Справа № 260/285/19
Суддя: Рейті С.І.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м. Ужгород№ 260/285/19
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Рейті С.І.

при секретарі судового засідання - Міца В.В.

за участю представників

позивача: ОСОБА_2 (довіреність від 02.05.2019 року)

відповідача 1: Далекорей С.М. (довіреність від 27.12.2018 року № 10183/09)

відповідача 2: Далекорей С.М. (довіреність від 15.01.2019 року № 701/08)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виноградівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, про визнання незаконними дій та скасування рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії, -

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 03 червня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини Рішення. Рішення в повному обсязі складено 10 червня 2019 року.

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Виноградівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (далі - відповідач 1, Виноградівське ОУПФ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач 2, ГУ ПФУ в Закарпатській області), яким просить визнати рішення комісії при головному управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області № 9 від 31.10.2018 року у відмові ОСОБА_1 в розгляді періоду роботи в садовинрадгоспі "Комунар" з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року трактористом - неправомірними; визнати відмову Виноградівського ОУПФ в призначенні ОСОБА_1 пенсії у вигляді виписки з протоколу № 143 від 22.11.2018 року - неправомірним; зобов`язати Виноградівське ОУПФ зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах період роботи в садовинрадгоспі "Комунар" з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року трактористом; зобов`язати Виноградівське ОУПФ призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з 01.10.2018 року.

Ухвалою судді від 05.03.2019 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, встановлено відповідачам строк для подання відзиву на позов - п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії даної ухвали суду.

Виноградівським ОУПФ подано відзив на позовну заяву, згідно якого вважає заявлений позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Якщо підприємство офіційно ліквідовано, виключено з Держреєстру , але ніякі документи по ньому до архівної установи не були здані Комісія відмовляє у розгляді періодів роботи трактористом. Відтак, 31.10.2018 року Комісія при головному управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області розглянувши заяву ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах прийняла рішення № 9 про відмову у розгляді періодів роботи в садовинрадгоспі "Комунар" з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року трактористом, оскільки на розгляд Комісії не надано документів, які б підтверджували роботу в зазначеному підприємстві. Що стосується не зарахування до загального трудового стажу періоду роботи з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року трактористом ІІ класу у Садовинрадгоспі "Комунар", зазначає, що даний період відповідно до виписки з протоколу від 22.11.2018 року № 143 не зараховано до загального трудового стажу, оскільки в трудовій книжці серії НОМЕР_1 під № 1 міститься запис про зарахування на роботу трактористом ІІ класу у Садовинрадгоспі "Комунар", під записом № 2 міститься інформація про реорганізацію радгоспу "Комунар" в КСП "Копанське", під № 3 запис про звільнення у зв`язку з реорганізацією, однак записи про реорганізацію і звільнення завірені печаткою ТОВ "Копанське", тобто найменування організації в запису № 1 про прийняття на роботу і запису № 2 про реорганізацію не відповідає найменуванню організації на відтиску печатки на запису № 3 про звільнення, що є порушенням п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях від 20.06.1974 року № 162 та п.4.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 року № 58. Крім того, трудова книжка позивача заповнена з порушенням п.2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях № 162, а саме: дата заповнення 17.07.1980 року, а дата прийняття на робот у в Садовинрадгосп "Комунар" 10.08.1980 року. Також, в порушення п.2.3 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях № 162, зроблено запис про прийняття на роботу ОСОБА_1 10.08.1980 року, а наказ про прийняття на роботу від 21.08.1980 року. Відтак, зважаючи на те, що ОСОБА_1 не надано визначених п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, жодного документу для підтвердження періодів роботи з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року, зарахування до загального трудового стажу даного періоду роботи є неможливим. При цьому зазначає, що відповідно до Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, пільговий стаж підтверджується винятково первинними документами. Свідки можуть підтвердити лише стаж роботи, що дає право на трудову пенсію. Відтак, у діях управління протиправність відсутня, тому позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

ГУ ПФУ в Закарпатській області надано відзив на позовну заяву, згідно якого, не погоджується з позовними вимогами позивача з огляду на наступне. У відповідності до положень Порядку підтвердження періодів роботи що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області було розглянуто заяву ОСОБА_1 та прийнято рішення № 9 від 31.10.2018 року про результати розгляду заяви. Рішенням Комісії було відмовлено ОСОБА_1 в розгляді періодів роботи в садовинрадгоспі "Комунар" з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року трактористом, оскільки на розгляд Комісії не надано архівних документів, котрі б підтверджували роботу заявниці в зазначеному підприємстві. До заяви були додані: трудова книжка, довідка архівного відділу Виноградівської РДА про відсутність документів радгоспу "Комунар" на зберіганні, довідка Державного архіву Закарпатської області про відсутність документів радгоспу "Комунар" на зберіганні, копія свідоцтва про укладення шлюбу, посвідчення тракториста-машиніста, посвідчення депутата районної ради, вирізки з газет (2 аркуші), витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення юридичної особи Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "Копанське" у зв`язку з визнанням його банкрутом. На підставі поданих документів, підтвердити період роботи заявниці не було підстав, оскільки, відповідно до Постанови Правління Пенсійного фонду України № 18-1, на розгляд комісії надаються, крім документів про ліквідацію, архівні документи про прийняття, переведення, звільнення заявника та документи про нарахування заробітної плати за період роботи. Відповідно, Комісією прийнято правильне, законне рішення.

Ухвалою суду від 05.04.2019 року в судове засідання викликано в якості свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтвердили той факт, що позивач ОСОБА_1 , дійсно працювала трактористом в колгоспі, радгоспі "Комунар" з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідачів проти задоволення позову заперечила з мотивів, доведених у відзивах на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, 01.10.2018 року ОСОБА_1 подала заяву для розгляду Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або вислугу років. Рішенням про результати розгляду заяви від 31.10.2018 року № 9 Комісія при головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовлено гр. ОСОБА_1 в розгляді періодів роботи в садовинрадгоспі "Комунар" з 10.08.1980 по 30.01.2000 року трактористом, оскільки на розгляд Комісії не надано архівних документів, котрі б підтверджували роботу заявниці в зазначеному підприємстві, а постановою правління Пенсійного фонду України № 18-1 "Про порядок підтвердження періодів роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років в разі ліквідації підприємства" надаються, крім документів про ліквідацію, архівні документи про прийняття, переведення, звільнення заявника та документи про нараховану заробітну плату за період роботи.

Також, рішенням від 22.11.2018 року ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно п.4 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи.

Не погодившись із відмовою відповідача у зарахуванні пільгового стажу та призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спірні правовідносини між сторонами суд виходить з того, що соціальний захист гарантований кожному громадянину України Конституцією України (ст. 46) і не може бути ніким обмежений. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII від 05.11.1991 року (далі Закон № 1788-XII) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-ІV).

Особи, які мають право на пенсію на пільгових умовах та умови її призначення визначені ст.13 Закону України Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-ХІІ від 05.11.1991 року.

Згідно з п. "г" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі.

Відповідно до ст.100 Закону України "Про пенсійне забезпечення" особам які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії призначаються на таких умовах: особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в між польовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії "тракторист-машиніст", запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення. Для призначення пенсії на пільгових умовах марка трактора, на якому працює тракторист-машиніст, значення не має.

Таким чином, право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п. "г" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" мають особи, які: досягли 55 років; мають загальний стаж роботи не менше 25 років; мають не менше 15 років стажу роботи на посаді тракториста, при цьому протягом вказаного строку були оформлені на роботу трактористами та мали відповідні посвідчення, а також були постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві.

В той же час, п.4 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", встановлено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи жінки, які працюють трактористами-машиністами, машиністами будівельних, шляхових і вантажно-розвантажувальних машин, змонтованих на базі тракторів і екскаваторів, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 15 років на зазначеній роботі.

Згідно статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулася із заявою про призначення пенсії, однак рішенням № 9 від 31.10.2018 року Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області відмовлено гр. ОСОБА_1 в розгляді періодів роботи в садовинрадгоспі "Комунар" з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року трактористом, оскільки на розгляд Комісії не надано архівних документів, котрі б підтверджували роботу заявниці в зазначеному підприємстві. До загального стажу роботи не можливо зарахувати період роботи з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року в Садовинсовхоз "Комунар" Закарпатського совхозвинтреста, оскільки порушено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників № 259/34/5 від 08.06.2011 року, з 31.01.2000 року по 11.06.2000 року, з 12.06.2000 року по 19.04.2001 року в ТОВ "Копанське", а також періоди перебування на оплачувальних громадських роботах з 01.03.2006 року по 17.03.2006 року, 03.04.2006 року по 14.04.2006 року, з 03.05.2006 року по 19.05.2006 року у зв`язку з відсутністю нарахування заробітної плати згідно даних персоніфікованого обліку. Загальний страховий стаж по наявних документах становить - 2 роки 11 місяців 1 день.

Відповідно до ч.1 ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до страхового стажу роботи зараховується роботи, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях та кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до положень ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.п. 1, 2 "Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" (затвердженого постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637, далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків. Підстави та процедура підтвердження трудового стажу показаннями свідків встановлені п.17,18 Порядку.

Відповідно до п.п. 17,18 Порядку, за відсутності документів про наявний стаж роботи та неможливість їх одержання у зв`язку з воєнними діями, стихійним лихом, аваріями, катастрофами або іншими надзвичайними ситуаціями стаж роботи, який дає право на трудову пенсію, встановлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі. За відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Зі змісту записів трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 встановлено, що позивач ОСОБА_1 була прийнята на роботу у Садовинрадгосп (радгосп) "Комунар" трактористом ІІІ класу, де працювала до 30.01.2000 року включно. Рішенням Загальних зборів радгоспу "Комунар" від 30.01.2000 року і рішенням Виноградівської РДА № 63 від 08.02.2000 року радгосп "Комунар" реорганізовано у КСП "Копанське", у зв`язку із чим наказом № 3А від 30.01.2000 року позивача ОСОБА_1 було звільнено із роботи і подальшим прийняттям її на роботу до ТОВ "Копанське" Наказом № 3Б від 31.01.2000 року. В подальшому, Рішенням зборів уповноважених працівників КСП "Копанське" від 11.06.2000 року і рішенням Виноградівської РДА № 331 від 26.06.2000 року у зв`язку з приватизацією КСП "Копанське" перейменовано в ТОВ "Копанське", у зв`язку із чим наказом № 8А від 11.06.2000 року позивача ОСОБА_1 було звільнено із роботи і подальшим прийняттям її на роботу до ТОВ "Копанське" Наказом № 8Б від 12.06.2000 року. Відповідно до наказу № 3 від 19.04.2001 року ОСОБА_1 звільнена з роботи по ст. 36 п. 1 КЗпП України. Розпорядженням сільського голови Малокопанської сільської ради № 8 від 01.03.2006 року ОСОБА_1 прийнята на оплачувальні громадські роботи та розпорядженням № 11 від 17.03.2006 року звільнена з оплачувальних громадських робіт. Розпорядженням сільського голови Малокопанської сільської ради № 19 від 03.04.2006 року ОСОБА_1 прийнята на оплачувальні громадські роботи та розпорядженням № 21 від 14.04.2006 року звільнена з оплачувальних громадських робіт. Розпорядженням сільського голови Малокопанської сільської ради № 25 від 03.05.2006 року ОСОБА_1 прийнята на оплачувальні громадські роботи та розпорядженням № 30 від 19.05.2006 року звільнена з оплачувальних громадських робіт. 16.01.2013 року ОСОБА_1 прийнята прибиральницею виробничих приміщень до ТОВ "Платі Юкрейн Лімітед" (наказ № 7 від 16.01.2013 року). 28.04.2014 року ОСОБА_1 звільнена за згодою сторін (наказ № 168 від 28.04.2014 року).

Пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до пункту 18 вказаного Порядку за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Вказані фактичні обставини підтверджені також даними в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які знають позивачку ОСОБА_1 по спільній роботі на одному підприємстві і мають документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу позивачки.

Встановлено також, що отримання позивачкою уточнюючих довідок або виписок із наказів про прийняття на роботу є неможливим з тієї причини, що первинні документи радгоспу "Комунар" знищені. Отже, були і є законні підстави до застосування п.п. 17, 18 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Проаналізувавши встановлені на підставі поданих сторонами доказів фактичні обставини у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що рішення відповідача про відмову у зарахуванні до трудового стажу спірних періодів роботи заявниці ОСОБА_1 є неправомірним, а порушене право позивачки підлягає захисту обраним нею способом.

Що стосується періодів перебування на оплачувальних громадських роботах з 01.03.2006 року по 17.03.2006 року, 03.04.2006 року по 14.04.2006 року, з 03.05.2006 року по 19.05.2006 року суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2013 року № 175 затверджено Порядок організації громадських та інших робіт тимчасового характеру, який визначає механізм організації громадських та інших робіт тимчасового характеру, а також фінансування їх організації.

Згідно з п.4 вказаного Порядку, на осіб, які беруть участь у громадських та інших роботах тимчасового характеру, поширюються державні соціальні гарантії, передбачені законодавством про працю та зайнятість населення і загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Відповідно до п. 13 вказаного Порядку, зокрема встановлено, що період участі зареєстрованих безробітних у громадських роботах зараховується до страхового стажу в разі наступної їх реєстрації або перереєстрації.

З урахуванням наведеного, суд критично ставиться до тверджень відповідача щодо того, що за період з 01.03.2006 року по 17.03.2006 року, 03.04.2006 року по 14.04.2006 року, з 03.05.2006 року по 19.05.2006 року не сплачувалися страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування та збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, оскільки відповідно до положень ст. 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника та вказані внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника таких внесків.

Отже, позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періоду роботи з 01.03.2006 року по 17.03.2006 року, 03.04.2006 року по 14.04.2006 року, з 03.05.2006 року по 19.05.2006 року до страхового стажу за порушення, вчинене Малокопанською сільською радою, оскільки згідно з Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.03.2018 року по справі № 208/6680/16-а (2а/208/245/16).

Отже, судовим розглядом встановлено факт роботи та період роботи (з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року) ОСОБА_1 на посаді тракториста в Садовинрадгоспі "Комунар", який був реорганізований в КСП "Комунар", які підтверджені в установленому законодавством порядку, та встановлена безпосередня зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції за вказаний період роботи, а тому вказаний період роботи має бути зарахований до спеціального стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, судом встановлено, що позивач у спірні періоди його роботи в Садовинрадгоспі "Комунар", який був реорганізований в КСП "Комунар" працювала трактористом, на посаді, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, а тому вона має право на включення періодів роботи з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року до стажу роботи, що дає право на пільгову пенсію.

Зважаючи на це, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України у Закарпатській області про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах від 31.10.2018 року № 9 в частині не зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року, а також рішення Виноградівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (протокол № 143 від 22 листопада 2018 року).

Визначаючись стосовно позовних вимог позивача про зарахування періодів роботи на посаді тракториста 10.08.1980 року по 30.01.2000 року в Садовинрадгоспі "Комунар", який був реорганізований в КСП "Комунар", суд зазначає наступне.

З 10.08.1980 року позивач прийнята на роботу в Садовинрадгоспі "Комунар" на посаду тракториста і 30.01.2000 року була звільнена з посади в зв`язку з реорганізацією.

Так, відповідач відмовляючи позивачу у призначенні пільгової пенсії зазначив, що під час призначення цього виду пенсії проводиться перевірка первинних документів, які слугували підставою для видачі, зокрема, уточнюючої довідки, яка підтверджує особливий характер роботи.

Відповідач (в тому числі, у зв`язку з винесенням 10.03.2011 року судового рішення про припинення провадження у справі про банкрутство юридичної особи СТОВ "Копанське") дійшов висновку, що підтвердити період роботи заявниці не було підстав, тому відсутні підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 3 ст. 44 Закону України № 1058 та п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірності поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

При цьому суд наголошує, що право особи на отримання пенсійних виплат не може бути поставлено у залежність від можливості органів Пенсійного фонду України здійснювати ці повноваження (зокрема, у зв`язку з неможливістю проведенням перевірки періодів роботи позивача, оскільки підприємство ліквідовано, а архівні документи не знайдено), а тому неможливість підтвердити період роботи заявниці не дає підстав для відмови у зарахуванні стажу роботи при його підтвердженні записами у трудовій книжці.

Крім того, доказів, які б спростовували факт постійної зайнятості позивача на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві у період з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року відповідачем не надано.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що зарахуванню до пільгового стажу роботи позивача підлягають спірні періоди роботи з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року.

Отже, з урахуванням вимог законодавства України про пенсійне забезпечення, а також встановлених обставин, суд дійшов висновку, що відповідач, не зараховуючи до пільгового стажу позивача період його роботи з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року в Садовинрадгоспі "Комунар", який був реорганізований в КСП "Комунар", діяв не обґрунтовано, тобто, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, без дотримання пропорційності, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями на досягнення яких спрямоване це рішення, що порушує конституційне право позивача на пенсійне забезпечення на пільгових умовах.

Також, суд вважає за необхідне зазначити, що неможливість відповідача провести перевірку відповідності записів трудової книжки первинним документам, не повинна покладати надмірного тягаря та обов`язку на позивача.

Аналогічного за змістом висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 у справа № 583/392/17.

Суд приходить до висновку, що вказані періоди роботи позивача на посаді тракториста у Садовинрадгоспі "Комунар", який був реорганізований в КСП "Комунар", підлягають зарахуванню до стажу роботи, який дає право на призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.1 п.4 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Конституційні принципи, на яких базується здійснення прав і свобод людини і громадянина в Україні, включаючи і право на пенсійне забезпечення, передбачені статтями 1, 3, частиною 2 статті 6, 8, частиною 2 статті 19, 22, 23 Конституції України, набуте у сфері пенсійного забезпечення, не може бути скасоване, звужене або обмежене.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України від 11 жовтня 2005 року № 8-рп/2005 (справа про рівень пенсії і щомісячного довічного грошового утримання) зазначено, що зміст прав і свобод людини - це умови і засоби, які визначають матеріальні та духовні можливості людини, необхідні для задоволення потреб її існування і розвитку. Обсяг прав людини - це кількісні показники відповідних можливостей, які характеризують його множинність, величину, інтенсивність і ступінь прояву та виражені у певних одиницях виміру.

Звуження змісту прав і свобод означає зменшення ознак, змістовних характеристик можливостей людини, які відображаються відповідними правами та свободами, тобто якісних характеристик права. Звуження обсягу прав і свобод - це зменшення кола суб`єктів, розміру території, часу, розміру або кількості благ чи будь-яких інших кількісних вимірюваних показників використання прав і свобод, тобто їх кількісної характеристики.

Судом встановлено, що пенсійним органом було протиправно відмовлено позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи на посаді тракториста з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року.

У зв`язку із тим, що позивачу протиправно відмовлено у зарахуванні вказаних періодів роботи до пільгового стажу, суд вважає, що такі періоди слід зарахувати до стажу позивача, який дає право на пільги.

Враховуючи пільговий стаж, розрахований пенсійним органом та періоди, які зараховані до вказаного стажу судом, пільговий стаж позивача складає 19 років 5 місяців і 20 днів.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Так, як позивач досягла 55-річного віку, має достатній загальний трудовий стаж та 19 років 5 місяців і 20 днів працювала трактористом (тобто, наявний пільговий стаж у вказаному розмірі), тому суд вважає необхідним визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України у Закарпатській області про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах від 31.10.2018 року № 9, а також визнати протиправним та скасувати рішення Виноградівського ОУПФ про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (протокол № 143 від 22.11.2018 року), зобов`язавши зарахувати до пільгового стажу, що дає право на отримання пільгової пенсії ОСОБА_1 , період роботи трактористом в Садовинрадгоспі "Комунар" з 10.08.1980 року по 30.01.2000 року.

Керуючись ст. ст. 5, 19, 77, 243, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_4 ) до Виноградівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області (Закарпатська область, м. Виноградів, вул. Миру, буд. 43 ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4 ), про визнання незаконними дій та скасування рішення про відмову у призначенні пільгової пенсії - задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати Рішення Комісії при головному управлінні Пенсійного фонду України у Закарпатській області про результати розгляду заяви ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах від 31 жовтня 2018 року № 9.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Виноградівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Закарпатської області про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (протокол № 143 від 22 листопада 2018 року).

4. Зобов`язати Виноградівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області зарахувати до пільгового стажу, що дає право на отримання пільгової пенсії ОСОБА_1 , період роботи трактористом в Садовинрадгоспі "Комунар" з 10 серпня 1980 року по 30 січня 2000 року.

5. Зобов`язати Виноградівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Закарпатської області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах з моменту виникнення права на пільгову пенсію.

6. Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Закарпатський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини рішення - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Рейті