Справа № 1540/4379/18
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4379/18
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

доповідача, судді - Димерлія О.О.

суддів - Єщенко О. В., Коваль М.П.,

за участю секретаря - Гошуренко Н.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрансгруп" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Агротрансгруп" (далі - ТОВ "Агротрансгруп" ) звернулось до суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби Украйни (далі - ДФС України) в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати рішення ДФС України від 4 січня 2018 року № 537538/33506286 та від 5 січня 2018 року № 539529/33506286, якими позивачу відмовлено в реєстрації податкових накладних від 30 листопада 2017 року та № 22 та № 23 в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати ДФС України зареєструвати податкові накладні від 30 листопада 2017 року та № 22 та № 23 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що контролюючим органом безпідставно відмовлено в реєстрації податкових накладних, оскільки ТОВ "Агротрансгруп" надано усі необхідні документи на підтвердження здійснення господарських операцій. На думку позивача, спірні рішення відповідача про відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунку є протиправними та підлягають скасуванню з зобов`язанням ДФС України останнього прийняти рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року позовні вимоги ТОВ "Агротрансгруп" задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, № 537538/33506286 від 04.01.2018 та № 539529/33506286 від 05.01.2018.

Зобов`язано Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 30 листопада 2017 року та № 22 та № 23.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції дійшов висновку, що підстави, які зазначені Комісією ДФС України у спірних рішеннях від 4 січня 2018 року № 537538/33506286 та від 5 січня 2018 року № 539529/33506286 не є достатніми, оскільки інформація про те, які саме надані позивачем документи складені з порушенням законодавства, в чому полягають ці порушення, які критерії достатності документів для прийняття позитивного рішення були використані, а також чим встановлені такі критерії, у рішенні відсутня, що свідчить про безпідставність їх прийняття відповідачем.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ДФС України подано апеляційну скаргу у якій зазначено, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, а тому останній просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної /розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних /розрахунків коригування критеріям. Податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567.

Суд апеляційної інстанції заслухав суддю-доповідача, розглянув та обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив матеріали справи та вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Перевіряючи повноту з`ясування судом першої інстанції обставин справи та правильність застосування правових норм, апеляційний суд звертає увагу на таке.

Судом встановлено, що 4 та 5 січня 2018 року ТОВ "Агротрансгруп" отримано рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, якими позивачу відмовлено в реєстрації податкових накладних від 30 листопада 2017 року № 22 та № 23.

Зі змісту вказаних вище рішень відповідача вбачається, що підставами для відмови у реєстрації названих накладних слугувало: «надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування».

Відповідно до п. 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (далі ПК України), на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умов щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в ЄРПН у встановлений цим Кодексом термін. Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Пунктами 5, 10 та 11 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246 (далі Порядок № 1246), після складення (з дотриманням вимог, установлених пунктами 2001.3, 2001.9 статті 2001 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, а також з урахуванням Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку) податкової накладної і накладення на неї електронного цифрового підпису, платник податку здійснює шифрування податкової накладної та надсилає її ДФС за допомогою засобів інформаційних, телекомунікаційних, інформаційно-телекомунікаційних систем.

Згідно з пунктом 74.2 статті 74 ПК України, в ЄРПН забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних в ЄРПН.

Після надходження податкової накладної до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється її розшифрування та проводиться перевірка зокрема відповідності податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризику, достатнім для зупинення її реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України. За результатами перевірки формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної (пункти 12, 13 Порядку № 1246).

Як вказано у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної в ЄРПН може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 лютого 2017 року № 567, далі Наказ № 567), моніторинг податкової накладної здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній, яка подана на реєстрацію, у 1,5 більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних, зареєстрованих в ЄРПН, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в ЄРПН, і переваження в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в ЄРПН, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VІ Податкового кодексу України, стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в ЄРПН.

Як вказано у підпункті 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН платнику податку протягом одного операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризику, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в ЄРПН.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Матеріалами справи встановлено, що 31 жовтня 2017 року між позивачем та ТОВ "Панстрой" укладено договір № 43 на перевезення вантажів.

Пунктом 201.10. ст. 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни 4 скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

На виконання вищевказаних норм податкового законодавства ТОВ "Агротрансгруп" подано на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних - податкову накладну від 30 листопада 2017 року № 22 та № 23.

ДФС України були створені електронні повідомлення, в яких зазначено, що відповідно до п. 201.16. ст. 201 ПКУ реєстрація податкових накладних зупинена. Податкова накладна відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки.

Проте, у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних контролюючим органом не вказано які саме пояснення або документи, згідно переліку, визначеного Наказом № 567, ТОВ "Агротрансгруп" необхідно надати. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність.

28 грудня 2017 року ТОВ "Агротрансгруп" подано до ДФС України Повідомлення № 3 та № 4 з поясненнями та копіями документів на підтвердження здійснення господарський операцій.

Отже, позивачем до контролюючого органу надано необхідну інформацію запитувану відповідачем, копії необхідних документів та вичерпні пояснення з цього приводу.

Відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначених у підпункті в підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній. Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Зазначена Комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної в ЄРПН;

відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН.

Підстави для прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України).

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 190 «Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації» (Порядок № 190).

Згідно Постанови № 190, Комісія приймає рішення на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, та/або копій документів, які платник має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній. Підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, до якої застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної.

З урахуванням викладеного вище апеляційний суд зазначає, що Постановою № 190 встановлено три підстави для прийняття ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної, при цьому у третій з підстав передбачено два варіанти надання документів, складених з порушенням законодавства, і недостатність наданих документів для прийняття позитивного рішення.

У Рішенні Комісія ДФС зазначила в якості підстави для відмови в реєстрації надання платником податку документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної.

Інформація про те, які саме з наданих позивачем документів складені з порушенням законодавства, в чому полягають ці порушення, які критерії достатності документів для прийняття позитивного рішення були використані, і чим встановлені такі критерії, у Рішенні відсутня, що свідчить про його безпідставність.

З матеріалів справи убачається, що ТОВ "Агротрансгруп", 13 грудня 2017 року направило для реєстрації в Єдиному реєстрі, податкові накладні від 30 листопада 2017 року та № 22 та № 23.

При цьому, отримавши квитанцію про зупинення реєстрації цих податкових накладних, відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 16 статті 201 ПК України платником податків надано до відповідача первинні документи на підтвердження реальності господарських операцій на вимогу відповідача.

Наведені положення Закону дають підстави стверджувати, що позивачем дотримані вимоги 200-1.3 та 200-1.9 статті 200-1 та пункту 201.10 статті 201 Податкового Кодексу України щодо надання документів на вимогу контролюючого органу, а тому спірні податкові накладні повинні бути зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Щодо позовних вимог про зобов`язання ДФС України зареєструвати податкові накладні позивача в Єдиному реєстрі податкових накладних за датою її подання 30 листопада 2017 року, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі «ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ» (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява №28924/04) констатував: «Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. the United Kingdom), пп.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п.45, від 10 липня 2003року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)».

Таким чином, з урахуванням того, що колегією суддів встановлено неправомірність прийняття Комісією ДФС України оскаржуваних рішень від 4 січня 2018 року № 537538/33506286 та від 5 січня 2018 року № 539529/33506286, задоволення позовних вимог щодо зобов`язання ДФС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ТОВ "Агротрансгруп" від 30 листопада 2017 року № 22 та № 23, у даному випадку, є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде вирішено остаточно.

Згідно ч. 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим, відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційна скарга має бути залишена без задоволення, а рішення або ухвала суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної фіскальної служби України - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Агротрансгруп" до Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду на протязі тридцяти днів.

Повний текст постанови суду складено 10 червня 2019 року.

Головуючий суддя Димерлій О.О.
Судді Коваль М.П. Єщенко О.В.