Справа № 200/11028/18
Суддя: Женеску Е. В.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2а/200/577/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2019 року Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого-судді: Женеску Е.В.

за участю секретаря Гургули В.С.

розглянувши у спрощеному позовному провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сержанта поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Калиняка Максима Миколайовича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до поліцейського сержанта поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Калиняка Максима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що постановою відповідача серії ЕАА № 415415 від 25.05.2018 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП. Позивач вважає, що вказана постанова є необгрунтованою, оскільки він не порушував Правила дорожнього руху, постанова складена з порушеннями вимог КУпАП. Також вказує, що під час огляду транспортного засобу поліцейський не повідомив позивача про порушення, постанову про накладення адміністративного штрафу не складав. Оскаржувану постанову позивач отримав поштою 20.06.2018 року, лист з постановою було відправлено відповідачем лише 13.06.2018 року, в зв`язку з чим вважає, що строк для подачі позову ним не пропущений.

З урахуванням викладеного, позивач просить суд визнати дії відповідача щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними. Скасувати постанову серії ЕАА №415415 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно позивача, а справу закрити.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 липня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до поліцейського сержанта поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Калиняка Максима Миколайовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху, та призначено до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін. Встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 28 січня 2019 року до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, залучено Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції.

Відповідач інспектор 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Калиняк М.М. надав відзив на позовну заяву, де вказав, що скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-1 КУпАП, передбачає фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення була зафіксована на нагрудний відео реєстратор відповідача, але відеозапису не було збережено, оскільки відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані за допомогою фото- і кінозйомки, відеозапису, зберігаються в підрозділі поліції в електронному вигляді протягом одного місяця з дати фіксації правопорушення, а у випадку наявності інформації про оскарження протягом строку оскарження та розгляду справи. Відомості про оскарження постанови Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області було отримано лише 08.01.2019 року. Вказує також, що стаття 285 КАС України не передбачає повноваження суду щодо визнання дій особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, протиправними або визнання постанови неправомірною. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Третя особа надала письмові пояснення у справі, зміст яких аналогічний змісту відзиву відповідача на позовну заяву. Просить в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Також заявила клопотання про залишення позову без розгляду в зв`язку з пропуском позивачем строку на звернення з позовом до суду.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України (в редакції Закону України від 03.10.2017р.) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою поліцейського сержанта поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Калиняка Максима Миколайовича серії ЕАА № 415415 від 25.05.2018 року, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в сумі 510 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Згідно постанови, 25.05.2018 року позивач, керуючи транспортним засобом TGS 21.440 номерний знак НОМЕР_1 , у Дніпропетровській області, Новомосковський район, дорога М04, 235 км, під час перевезення небезпечного вантажу UN1965 мав вогнегасник без маркування відповідності стандарту, чим порушив п.5.4 ДОПНВ і п.22.5 ПДР: Порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 №3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. III п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративного правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що при прийнятті рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності інспектором не було порушено порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.5.4 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 822 від 26.07.2004 року, які були чинними на дату винесення оскаржуваної постанови, переносні вогнегасники на транспортних засобах, що перевозять небезпечні вантажі, повинні бути опломбовані, мати маркування про відповідність стандарту та напис, що вказує дату (місяць, рік) закінчення терміну придатності.

Позивач стверджує, що вогнегасники в транспортному засобі, яким він керував, були опломбовані, мають маркування про відповідність стандарту та напис, що вказує дату закінчення терміну придатності, тобто повністю відповідають нормам п.5.4 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи та постанови про адміністративне правопорушення, інспектором 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Калиняком М.М. при винесенні оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд вважає, що винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КпАП України.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Доказів того, що позивачем скоєне адміністративне правопорушення передбачене ст. 132-1 КУпАП, відповідачем до суду надано не було.

Суд не бере до уваги твердження відповідача про те, що відеозапис не зберігся в зв`язку зі спливом строку його зберігання, оскільки відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, вадміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, при винесенні постанови від 25.05.2018 року посадова особа патрульної поліції припустилась порушень порядку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами:письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а саме підлягають задоволенню позовні вимоги в частині скасування постанови від 25.05.2018 року, інспектором 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Калиняком М.М. за ст.132-1 КУпАП та накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510,00 грн., із закриттям провадження у вказаній справі.

Вимоги щодо визнання дій посадової особи щодо складання постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності протиправними чинним законодавством не передбачено, в зв`язку з чим в цій частині позовних вимог необхідно відмовити.

Щодо клопотання третьої особи про залишення без розгляду позовної заяви в зв`язку з несплатою позивачем судового збору, суд зазначає, що відповідно до ч.5 ст.288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Щодо твердження третьої особи про пропуск позивачем строку для звернення з позовом до суду, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, Кодекс адміністративного судочинства України пов`язує початок обчислення строку, встановленого для звернення з позовом до суду, з датою, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свої прав, а даному випадку про винесення оскаржуваної постанови.

Позивач стверджує, що постанова про накладення адміністративного штрафу відповідачем не складалась у зазначеній в ній день, тобто 25.05.2018 року, та про її існування він дізнався лише отримавши вказану постанову поштою 20.06.2018 року. На підтвердження своїх доводів надав поштовий конверт, в якому відправником зазначено Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, та витяг із сайту Укрпошти про відстеження поштового відправлення, з якого вбачається, що поштове відправлення за № 282 було здано на відправлення у поштове відділення 13.06.2018 року.

Відповідач не спростував зазначених доводів позивача, та не надав ніяких доказів на підтвердження того, що оскаржувана постанова була вручена позивачу в день її складення, тобто 25.05.2018 року.

З огляду на викладене, суд погоджується з доводами позивача про те, що про порушення своїх прав йому стало відомо лише 20.06.2018 року. Враховуючи, що позовна заява здана у поштове відділення 27.06.2018 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи конвертом, суд приходить до висновку, що позивачем не пропущено строк звернення до суду з зазначеним позовом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.2,6-9,19,44,77,241 - 246, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського сержанта поліції 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Калиняка Максима Миколайовича, третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення дорожнього руху задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЕАА №415415 від 25.05.2018 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 , та закрити провадження у справі.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий-суддя: Е.В. Женеску