Справа № 580/48/19
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року справа № 580/48/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання Мельникової А.В.,

представника позивача: Петренко Ю.О. - за довіреністю,

представника відповідача: Сіроштан О.М. - за довіреністю,

розглянувши за правилами загального позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом Дослідної станції помології імені Л.П. Симиренка Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними відмов та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Дослідна станція помології імені Л.П. Симиренка Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову, просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №203 від 13.06.2018 року «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах»;

- визнати протиправними відмови Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області щодо надання Дослідній станції помології імені Л.П. Симиренка Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовними площами 6,9398 га; 59,8873 га; 14,1003 га; 17,4699 га; 11,4373 га в адміністративних межах Городищенської міської ради Черкаської області (за межами населеного пункту) у постійне користування для дослідних і навчальних цілей, які викладені в листах від 06.09.2018 за відповідними номерами 3581/0/95-18, 3582/0/95-18, 3583/0/95-18, 3584/0/95-18, 3585/0/95-18.

- зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області надати Дослідній станції помології імені Л.П. Симиренка Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України дозволи на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідними орієнтовними площами 6,9398 га; 59,8873 га; 14,1003 га; 17,4699 га; 11,4373 га в адміністративних межах Городищенської міської ради Черкаської області (за межами населеного пункту) у постійне користування для дослідних і навчальних цілей.

Ухвалою суду від 14 березня 2019 року зупинено провадження у справі до набрання законної сили рішенням Черкаського окружного адміністративного суду у справі №2340/3410/18.

Усною ухвалою суду від 14 травня 2019 року, із занесенням до протоколу судового засідання, поновлено провадження у справі.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що Президія Верховної Ради Української PCP в межах своїх повноважень закріпила за Українською академією аграрних наук землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходиться розпорядженні її установ та визначила, що порядок володіння та використання їх визначається виключно Президією Академії.

Рішенням Президії УААН, протокол № 15 від 09.12.1991, за Мліївським науково-дослідним інститутом садівництва закріплено 847 га землі.

Отже, земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та прав на них, які виставляються на земельні торги відповідно до наказу №203, перебувають у постійному правомірному користуванні Дослідної станції, яке є підприємством державної форми власності і відкритим користувачем земель, за користування якими у встановленому законом порядку сплачує податки. Тому підстав для припинення права користування земельними ділянками, які передбачені ст. 141 ЗК України, не існує.

Позивач стверджує, що підстава для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, яка викладена у листах Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, є протиправною, невмотивованою, та такою, що не відповідає вичерпному переліку підстав для відмови в наданні такого дозволу, оскільки подані позивачем документи відповідають вимогам чинного законодавства, а єдиною підставою для відмови у наданні дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою. Відповідно зазначений перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Також позивач вважає, що до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності та/або прав на них, які виставляються на земельні торги може бути включено земельну ділянку лише за умови присвоєння їй кадастрового номеру, тобто сформовану земельну ділянку у відповідності до статті 79-1 ЗК України, а відповідно до додатку до оскаржуваного наказу вбачається, то до наведеного переліку включено лише кадастровий квартал земельної ділянки, а не окремі земельні ділянки, що є додатковою підставою для визнання протиправним та скасування наказу № 203 від 13.06.2018.

В письмовому відзиві на адміністративний позов відповідач просив в його задоволенні відмовити повністю зазначивши при цьому, що організатор земельних торгів на власний розсуд здійснює добір земельних ділянок.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №203 від 13.06.2018 земельні ділянки площами 16,0000 га, 21,4000 га, 64,1000 га, 18,0000 га, 8,6000 га включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них на земельних торгах. Дані земельні ділянки є вільними та не обтяженими правами третіх осіб.

За твердженням відповідача згідно ч. 3 ст. 136 Земельного кодексу України земельні ділянки, включені до переліку земельних ділянок державної чи комунальної власності або прав на них, які виставлені на земельні торги, не можуть відчужуватися, передаватися в заставу, надаватися у користування до завершення торгів.

Також, згідно акту обстеження від 30.07.2018 встановлено, земельні ділянки загальною площею 121,3215 га, в яку входять спірні земельні ділянки, має ознаки обробітку та використання її для сільськогосподарського виробництва, а не для дослідних і навчальних цілей. Також, актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за об`єктом - земельною ділянкою встановлено, що позивач використовує дану земельну ділянку без правовстановлюючих документів.

Відповідач зазначив, що аналіз ч. 4 ст. 136 Земельного кодексу України, а саме наявність такої підготовчої дії як виготовлення проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі змін цільового призначення земельної ділянки та у разі, якщо межі земельної ділянки не встановлені в натурі (на місцевості), дає підстави вважати на наявність можливості включення земельної ділянки без кадастрового номера.

З огляду на викладене, відповідач вважає, що правомірно прийняв наказ №203 від 13.06.2018 та відмовив у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, тому позов задоволенню не підлягає.

Заслухавши пояснення учасників справи, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

10.04.2018 наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області за №117-ДК, зобов`язано здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів шляхом проведення перевірки використання земель в адміністративних межах Городищенської міської ради Городищенського району у термін з 11.04.2018 по 24.04.2018, зокрема державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Дрозденка Володимира Ілліча.

На виконання вищевказаного наказу від 10.04.2018 №117-ДК державним інспектором Дрозденком В.І. проведено перевірку та встановлено, що земельна ділянка площею 121,3215 га сільськогосподарського призначення державної форми власності в адміністративних межах Городищенської міської ради, за межами населеного пункту самовільно зайнята Дослідною станцією помології Інституту садівництва НААН України для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто використовується без державної реєстрації прав. Результати перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки оформлені актом від 11.04.2018 №117-ДК/238/АП/09/01/-18.

03.05.2018 державним інспектором Дрозденком В.І. винесено припис №117-ДК/0145Пр/03/01/-18, згідно якого приписано директору Дослідної станції помології ім. Л.П. Симеренка Інституту садівництва НААН України усунути вказане порушення земельного законодавства - звільнити земельні ділянки.

05.07.2018 начальнику ГУ Держгеокадастру у Черкаській області Залозі О.В. надійшла доповідна записка про повторне проведення перевірки внаслідок пропуску строку складення протоколу про адміністративне правопорушення.

27.07.2018 наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області за №325-Д, зобов`язано здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтівшляхом проведення перевірки використання земель в адміністративних межах Городищенської міської ради Городищенського району у термін з 26.07.2018 по 05.08.2018 зокрема державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області Дрозденка Володимира Ілліча.

На виконання вищевказаного наказу від 27.07.2018 №325-Д державним інспектором Дрозденком В.І. та Громовим С.Г. проведено перевірку та встановлено, що земельна ділянка площею 121,3215 га сільськогосподарського призначення державної форми власності в адміністративних межах Городищенської міської ради, за межами населеного пункту самовільно зайнята Дослідною станцією помології Інституту садівництва НААН України для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, тобто використовується без державної реєстрації прав. Результати перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки оформлені актом від 30.07.2018 №325-ДК/622/АП/09/01/-18.

30.07.2018 державним інспектором Дрозденком В.І. винесено припис №325-ДК/0408Пр/03/01/-18, згідно якого приписано директору Дослідної станції помології ім. Л.П. Симеренка Інституту садівництва НААН України усунути вказане порушення земельного законодавства - звільнити земельні ділянки.

Одночасно, наказом Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №203 від 13.06.2018 земельні ділянки в адміністративних межах Городищенської міської ради Городищенського району площами 16,0000 га (кадастровий квартал :02:001), 21,4000 га (кадастровий квартал :02:002), 64,1000 га (кадастровий квартал :02:001), 18,0000 га (кадастровий квартал :02:002), 8,6000 га (кадастровий квартал :02:002), включено до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них на земельних торгах.

До Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області звернувся позивач з клопотаннями від 10.08.2018 №151, №152, №156, №155, №158, про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у постійне користування для дослідних і навчальних цілей земельних ділянок орієнтовною площею 11,4373 га, 17,4699 га, 14,1003 га, 59,8873 га, 6,9398 га, які знаходиться в адміністративних межах Городищенської міської ради Городищенського району.

До клопотань долучено довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями. Також до клопотань додано плани обмірів земельних ділянок, які дають змогу встановити місце розташування земельних ділянок.

Листами від 06.09.2018 №3585/0/95-18, від 06.09.2018 № 3584/0/95-18, від 06.09.2018 №3583/0/95-18, від 06.09.2018 №3582/0/95-18 Головне управління повідомило позивачу про неможливість вирішення порушеного питання, з таких підстав:

- згідно акту обстеження від 30.07.2018 встановлено, земельні ділянки загальною площею 121,3215 га, мають ознаки обробітку та використання їх для сільськогосподарського виробництва, а не для дослідних і навчальних цілей;

- актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, за об`єктом - земельною ділянкою встановлено, що позивач використовує дану земельну ділянку без правовстановлюючих документів;

- земельні ділянки щодо яких позивач просив надати дозвіл на розробку проектів землеустрою, згідно наказу Головного управління №203 від 13.06.2018 включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності для продажу прав оренди на них на земельних торгах.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що статтею 6 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року) передбачено, що у постійне володіння земля надається колгоспам, радгоспам, іншим державним, кооперативним, громадським підприємствам, установам і організаціям, релігійним організаціям для ведення сільського та лісового господарства.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності» від 13.12.1991 №1977-XII (в редакції станом на 13.12.1991) самоврядними науковими організаціями, що мають державну підтримку, є Академія наук України та Українська академія аграрних наук. Кошти на їх діяльність щорічно визначаються в бюджеті. Ці організації залучаються до проведення фундаментальних досліджень, розробки і втілення науково-технічної політики, експертизи важливих наукових та народногосподарських проектів. Держава безкоштовно надає Академії наук України та Українській академії аграрних наук у довічне користування основні та обігові фонди, що використовуються для діяльності, передбаченої їх статутами.

В подальшому законодавцем прийняті положення щодо передачі земельних ділянок державним науковим установам. Так, відповідно до ч. 3 ст.8 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності» від 01.12.1998 №284-XIV (в редакції станом на 01.12.1998) державним науковим установам передаються в постійне користування земельні ділянки згідно із законодавством України. Частиною 10 ст.15 цього Закону передбачено, що Держава передає академіям у безстрокове безоплатне користування без права зміни форми власності основні фонди, а також обігові кошти. Використання майна, переданого академіям, здійснюється ними відповідно до законодавства та статутів академій. Земельні ділянки надаються академіям у постійне користування відповідно до земельного законодавства України.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» від 26..11.2015 № 848-VIII (в редакції станом на 16.01.2016) землекористування та реалізація прав власника земельних ділянок (для приватних наукових установ), у тому числі набуття відповідних прав на землю, здійснюються науковими установами відповідно до земельного законодавства. Земельні ділянки передаються державним і комунальним науковим установам у постійне користування у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, і не можуть бути вилучені (припинено право постійного користування земельною ділянкою) за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування без згоди власника (власників) або уповноваженого ним (ними) органу чи Президії Національної академії наук України або національних галузевих академій наук. Передача в оренду державними (комунальними) науковими установами закріплених за ними на основі права оперативного управління або господарського відання об`єктів власності, а також земельних ділянок здійснюється без права їх викупу відповідно до законодавства України.

Частиною 6 ст. 18 Закону України «Про наукову і науково-технічну діяльність» передбачено, що використання державного майна, переданого національним галузевим академіям наук, здійснюється з урахуванням норм Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їхнього майна». Земельні ділянки надаються національним галузевим академіям наук у постійне користування відповідно до земельного законодавства.

Частиною 3 ст. 5 Закону України «Про особливості правового режиму діяльності Національної академії наук України, національних галузевих академій наук та статусу їхнього майна» від 07.02.2002 №3065-III передбачено, що вилучення земельних ділянок Національної академії наук України та національних галузевих академій наук може здійснюватися лише за згодою Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук відповідно до Земельного кодексу України.

Постановою Президії Верховної Ради Української PCP «Про статус Української академії аграрних наук» від 29 липня 1991 року №1370-ХІІ, постановлено, що Українська академія аграрних наук є самоврядною організацією, яка входить до складу агропромислового комплексу республіки. Академія діє на основі законів Української PCP та власного Статуту і разом з Академією наук Української PCP забезпечує розвиток фундаментальних досліджень, здійснює підготовку наукових кадрів та спеціалістів вищої кваліфікації. Закріплено за Українською академією аграрних наук землю, всі основні фонди та інше державне майно, що знаходяться в розпорядженні її установ. Порядок володіння та використання їх визначається виключно Президією Академії.

Рішенням Президії УААН, протокол № 15 від 09.12.1991 року, за Мліївським науково-дослідним інститутом садівництва закріплено 847 га землі.

Наказом Української академії аграрних наук від 15.04.1992 №103 «Про використання основних та обігових фондів наукових установ, господарств, підприємств та організацій, що входять до складу Української академії аграрних наук» закріплено за науковими установами, господарствами, підприємствами і організаціями землю, будівлі, споруди, обладнання, транспортні засоби, техніку та інші основні засоби станом на 1 січня 1992 року. Встановлено, що вилучення земель для різних потреб керівники науково- дослідних установ, господарств та підприємств можуть здійснювати тільки з дозволу Президії академії.

Постановою Президії УААН від 27.02.1996 року закріплені за УААН землю, всі основні фонди та інше державне майно передано у володіння та користування науково-дослідним установам, дослідним господарствам і організація, що входять до мережі Академії, для виконання діяльності, передбаченої їх статутами.

Відповідно до п. 1 Статуту, Дослідна станція є державною, неприбутковою, науковою установою.

Наукова установа безпосередньо підпорядкована Інституту садівництва Національної академії аграрних наук та перебуває у віданні Національної академії аграрних наук України як органу управління держаним майном (п. 5 Статуту).

Розділом II Статуту визначені основні напрямки діяльності наукової установи.

Згідно довідки №1162/0108 від 07.09.2006 Городищенського районного відділу земельних ресурсів, в користуванні дослідного господарства знаходилось 210,7 га землі на території Городищенської міської ради.

Розпорядженням голови Городищенської РДА від 11.06.2007 року № 337, надано дозвіл Інституту помології ім. Л.П. Симиренка УААН на проведення інвентаризації (з видачею Державного акта на право постійного користування землею) земель орієнтовною площею 244 га, з них в адмінмежах Городищенської міської ради 210,7 га для науково-дослідних цілей та ведення сільського господарства.

Згідно довідок відділу Держгеокадастру у Городищенському районі від 02.07.2018 земельні ділянки площами 90,9 га та 119,8 га перебувають в користуванні Мліївського інституту садівництва.

Отже за Дослідною станцією закріплено землі загальною площею близько 850 га, в тому числі в Городищенському відділенні 210 га.

Відповідно до зазначеної довідки №1162/0108 від 07.09.2006 Городищенського районного відділу земельних ресурсів, в користуванні Дослідної станції знаходилось 845,8 га землі, в тому числі 210,7 га землі на території Городищенської міської ради, в які, в свою чергу входять 124,7 га ріллі.

Зокрема, згідно рішення Президії Академії про закріплення, передачу у володіння і користування стосувались всіх земель, які використовувались Дослідною станцією, в тому числі спірною землею 121,3215 га.

В даному випадку земельні ділянки державою фактично були передані у постійне користування Національній академії аграрних наук в силу норми ст. 9 Закону України «Про основи державної політики у сфері науки і науково-технічної діяльності» від 13.12.1991 №1977-XII, і з того часу безперервно перебуває на балансі Академії, зокрема і балансі позивача на праві оперативного управління, дані земельні ділянки не були вилучені із постійного користування Національної академії аграрних наук, в подальшому передані на баланс підприємства, що підпорядковуються Академії, як органу по управлінню майном, закріпленому за господарствами, а в даному випадку за позивачем. Відсутність оформленого на даний час державного акту на право постійного користування земельними ділянками не спростовує факт того, що не державним актом, а саме Законом було передано у довічне користування основні та обігові фонди, що використовуються для діяльності, передбаченої їх статутами.

Позивачем з часу передачі на баланс підприємства земельних ділянок подавалися відповідні звіти до територіального органу, що реалізує земельну політику, сплачувалися відповідні платежі до бюджету за користування земельними ділянками.

Постійне користування земельними ділянками відбувалося підприємством відкрито, всі інформація щодо кількості та розташування земельних ділянок була в розпорядженні у відповідача, враховуючи те, що відділом у Городищенському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області направлялись на адресу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 31.12.2015, в яких вказано про використання позивачем спірних земельних ділянок.

Частиною 1 ст. 24 Земельного кодексу України передбачено, що державним і комунальним сільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям надаються земельні ділянки із земель державної і комунальної власності у постійне користування для науково-дослідних, навчальних цілей та ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до пункту 7 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Згідно частини 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Як зазначено вище, Наказом Української академії аграрних наук закріплено за науковими установами, господарствами, підприємствами і організаціями землю, будівлі, споруди, обладнання, транспортні засоби, техніку та інші основні засоби станом на 1 січня 1992 року згідно з додатком. Встановлено, що вилучення земель для різних потреб керівники науково- дослідних установ, господарств та підприємств можуть здійснювати тільки з дозволу Української академії аграрних наук.

Доказів того, що відповідач отримав погодження Національної академії аграрних наук України щодо вилучення із постійного користування земельних ділянок матеріли справи не містять, дане питання не з`ясовувалося відповідачем.

Крім того, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року у справі 2340/3410/18, визнано протиправними та скасовано приписи відповідача №117-ДК/0145Пр/03/01/-18 від 03.05.2018, № 325-ДК/0408Пр/03/01/-18 від 30.07.2018.

Отже, судовим рішенням, яке набрало законної сили 26 березня 2019 року встановлено правомірність використання спірних земельних ділянок позивачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Вищеперелічені обставини та докази дають суду підстави для висновку, що включені згідно оскарженого наказу до переліку земельні ділянки для продажу прав на них на земельних торгах, перебувають у постійному користуванні позивача, яке є підприємством державної форми власності і є відкритим постійним користувачем земель загальною площею 210,7 га ріллі, за користування якими у встановленому законом порядку сплачує податки.

Факт включення саме тих земельних ділянок, які перебувають у постійному користуванні позивача визнається відповідачем у листах щодо відмови в наданні дозволу на розробку проектів землеустрою від 06.09.2018 №3585/0/95-18, від 06.09.2018 № 3584/0/95-18, від 06.09.2018 №3583/0/95-18, від 06.09.2018 №3582/0/95-18.

З урахуванням наведених норм чинного законодавства України та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку, що у відповідача відсутні правові підстави для включення спірних земельних ділянок до переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах, що є підставою для скасування наказу Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №203 від 13.06.2018 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах».

Щодо правомірності викладених в листах відмов у наданні дозволів на розробку проектів землеустрою, суд зазначає, що згідно ч. 1, ч. 2 ст. 116 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до пп.13 п.4 Положення про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року № 333, Головне управління Держгеокадастру в області відповідно до покладених на нього завдань розпоряджається землями державної власності сільськогосподарського призначення в порядку, визначеному чинним законодавством.

Згідно з ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною восьмою цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.

З аналізу наведених норм вбачається, що відповідача наділено повноваженнями розпоряджатися земельними ділянками сільськогосподарського призначення державної власності.

Частиною 1 статті 24 Земельного кодексу встановлено, що державним і комунальним сільськогосподарським підприємствам, установам та організаціям надаються земельні ділянки із земель державної і комунальної власності у постійне користування для науково-дослідних, навчальних цілей та ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Згідно зі ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування. Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Рада Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховна Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору. Типовий договір на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки затверджується Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, обов`язковим є прийняття відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування за наслідками розгляду поданого клопотання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою вмотивованого рішення про надання дозволу або відмову у його наданні із наведенням усіх підстав такої відмови. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень відступати від положень статті 123 ЗК України.

Відповідно до статті 123 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у користування передбачає реалізацію таких послідовних етапів:

-звернення з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

-надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування;

-розробка суб`єктами господарювання за замовленням заявника проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки;

-погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України;

-затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у користування.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у користування відповідно до статті 123 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної передачі у користування земельних ділянок. Разом з цим, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13 грудня 2016 року в справі № 815/5987/14 та постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Як встановлено судом, однією з підстав для відмови у наданні дозволу на розробку проектів землеустрою слугувало те, що землі, за рахунок яких планується відведення земельної ділянки включені до переліку земельних ділянок сільськогосподарського призначення, права на які можуть бути продані на земельних торгах, однак неправомірність включення цих ділянок для продажу на них права оренди на земельних торгах встановлена в ході судового розгляду даної справи, тому не може слугувати підставою для відмови в наданні відповідного дозволу.

В свою чергу, неправомірність використання позивачем без правовстановлюючих документів земельних ділянок спростована судовим рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 27 листопада 2018 року, яке набрало законної сили 26 березня 2019 року.

В контексті зазначеного, суд зазначає, що наведена підстава для відмови не передбачена статтею 118 Земельного кодексу України. При цьому, позивач надав усі необхідні документи для вирішення питання про надання дозволу на розробку проекту землеустрою.

Разом з тим, правовий статус Головних управлінь Держгеокадастру в областях визначено відповідним Положенням про Головне управління Держгеокадастру в області, яке затверджене наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 29 вересня 2016 року №333 (далі - Положення № 333) та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2016 року за № 1391/29521.

Пунктом 8 Положення № 333 передбачено, що Головне управління у межах своїх повноважень видає накази організаційно-розпорядчого характеру.

Крім того, згідно з пунктом 84 Типової інструкції з діловодства в територіальних органах Держгеокадастру, затвердженої Наказом Держгеокадастру від 15 жовтня 2015 року №600, накази видаються як рішення організаційно-розпорядчого характеру. За змістом управлінської дії накази видаються з основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, адміністративно-господарських, кадрових питань.

При цьому пунктом 123 вказаної Інструкції визначено, що службові листи складаються з метою обміну інформацією між установами як: відповіді про виконання завдань, визначених в актах органів державної влади, дорученнях вищих посадових осіб; відповіді на запити, звернення; відповіді на виконання доручень установ вищого рівня; відповіді на запити інших установ; відповіді на звернення громадян; відповіді на запити на інформацію; ініціативні листи; супровідні листи.

Отже, відповідно до положень вказаних нормативно-правових актів визначено, що за результатами розгляду будь-яких основних питань діяльності територіального органу Держгеокадастру, останнім має видаватися відповідний наказ. При цьому листи складаються у разі надання відповіді на звернення громадян.

Таким чином, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або про відмову в його наданні повинно оформлятися розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі наказу Головного управління Держгеокадастру в області.

В межах даного адміністративного спору позивач звернувся до відповідача не із зверненням, а із відповідними клопотанням, за наслідками розгляду якого суб`єкт владних повноважень мав би прийняти відповідні управлінські рішення, в той час, як останній протиправно направив позивачу відповідь у формі листів.

Суд зазначає, що відсутність належним чином оформленого рішення Головного управління Держгеокадастру в Черкаській області про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність чи відмову у його наданні у формі наказу, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен був ухвалити за законом.

Отже, надані відповідачем листи не можуть сприйматися судом як належна відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення земельної ділянки.

Відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, тому неправомірними є відмови Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в наданні Дослідній станції помології імені Л.П. Симиренка Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовними площами 6,9398 га; 59,8873 га; 14,1003 га; 17,4699 га; 11,4373 га в адміністративних межах Городищенської міської ради Черкаської області (за межами населеного пункту) у постійне користування для дослідних і навчальних цілей.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою, суд зазначає на наступне.

Суд може ухвалити рішення про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту, за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень під час адміністративних процедур відповідно до закону приймає рішення на основі адміністративного розсуду. За своєю правовою природою повноваження відповідача щодо надання дозволів на розробку проектів землеустрою є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково, вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області повторно розглянути звернення позивача та прийняти рішення у формі наказу про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки чи мотивовану відмову в його наданні, з урахуванням висновків суду, викладених в описовій частині судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати позивача зі сплати судового збору слід стягнути повністю за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, оскільки позов задоволено частково лише у зв`язку із редакційними змінами позивачем вимог позову.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Наказ Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області №203 від 13.06.2018 «Про визначення переліку земельних ділянок для продажу прав на них на земельних торгах» визнати протиправним та скасувати.

Визнати протиправними відмови Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області в наданні Дослідній станції помології імені Л.П. Симиренка Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовними площами 6,9398 га; 59,8873 га; 14,1003 га; 17,4699 га; 11,4373 га в адміністративних межах Городищенської міської ради Черкаської області (за межами населеного пункту) у постійне користування для дослідних і навчальних цілей.

Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000 м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ) повторно розглянути клопотання Дослідної станції помології імені Л.П. Симиренка Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України від 10.08.2018 за вхідними номерами Ф-6361/0/94-18, Ф-6362/0/94-18, Ф-6366/0/94-18, Ф-6365/0/94-18, Ф-6368/0/94-18 від 15.08.2018 про надання дозволів на розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок відповідними орієнтовними площами 6,9398 га; 59,8873 га; 14,1003 га; 17,4699 га; 11,4373 га в адміністративних межах Городищенської міської ради Черкаської області (за межами населеного пункту) у постійне користування для дослідних і навчальних цілей та прийняти рішення у формі наказу з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині змісту позовної вимоги - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області (18000 м. Черкаси, вул. Смілянська, 131, ) на користь Дослідної станції помології імені Л.П. Симиренка Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України (19511 вул. Симиренка, 9, с. Мліїв, Городищенський р-н., Черкаська обл., ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 19382 (дев`ятнадцять тисяч триста вісімдесят дві) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана з врахуванням особливостей закріплених п. 15.5 Перехідних положень КАС України протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 24 травня 2019 року.

Суддя В.В. Гаращенко