Справа № 120/654/19-а
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 червня 2019 р. Справа № 120/654/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Руслани Миколаївни розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що є пенсіонером за віком та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці в розмірі 84% суддівської винагороди на відповідній посаді, яка складається з посадового окладу та 50% доплати за вислугу років.

02.08.2018 позивач звернулась до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці із заявою про здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018. Заяву позивача задоволено частково, перерахунок відповідачем здійснено з 01.08.2018 з посиланням на п. 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплаті щомісячного довічного державного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України.

Ухвалою суду від 01.03.2019 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до положень ст. 263 КАС України. Даною ухвалою також встановлено відповідачу 15-денний строк для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

12.03.2019 позивачем подано заяву про зміну предмету позову за вх. №13657 в якій вказано, що рішенням Конституційного Суду України №11-р/2018 від 04.12.2018 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" від 07.07.2010 у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 щодо обмеження розміру посадового окладу судді 10-ма мінімальними заробітними платами. Визначено, що це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат".

Тобто, як вказує позивач, суддівська винагорода визначається виходячи саме з розміру мінімальної заробітної плати, яка з 01.01.2018 по 31.07.2018 становила 3723,00 грн. Отже, здійснюючи перерахунок щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2018, відповідач має виходити з розміру мінімальної заробітної плати, що була встановлена у вищезазначений період.

Так, розмір довічного грошового утримання при перерахунку в межах позовних вимог має становити 70367,70 грн. на місяць. Загальна сума щомісячного утримання за період з 01.01.2018 по 31.07.2018 складає 492552,90 грн. (70367,70 грн. * 7 місяців). Натомість, за вказаний період позивачу виплачено 138612,30 грн щомісячного довічного грошового утримання, що підтверджується довідкою управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці, тобто, недоплата за 7 місяців складає 353940,60 грн.

Ухвалою суду від 15.03.2019 заяву позивача про зміну позовних вимог прийнято судом. Встановлено відповідачу 10-денний строк з дня отримання ухвали для подачі до суду відзиву щодо заяви про зміну предмету позову.

21.03.2019 на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов від представника відповідача, в якому останній просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Як підставу для відмови в задоволенні позовних вимог вказав, що 22.07.2018 набрав чинності Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15.05.2018 №2415, яким внесено зміни до Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774.

Відповідно до пункту 4 розділу II Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплаті щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою управління Пенсійного фонду від 25.01.2008 №3-1, перерахунок щомісячного грошового утримання проводиться з 1 числа суддівської винагороди, який працює за відповідною посадою.

Позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці з 01.08.2018 згідно поданої заяви 02.08.2018 та довідки виданої Господарським судом Вінницької області від 02.08.2018 №8. Оскільки Закон України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" набрав чинності з 22.07.2018, перерахунок щомісячного грошового утримання останньої здійснювався з 01.08.2018.

На виконання вимог ухвали суду від 15.03.2019 представником відповідача подано відзив на адміністративний позов, згідно якого останній звертає увагу суду на те, що позивачу проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 на підставі поданої заяви та довідки Господарського суду Вінницької області від 02.08.2018 №8.

Ухвалою суду від 03.04.2019 розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із викликом сторін. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці надати до суду в строк до 19.04.2019 матеріали пенсійної справи ОСОБА_1

05.04.2019 на адресу суду надійшла відповідь на відзив від позивача, в якій остання виклала свої пояснення щодо наведених відповідачем у відзиві заперечень та мотиви їх відхилення. Крім того, вказала, що відповідачем на надано доказів проведення зазначеного у відзиві перерахунку щомісячного грошового утримання.

Протокольною ухвалою суду від 19.04.2019 зобов`язано представника відповідача подати до суду розрахунок помісячної виплати пенсії, оригінал пенсійної справи позивача та докази виплати такої пенсії.

26.04.2019 представником відповідача подано клопотання про долучення до матеріалів справи пояснення відділу з питань призначення та перерахунку пенсії та відділу з питань виплати пенсії.

Позивачем, в свою чергу, 06.05.2019 подано письмове пояснення - розрахунок, в якому вказала, що на даний час борг з виплати щомісячного довічного грошового утримання становить 337223,03 грн.

Разом з тим, 06.05.2019 позивачем подано заяву про часткову відмову від позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 16717,57 грн недоплаченого щомісячного довічного утримання. Дана заява мотивована тим, що з нарахованого щомісячного довічного грошового утримання за січень та лютий 2018 року до бюджету було перераховано 2507,70 грн податку з доходів громадян та військового збору, а також 25.04.2019 на пенсійний рахунок позивача надійшло 14209,87 грн заборгованості за період з 01.01.2018 по 01.08.2019.

Отже, остаточними позовними вимогами позивача, з урахуванням вказаної заяви є:

- визнати протиправними дії відповідача - Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо оформленої листом від 24.10.2018 № 3650/11-32-2/03 відмови позивачу - ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня 2018 року по липень 2018 року у відповідності з абзацом другим пункту З розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII в редакції Закону "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15 травня 2018 року № 2415-VIII та довідкою Господарського суду Вінницької області № 8 від 02.08.2018;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці () здійснити перерахунок позивачу - ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 р. по липень 2018 р., виходячи з 15 мінімальних заробітних плат, встановлених з січня по липень 2018 року у розмірі 3723,00 грн., у відповідності з абзацом другим пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року № 1774-VI1I в редакції Закону "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав від 15 травня 2018 року № 2415-VIII та довідкою Господарського суду Вінницької області № 8 від 02.08.2018 з урахуванням Рішень Конституційного Суду України № 1-р/2018 від 27 лютого 2018 року та № 11-р/2018 від 04.12.2018;

- зобов`язати відповідача - Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці () виплатити позивачу - ОСОБА_1 недоплачену різницю у щомісячному довічному грошовому утриманні за період з 01.01.2018 по липень 2018 р. у розмірі 337223,03 грн. (триста тридцять сім тисяч двісті двадцять три грн. 03 коп.);

- зобов`язати відповідача - Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці () відшкодувати понесені позивачем - ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом даної справи, у сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.) сплаченого судового збору.

На виконання вимог протокольної ухвали, представником відповідача 08.05.2019 подано до суду пенсійну справу ОСОБА_1 .

В призначене судове засідання учасники процесу не з`явились. Натомість, 08.05.2019 позивачем подано заяву про розгляд справи в письмовому провадженні без її участі. Заяву про часткову відмову від позовних вимог від 06.05.2019 підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача, в свою чергу, подала заяву про розгляд справи без участі представника Управління.

Ухвалою суду від 08.05.2019 судовий розгляд справи в порядку письмового провадження призначений на 06.06.2019.

Ухвалою суду від 06.06.2019 заяву позивача задоволено, провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити ОСОБА_1 недоплачене щомісячне довічне утримання в сумі 16717,57 грн - закрито.

В силу положень ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи, що інших заяв по суті та документів не надходило, суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Дослідивши подані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в місті Вінниці з 2013 року та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

Відповідно до наказу "Про нарахування та виплату щомісячної доплати за вислугу років ОСОБА_1 " за №59 - К від 01.11.2013, позивачу встановлено щомісячну доплату за вислугу років в розмірі 50% посадового окладу, як такій, що має стаж 20 років, який дає право на отримання доплати за вислугу більше 20 років.

03.10.2016 позивач звільнена з посади судді Господарського суду Вінницької області у зв`язку з поданням заяви про відставку, згідно наказу "Про виключення зі штату суддів господарського суду Вінницької області ОСОБА_1." за №78 - К.

ОСОБА_1 з 05.10.2016 отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 84% відповідно до Закону України "Про судоустрій та статус суддів"

02.08.2018 позивач звернулась до управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області із заявою про здійснення з 01.01.2018 перерахунку щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону України від 15.05.2018 "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" та довідки Господарського суду Вінницької області за №8 від 02.08.2018.

Листом від 24.10.2018 позивача повідомлено про те, що останній проведено перерахунок з 01.08.2018 на підставі поданої заяви від 02.08.2018 та довідки Господарського суду Вінницької області згідно Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", який набрав чинності 22.07.2018.

В подальшому, під час розгляду справи, а саме, 23.04.2019 відповідачем проведено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , доплату з січня 2018 року по липень 2018 року та виплачено кошти в сумі 14209,87 грн.

Вказані дії позивач вважає неправомірними та такими, що порушують її права, у зв`язку з чим подано даний адміністративний позов.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходь із наступного.

Спірні правовідносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VI (втратив чинність частково) та Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (чинний), які визначають організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Положеннями частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 133 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" № 2453-VI від 07.07.2010 суддівська винагорода регулюється цим Законом, Законом України "Про Конституційний Суд України" та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці. Суддівська винагорода є комплексним, а перелік зазначених її складових є сталим та вичерпним.

Таким чином, враховуючи положення ст. 133 Закону № 2453-VI від 07.07.2010, іншого визначення поняття грошового забезпечення суддів діюче законодавство не передбачає.

Відповідно до частини першої статті 135 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ "Про судоустрій і статус суддів", суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною третьою статті 135 Закону України №1402-VІІІ встановлено, що базовий розмір посадового окладу судді визначається, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI суддям, які вийшли відставку, виплачується пенсія або за їх вибором щомісячне довічне грошове утримання.

У відповідності до п. 23, 25 Розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII від 02.06.2016 передбачено, що до проходження кваліфікаційного оцінювання суддя отримує суддівську винагороду, визначену відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI від 07.07.2010.

Право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному Законом України "Про судоустрій і статус суддів" №1402-VIII, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 % суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Крім того, згідно з п. 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" № 1774-VIII від 06.12.2016 в редакції до 22.07.2018 визначено, що мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим Законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі 1 600 грн.

Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 № 1774-VІІІ набрав чинності з 01.01.2017 року.

Законом України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" № 2415-VIII від 15.05.2018, що набрав чинності з 22.07.2018, внесено зміни до Закону України від 06 грудня 2016 року № 1774-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України", зокрема в абзаці другому пункту 3 розділу ІІ слово та цифри "1600 гривень" замінено словами та цифрами "прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року, починаючи з 1 січня 2017 року".

Аналіз норм чинного законодавства дозволяє зробити висновок, що починаючи з 1 січня 2017 року застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня календарного року.

Процедура подання документів для перерахунку щомісячного грошового утримання визначається Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України 25.01.2008 №3-1 (далі - Порядок №3-1).

Відповідно до пунктів 3, 4 Розділу 2 Порядку №3-1, звернення за перерахунком щомісячного довічного утримання проводиться в разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Перерахунок щомісячного довічного утримання проводиться з 01 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою.

Посилання відповідача на те, що Закон України від 15.05.2018 року №2415-VІІІ "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав" набрав чинності з 22.07.2018, тому, перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивачу здійснено з 01.08.2018, оскільки відповідно до ст. 58 Конституції України закони не мають зворотної дії у часі, судом до уваги не приймається з огляду на наступне.

Закон України від 15.05.2018 №2415-VІІІ містить вказівку щодо зворотної дії у часі правової норми щодо зміни розрахункової величини, з якої обраховується суддівська винагорода, а саме не з 1600 грн, а з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 1 січня 2017 року.

З огляду на викладене, та з урахуванням невірного тлумачення відповідачем норм Закону України "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав", суд приходить до висновку, що відповідач, відмовляючи позивачу в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2018 року, діяв протиправно чим порушив права позивача.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу та пріоритет над іншими нормативно-правовими актами. Закони та підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Норми конституції є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 58 Конституції України закріплено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

При цьому, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституції України (стаття 64 Конституції України).

За приписами статей 21, 22 Конституції України права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними; при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України визначає чітку правову позицію, згідно з якою він відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать судді (рішення Конституційного суду України Справа № 1-8/2016 від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 (справа про щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці).

У зазначеному рішенні Конституційний Суд України вказує на те, що за частиною першою статті 126 Основного Закону України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України. Гарантії незалежності суддів встановлено у статтях 48, 52 розділу III, статті 117 розділу VII, розділах IX, X Закону №2453 в редакції Закону №192, зі змісту яких вбачається, що однією з гарантій незалежності суддів є їх належне матеріальне та соціальне забезпечення, зокрема надання суддям за рахунок держави суддівської винагороди, а суддям у відставці - щомісячного довічного грошового утримання або пенсії за вибором. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів. Конституційний Суд України вважає, що положення Закону №2453 щодо належного матеріального та соціального забезпечення суддів повинні відображати положення Конституції України та міжнародних актів щодо незалежності суддів, бути спрямованими на забезпечення здійснення справедливого правосуддя та стабільності досягнутого рівня гарантій незалежності суддів. Матеріальне забезпечення суддів після виходу їх у відставку як складова їхнього правового статусу є не особистим привілеєм, а засобом конституційного забезпечення незалежності суддів, які здійснюють правосуддя, і надається для гарантування верховенства права та в інтересах осіб, які звертаються до суду за справедливим, неупередженим та незалежним правосуддям.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 8 червня 2016 року №4-рп/2016 (справа №1-8/2016) наголошує, що конституційний статус суддів, які здійснюють правосуддя, та суддів у відставці передбачає їх належне матеріальне забезпечення, яке повинне гарантувати здійснення справедливого, незалежного, неупередженого правосуддя. Також Конституційний Суд України зазначає, що щомісячне довічне грошове утримання є особливою формою матеріального забезпечення судді, полягає у гарантованій державою щомісячній грошовій виплаті, що слугує забезпеченню належного матеріального утримання судді після звільнення від виконання обов`язків (відставки), а також життєвого рівня, гідного його статусу. Конституційний Суд України вказує, що у статті 141 Закону №2453 у редакції Закону №192, закріплювалося, що "щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання" (абзац перший частини третьої), та встановлювалося, що "у разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання" (абзац другий частини третьої). З наведеного Конституційний суд дійшов висновку, що до визначеного у Законі №2453 порядку нарахування щомісячного довічного грошового утримання внесено зміни Законом №213, якими зменшено розмір щомісячного довічного грошового утримання суддів та виключено положення про можливість здійснення його перерахунку.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 04.12.2018 вказано, що положення частини третьої статті 133 Закону № 2453 в редакції Закону № 192 звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, тому, положення частини третьої статті 133 Закону № 2453 в редакції Закону № 192 суперечить частинам першій, другій статті 126 Конституції України.

За змістом рішення Конституційного Суду України № 11-р/2018 положення статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 7 липня 2010 року № 2453-VI у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 1 січня 2011 року - 6 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2012 року - 8 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2013 року - 10 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2014 року - 12 мінімальних заробітних плат; з 1 січня 2015 року - 15 мінімальних заробітних плат".

Відтак, суд звертає увагу на те, що положення частин третьої, десятої статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07.07.2010 №2453-VІ у редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12.02.2015 №192-VІІІ, які визнані неконституційними пунктами 1, 2 резолютивної частини цього рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення. Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2018 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01.01.2018 становить 1 762 гривні, а мінімальна заробітна плата становить 3 723 грн.

За наведеного вище, оскільки на момент звернення позивача до суду, а саме 25.02.2019 року перерахунок щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2018 по липень 2018 року відповідачем не здійснено, тому для перерахунку вказаних виплат позивачу має застосовуватись розмір посадового окладу судді місцевого суду із розрахунку 15 мінімальних заробітних плат.

Відтак, з метою захисту прав позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині зобов`язання здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання за період з 01.01.2018 по липень 2018 року на підставі Рішення Конституційного Суду України від 04.12.2018 №11-р/2018, виходячи з 15 мінімальних заробітних плат.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці виплатити ОСОБА_1 недоплачену різницю у щомісячному довічному грошовому утриманні за період з 01 січня 2018 року по липень 2018 року в розмірі 337223,03 грн (триста тридцять сім тисяч двісті двадцять три гривні 03 коп.), то вона є похідною від першої, а відтак підлягає задоволенню в силу того, що похідна вимога залежить від задоволення іншої/основної вимоги (п. 23 ст. 4 КАС України). З приводу заявленої суми недоплаченої різниці, то оскільки розмір її відповідачем не спростований, а заперечення останнього полягають у застосуванні у спірних правовідносинах положень Закону, які визнанні неконституційними, то суд приймає заявлену суму в розмірі 337223,03 грн.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених вище обставин справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Вирішуючи питання щодо судових витрат у справі, суд зазначає, що відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці щодо відмови, оформленої листом від 24.10.2018 № 3650/11-32-2/03, ОСОБА_1 у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання за період з 01 січня 2018 року по липень 2018 року у відповідності з абзацом другим пункту З розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року № 1774-VIII в редакції Закону "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері у сфері авторського права і (або) суміжних прав" від 15 травня 2018 року № 2415-VIII та довідкою Господарського суду Вінницької області №8 від 02.08.2018.

3. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці () здійснити перерахунок ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 01 січня 2018 року по липень 2018 року, виходячи з 15 мінімальних заробітних плат, встановлених з січня по липень 2018 року у розмірі 3723,00 грн, у відповідності з абзацом другим пункту 3 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 6 грудня 2016 року № 1774-VI1I в редакції Закону "Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав від 15 травня 2018 року № 2415-VIII та довідкою Господарського суду Вінницької області № 8 від 02.08.2018 з урахуванням Рішень Конституційного Суду України № 1-р/2018 від 27 лютого 2018 року та № 11-р/2018 від 04.12.2018.

4. Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці () виплатити ОСОБА_1 недоплачену різницю у щомісячному довічному грошовому утриманні за період з 01 січня 2018 року по липень 2018 року в розмірі 337223,03 грн (триста тридцять сім тисяч двісті двадцять три гривні 03 коп.).

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, код ЄДРПОУ - 37979905) сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 768,40грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.) згідно із квитанцією 0.0..1 від 22.02.2019.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Реквізити: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ); Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, код ЄДРПОУ - 37979905).

Повний текст рішення суду складено: 11.06.2019

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна