Справа № 360/423/19
Суддя: Арабей Тетяна Георгіївна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року справа №360/423/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Арабей Т.Г., Міронової Г.М., Ястребової Л.В., розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року у справі № 360/423/19 (головуючий суддя І інстанції - Ірметова О.В.), складене в повному обсязі 07 березня 2019 року в м. Сєвєродонецьк Луганської області, за позовом адвоката Ковтун Любові Яківни в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

30 січня 2019 року адвокат Ковтун Любов Яківна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області про:

- визнання неправомірними дії управління щодо відмови позивачу у врахуванні в страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 періоду служби в органах внутрішніх справ МВС України з 01 липня 2000 року по 19 квітня 2013 року;

- зобов`язання відповідача зарахувати в страховий стаж для призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1 періоду служби в органах внутрішніх справ МВС України з 01 липня 2000 року по 19 квітня 2013 року на підставі наданих документів та призначити позивачу пенсію на пільгових умовах з дня подачі заяви (а.с. 3-5).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області щодо належного розгляду заяви ОСОБА_1 про перехід з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком на пільгових умовах від 03 жовтня 2018 року. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перехід з пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за віком на пільгових умовах від 03 жовтня 2018 року, та прийняти рішення відповідно до статті 45 Закону № 1058-ІV та пунктів 4.2, 4.3, 4.10 Порядку № 22-1. В решті позовних вимог відмовлено (а.с. 106-109).

Не погодившись з судовим рішенням, Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області подало апеляційну скаргу на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року та посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтуванні апеляційної скарги, управлінням зазначено, що з листа Ліквідаційної комісії УДАІ ГУМВС України в Луганській області вбачається, що комісії не має можливості надати довідку про доходи та сплачені страхові внески позивача за період з 1996 по 2013 роки, відтак період проходження позивачем служби в органах внутрішніх справ МВС не може бути зарахований до страхового стажу (а.с. 113-114).

Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Разом із апеляційною скаргою представником управлінням надано клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження (а.с. 114).

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та отримує пенсію за вислугу років призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб», що підтверджується пенсійною справою позивача (а.с. 64-100).

03 жовтня 2018 року позивачем до УПФУ в м. Лисичанську Луганської області подано заяву про переведення з пенсії призначеної відповідно до Закону України «Про міліцію» на пільгову пенсію за віком на підставі Списку № 1 (а.с. 16).

Листом Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області від 17 жовтня 2018 року № 8343/02-33 позивача повідомлено, що заробітна плата для обчислення пенсії у разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески. Враховуючи те, що Ліквідаційна комісія УДАІ ГУМВС України в Луганській області не має можливості надати довідку про доходи та сплачені страхові внески за період з 1996 по 2013 року, період проходження служби в органах внутрішніх справ МВС України з 01 липня 2000 року по 19 квітня 2013 року, не може бути зарахований до страхового стажу. При попередньому розрахунку станом на 29 травня 2018 року страховий стаж позивача складає 17 років 8 місяців, в тому числі, стаж по списку № 1 - 8 років 4 місяці, що є недостатнім для призначення пенсії за віком, згідно ч.2 ст. 14 Закону. Серед іншого в листі зазначено, що для подання заяви позивачу необхідно звернутися до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області з оригіналами документів (а.с. 8-9, 54-55, 59-60).

Листом Ліквідаційної комісії УДАІ ГУМВС України у Луганській області від 29 березня 2018 року № 18 повідомлено, що Ліквідаційна комісія УДАІ ГУВС України в Луганській області не має можливості надати довідку про доходи та сплачені страхові внески за період з 1996 по 2013 роки в зв`язку із захопленням будівлі УДАІ ГУВС України в Луганській області незаконними озброєними формуваннями у липні 2014 року, тому надати довідку про доходи та сплачені страхові внески за період з 1996 року по 2013 рік не має можливості (а.с. 10).

Відповідно до довідки Державної автомобільної інспекції ГУМВС у Луганській області від 01 березня 2018 року № 11, ОСОБА_1 у період з 01 липня 1996 року по 19 квітня 2013 року проходив службу в органах внутрішніх справ МВС України (а.с. 11). Не погодившись із не зарахуванням періоду проходження служби в органах внутрішніх справ МВС України з 01 липня 2000 року по 19 квітня 2013 року до страхового стажу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи спірну постанову суд першої інстанції виходив з того, що управлінням протиправно не розглянута заява позивача про перехід з одного виду пенсії на інший та не прийнято вмотивоване рішення зі спірного питання, відтак, відповідна заява позивача має бути розглянута відповідно до норм діючого законодавства.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 5 цього Закону визначено, що особам, звільненим з військової служби, іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей може призначатися (за їх бажанням) пенсія на умовах і в порядку, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому для обчислення пенсій враховуються всі види грошового забезпечення, що отримували зазначені особи, які мають право на пенсію за цим Законом, перед звільненням зі служби.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії, відповідно до якого заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Як вбачається з матеріалів справи, пенсійний орган після надходження до нього заяви позивача про переведення з одного виду пенсії на інший не прийняв відповідне рішення (про призначення/відмову у призначені такої пенсії), а надав відповідь на цю заяву у вигляді листа, розцінивши її зверненням, що суд апеляційної інстанції вважає протиправним, з огляду на наступне.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління ПФУ від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Відповідно до пункту 1.5 Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Зі змісту вищевказаної норми Порядку № 22-1 передбачена можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою, відтак посилання пенсійного органу на обов`язковість особистого подання заяви про переведення з одного виду пенсії на інший є необґрунтованою, а доводи апеляційної скарги в цій частині недоречними.

Пунктом 2.8 Порядку № 22-1 визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає пам`ятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (пункт 4.3 Порядку № 22-1).

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 передбачено, що не пізніше 10 днів після надходження всіх необхідних документів для виплати пенсії орган, що призначає пенсію, повинен їх розглянути та прийняти відповідне рішення, яке оформлюється розпорядженням. Надані документи та заява зберігаються в пенсійній справі.

Отже, після отримання відповідної заяви від позивача про призначення пенсії відповідач повинен був розглянути цю заяву та прийняти вмотивоване рішення (про призначення/відмову у призначені такої пенсії), однак, за наслідками розгляду заяви позивача відповідач не прийняв відповідного рішення, а надав відповідь листом від 17 жовтня 2018 року № 8343/02-33 (а.с.8-9), чим порушив вимоги статті 45 Закону № 1058-ІV та пунктів 4.2, 4.3, 4.10 Порядку № 22-1.

Враховуючи вищевикладене, не прийняття пенсійним органом вмотивованого рішення щодо призначення/відмови у призначенні пенсії та фактичного ненадання оцінки періодам проходження служби позивача в органах внутрішніх справ, суд не має право втручатися до дискреційних повноважень суб`єкта владних повноважень та досліджувати ці періоди та надавати висновок щодо їх зарахування чи відмову у їх зарахуванні до страхового стажу позивача.

Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності виходу за межі позовних вимог із зобов`язанням пенсійного органу прийняти вмотивоване рішення щодо спірного питання з урахуванням вимог статті 45 Закону № 1058-ІV та пунктів 4.2, 4.3, 4.10 Порядку № 22-1.

При цьому, з урахуванням відсутності відповідного рішення відповідача відносно позивача суд апеляційної інстанції вважає, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію на пільгових умовах є передчасними, оскільки до прийняття відповідного рішення спір про призначення виплати пенсії (чи відмову в призначенні) не може бути предметом судового розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду першої інстанції не оскаржувалось.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Лисичанську Луганської області - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року у справі № 360/423/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 червня 2019 року.

Судді Т.Г.Арабей

Л.В.Ястребова

Г.М. Міронова