Справа № 440/1683/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1683/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Гадяцького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

13 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Гадяцького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області у якій просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення з 01 січня 2018 року розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача на 10%;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, виходячи з розміру такої соціальної виплати 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 02/1707/2018 від 17 серпня 2018 року та здійснити виплату невиплаченої частини щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача з 01 січня 2019 року, виходячи з розміру такої соціальної виплати 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 02/383/2019 від 24 січня 2019 року та здійснити виплату невиплаченої суми щомісячного довічного грошового утримання;

здійснювати плату щомісячного довічного грошового утримання судді без обмеження граничного розміру.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу, як судді у відставці, призначено та до 01 січня 2018 року виплачувалось щомісячне грошове утримання у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Позивач вважає, що відповідач мав здійснити перерахунок його щомісячного грошового утримання з 01 січня 2018 року та з 01 січня 2019 року на підставі відповідних довідок із застосуванням відсоткового показника 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, замість 80%.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представником Гадяцького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області надано до суду відзив, в якому відповідач проти задоволення адміністративного позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні. Відзив обґрунтовано тим, що при проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 виявлено, що стаж роботи позивача безпосередньо на посаді судді складає лише 10 років 11 місяців 3 дні, тому розмір щомісячного грошового утримання було встановлено на рівні 80% грошового утримання судді, працюючого на відповідній посаді. На час виходу позивача у відставку діяв Закон України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VI, статтею 138 якого передбачено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується щомісячне довічне грошове утримання розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90% заробітної плати судді. Виходячи з 10 повних років стажу на посаді судді, щомісячне довічне грошове утримання позивачу має бути визначено на рівні 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Позивач звільнений у відставку з посади судді та перебуває на обліку в Гадяцькому об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області, отримуючи з 04 жовтня 2013 року щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

З відомостей трудової книжки ОСОБА_1 встановлено, що:

з 27 жовтня 1967 по 02 грудня 1969 року позивач проходив строкову військову службу;

з 01 вересня 1972 року по 30 червня 19875 року ОСОБА_1 навчався в юридичному інституті;

з 07 липня 1975 року призначений стажистом прокуратури Полтавської області;

з 19 серпня 1975 року призначений на посаду в.о. старшого слідчого прокуратури м. Полтави;

з 26 серпня 1975 року переведений на посаду в.о. помічника прокурора м. Полтави;

з 20 листопада 1975 року переведений на посаду в.о. слідчого прокуратури Диканського району;

з 05 травня 1976 року переведений на посаду слідчого прокуратури Гадяцького району;

з 28 серпня 1979 року переведений на посаду помічника прокуратури Гадяцького району;

з 31 грудня 1986 року позивача призначено на посаду помічника прокурора Гадяцького району;

з 28 липня 1976 року по 26 жовтня 1990 року позивача призначено на посаду прокурора Гадяцького району;

з 29 жовтня 1990 року призначений на посаду в.о. прокурора Гадяцького району;

з 01 листопада 1990 року по 22 жовтня 2001 року працював старшим помічником прокурора Гадяцького району;

з 01 листопада 2002 року по 03 жовтня 2013 року обіймав посаду судді Гадяцького районного суду.

З 04 жовтня 2013 року ОСОБА_1 перебуває на обліку в Гадяцькому об`єднаному Управлінні Пенсійного фонду України Полтавської області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, яке до 01 січня 2018 року складало 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

14 січня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок грошового утримання судді у відставці на підставі довідки ТУ ДСА України в Полтавській області № 02/2406/2018 від 13 грудня 2018 року.

13 лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки ТУ ДСА України в Полтавській області № 02/383/2019від 24 січня 2019 року.

За вказаними довідками перерахунок грошового утримання здійснено з 01 січня 2018 року та 01 лютого 2019 року відповідно та з урахуванням 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

За результатами розгляду звернень позивача, відповідач листами від 04 квітня 2019 року № 1780/03-80, від 25 квітня 2019 року № 2069/03-08 залишив їх без задоволення з мотивів недостатності у ОСОБА_1 . стажу безпосередньо на посаді судді для виплати грошового утримання з урахуванням 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. Крім того, територіальний орган Пенсійного фонду зазначив, що розмір грошового утримання позивача визначено відповідно до вимог статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VІ, якою передбачено, що судді, який вийшов у відставку, виплачується щомісячне довічне грошове утримання розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90% заробітної плати судді.

Не погоджуючись із такими діями Гадяцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області та вважаючи своє право на перерахунок щорічного довічного грошового утримання з урахуванням 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, порушеним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відтак, спір, що є предметом цієї справи, виник внаслідок виключення відповідачем зі стажу позивача (який дає право на одержання щомісячного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді) календарного періоду проходження строкової служби, половини строку навчання у вищому учбовому закладі, періоду роботи на посадах слідчого прокуратури та прокурора, що в свою чергу призвело до зменшення відсоткового розміру щомісячного грошового утримання позивача на 10%.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до частин першої - третьої статті 138 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року № 2453-VІ (у його первісній редакції) суддя, який вийшов у відставку, при досягненні пенсійного віку виплачується пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу" або, за його вибором, щомісячне довічне грошове утримання. Суддя у відставці, який не досяг пенсійного віку, отримує неоподатковуване щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею пенсійного віку за ним зберігається право на одержання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, передбачених статтею 37 Закону України "Про державну службу". Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не більше ніж 90% заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Відповідно до частини третьої статті 141 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" № 2453-VI (у редакції, що діяла до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VIII, які визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України № 4-рп/2016 від 08 червня 2016 року, тобто в редакції Закону України "Про забезпечення права на справедливий суд" від 12 лютого 2015 року № 192-VIII) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у розмірі 80 відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 відсотків заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання".

Згідно абзацу 2 частини четвертої статті 43 Закону "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року № 2862-XII (далі - Закон № 2862-XII; який діяв на час роботи позивача на посаді судді) до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Закон № 2453-VI, який прийнято та діяв під час роботи позивача суддею, також містить бланкетну норму стосовно визначення стажу роботи на посаді судді.

Відповідно до пункту 11 Перехідних положень Закону № 2453-VI судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

На час набрання чинності Законом № 2453-VI (30 липня 2010 року) діяла постанова Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів".

Положеннями підпункту 3-1 пункту 3 вказаної постанови визначено, що до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить не менше 10 років, до стажу роботи, який дає судді право на відставку, враховується також період проходження строкової військової служби та половина строку навчання за денною формою у вищому навчальному закладі.

Як зазначалось вище, за змістом абзацу 2 частини четвертої статті 43 Закону № 2862-XII до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, зараховується, зокрема, стаж роботи на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до роз`яснення поняття "прокурор", яке міститься в статті 56 Закону України "Про прокуратуру" № 1789-XII (в редакції, чинній на час роботи позивача в органах прокуратури) під поняттям "прокурор" у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 47, статті 48, частинах першій, другій, третій і четвертій статті 49, статтях 50 і 55 цього Закону слід розуміти: Генеральний прокурор України та його заступники, підпорядковані прокурори та їх заступники, старші помічники і помічники прокурора, начальники управлінь і відділів, їх заступники, старші прокурори і прокурори управлінь і відділів, які діють у межах своєї компетенції.

Отже, в аспекті спірних правовідносин суд вважає за необхідне звернути увагу на те, оскільки за змістом статті 43 Закону № 2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді, крім роботи на посадах суддів судів України, також зараховується час роботи саме на посадах прокурорів і слідчих. Роз`яснення поняття "прокурор" міститься у статті 56 Закону № 1789-XII, що стосується поняття "слідчий", то його необхідно трактувати за аналогією, та застосовувати положення статті 43 Закону № 2862-ХІІ в цій частині, коли йдеться про вирішення питання про можливість зарахування періоду роботи в прокуратурі до стажу, який дає право на відставку судді.

Посада "стажист на посаду прокурора" не охоплюється поняттям "прокурор" та "слідчий", а тому підстав для зарахування періоду роботи позивача на посаді стажиста на посаду прокурора Полтавського району з 07 липня 1975 року по 19 серпня 1975 року до стажу, який дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, немає.

Отже, до загального стажу роботи позивача, який дає право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, крім роботи на посаді судді (10 років 11 місяців 3 дні), належить враховувати весь календарний період проходження строкової служби (2 роки 1 місяць 6 днів), половину строку навчання у вищому учбовому закладі (1 рік 4 місяці 9 днів), період роботи на посадах слідчого прокуратури та прокурора (25 років 5 місяців 14 днів), що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, відповідач у ході судового розгляду справи не довів правомірності своїх дій щодо зменшення позивачу відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання до 80% щомісячного грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, а також щодо виключення зі стажу роботи позивача, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, окрім стажу роботи на посаді судді календарного періоду проходження строкової військової служби, половини строку навчання у вищому учбовому закладі, період роботи на посадах слідчого прокуратури та прокурора.

Відтак, позовні вимоги в частині визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення з 01 січня 2018 року розміру щомісячного довічного грошового утримання позивача на 10% та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання позивача виходячи з розміру 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі відповідних довідок - підлягають задоволенню.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання відповідача в подальшому здійснювати плату щомісячного довічного грошового утримання судді без обмеження граничного розміру, суд зазначає про їх передчасність, оскільки наразі перерахунок щомісячного довічного грошового утримання позивача в розмірі 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді не здійснений відповідні виплати не проведені, а судовому захисту підлягають лише порушені, не визнані чи оспорювані права.

Оскільки рішення суду не може регулювати відносини на майбутнє та ґрунтуватись на припущеннях, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог в цій частині та, як наслідок, відсутність підстав для їх задоволення.

За викладених обставин, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у справах цієї категорії, зокрема, у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2018 року у справі № 127/20301/17 та від 06 березня 2018 року у справі № 308/6953/17.

Відповідно до частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відтак, належним чином підтверджені судові витрати позивача, які складаються з витрат на сплату судового збору в розмірі 384,20 грн., підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Гадяцького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області (пл. Миру, 12, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Гадяцького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо зменшення з 01 січня 2018 року розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 на 10%.

Зобов`язати Гадяцьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області (пл. Миру, 12, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, виходячи з розміру 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 02/1707/2018 від 17 серпня 2018 року та здійснити виплату невиплаченої частини щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 за період з 01 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року.

Зобов`язати Гадяцьке об`єднане Управління Пенсійного фонду України Полтавської області (пл. Миру, 12, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ) здійснити перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) з 01 січня 2019 року, виходячи з розміру 90% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації в Полтавській області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 02/383/2019 від 24 січня 2019 року та здійснити виплату невиплаченої суми такого щомісячного довічного грошового утримання.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Гадяцького об`єднаного Управління Пенсійного фонду України Полтавської області (пл. Миру, 12, м. Гадяч, Полтавська область, 37300, ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова