суд зазначає, що законодавець, повторюючи загальне правило про те, що строк для звернення обчислюється з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його права, ст. 233 КЗпП конкретизує це правило стосовно до випадку звільнення працівника. В цьому разі строк обчислюється з дня вручення копії наказу про звільнення або з дня видачі трудової книжки. Встановивши альтернативу, законодавець не визначив суб`єкта, який має право вибрати той чи інший день для початку обчислення строку. Виправданим є обчислення строку з дня, коли вчинено більш ранню дію. Такий висновок обумовлено тим, що обчислення строку з дня вручення копії наказу про звільнення або трудової книжки є лише конкретизацією загального правила про обчислення строку з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення його суб`єктивних трудових прав. Оскільки дізнатися два рази про одне й те саме неможливо, то слід вважати, що при першій же дії власника (наприклад, врученні наказу про звільнення) працівник і дізнався про порушення права. Якщо пізніше власник вчинить й іншу дію - вручить трудову книжку, то до цього моменту працівник уже знає про порушення його права.

Згідно матеріалів справи та наданих сторонами пояснень судом встановлено, що наказом Закарпатської митниці ДФС від 27.04.2015 №442-о позивача було звільнено з роботи з підстав передбачених Законом України "Про очищення влади", відповідно до п.72 частини 1 ст.36 Кодексу законів про працю України (а.с.33).

Закарпатською митницею ДФС листом від 27.04.2015 №07-70-03-1-04-39/3684 повідомлено за місцем реєстрації ОСОБА_1 про її звільнення. У вказаному повідомленні відповідачем додатково нагадано позивачеві, що у зв`язку із звільненням останній необхідно подати у відділ персоналу декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за період, неохоплений раніше поданими деклараціями ( за період з 01.01.2015 по 27.04.2015) відповідно до ст.12 Закону України "Про засади запобігання і протидії корупції".

Згідно копії рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 435 вказане повідомлення про звільнення ОСОБА_1 отримала 30.04.2015, про що свідчить підпис на вказаному повідомленні про вручення поштового відправлення (а.с.67).

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 було подано декларацію про майно, доходи, витрати і зобов`язання фінансового характеру за період з 01.01.2015 по 27.04.2015 (а.с.68-72). Щодо вказаної декларації, у підготовчому судовому засіданні позивач вказала, що наведені у даній декларації відомості внесені нею, проте, заперечувала щодо особистого підпису на вказаній декларації.

Окрім цього, суд зауважує, що відповідно до наказу Закарпатської митниці ДФС від 08 квітня 2015 року №397-кв Попдякуник Ю.В. надано відпустку без збереження заробітної плати для догляду за дитиною з 08 квітня 2015 року по 07 квітня 2016. В той же час позивач, вважаючи вказану відпустку триваючою, 08 квітня 2016 року (після закінчення вказаної відпустки) не з`явилася на роботу та заяви про її продовження не подала. Вказаний факт учасниками справи не заперечується та у підготовчому засіданні позивач вказала, що зверталася з відповідними заявами до відповідача про неможливість виходу на роботу, разом з тим, жодних доказів на підтвердження вказаних обставин суду не подала. Отже з 30.04.2015 року позивачеві було відомо про її звільнення.

Суд вказує, що відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Твердження позивача наведені у заяві про поновлення строку звернення до суду, про те що їй стало відомо про звільнення тільки 27.02.2019 року не підтвердженні належними, допустимими та достовірними доказами та спростовуються наявними у матеріалах справи доказами, котрі у своїй сукупності свідчать про обізнаність позивача про звільнення та наявність оскаржуваного наказу ще 30 квітня 2015.

Відповідно до частин 1-3 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

На підставі наведеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 240, 248 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду - задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Закарпатської митниці Державної фіскальної служби України (вул.Собранецька, буд.20, м.Ужгород, Закарпатська область, ) про визнання звільнення незаконним, скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили у порядку встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

СуддяЮ.Ю. Дору