Справа № 140/986/19
Суддя: Волдінер Фелікс Арнольдович
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року ЛуцькСправа № 140/986/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Волдінера Ф. А.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до начальника Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_3., начальника Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_5. , інспектора Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними дій, визнання недійсним наказу, скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до начальника Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_3. (далі - Відповідач 1), начальника Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_5. (далі - Відповідач 2), інспектора Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_6. (далі - Відповідач 3), в якому просить:

1) визнати протиправними дії інспектора Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_6 щодо складання акта камеральної перевірки №26824/03-20-55-13/;

2) визнати протиправними дії начальника ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_5. щодо надання права начальнику Луцького управління ОСОБА_3 виносити податкові повідомлення-рішення згідно наказу №3902 від 01.11.2018;

3) визнати недійсним наказ №3902 від 01.11.2018 в частині надання права начальнику Луцького управління ОСОБА_3 виносити податкові повідомлення-рішення з моменту його прийняття;

4) визнати протиправними дії начальника Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3. щодо прийняття податкового повідомлення-рішення № від 11.01.2019 та скасувати це рішення;

5) стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача 152 758,29 грн. на відшкодування завданої йому моральної шкоди.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Адміністративний позов обґрунтовано наступним.

Позивач 22.01.2019 одержав підписане Відповідачем 1 податкове повідомлення-рішення №, яке прийнято на підставі Акта перевірки від 18.12.2018 №26824/03-20-55-13/. Вказаним рішенням до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 379,51 грн за платежем податок на додану вартість.

Позивач зазначає, що в рішенні вказано, що до нього додається розрахунок штрафної санкції, однак, такий до рішення не долучений. У доданому до Акту розрахунку вказано, що він є додатком до податкового повідомлення-рішення № від 11.01.2019, хоча таке рішення ще не приймалось.

Під час розгляду справи №140/404/19 позивач одержав копії наказів ГУ ДФС у Волинській області №3526 від 09.01.2018 та №3526 від 09.10.2018, а також копії Положення про Луцьке управління Головного управління ДФС у Волинській області, затверджене наказом ГУ ДФС України у Волинській області №3526 від 09.10.2018.

Позивач вважає дії відповідачів протиправними, наказ частково, а рішення повністю недійним та такими, що підлягають скасуванню.

Свою правову позицію мотивує тим, що оскільки згідно з відомостями розміщеними на сайті Міністерства юстиції України присвоєний Головному управлінню ДФС у Волинській області, Луцьке управління Головного управління ДФС у Волинській області не є органом влади та контролюючим органом, Відповідач 1 не є його керівником і не праві підписувати податкові повідомлення-рішення.

Зазначає, що оскільки форма акта камеральної перевірки не затверджена жодним нормативно-правовим актом, він носить рекомендаційний характер та не може породжувати правових наслідків. З посиланням на статтю 76 Податкового кодексу України (далі - ПК України) вважає, що відомості щодо реєстрації податкових накладних за період до 18.11.2018 не підлягали перевірці. Вважає безпідставним посилання у рішенні від 10.01.2019 на статтю 102 ПК України, оскільки жоден із зазначеній в ній термінів не стосується термінів проведення камеральної перевірки, вважає безпідставним посилання Відповідача 1 на термін 1095 днів, а не на інші, які передбачені цією нормою.

Також вказує на те, що Відповідачем 1 пропущено передбачений пунктом 86.7 статті 86 ПК України термін розгляду заперечень до Акту від 02.01.2019, оскільки рішення щодо розгляду заперечень винесене 10.01.2019.

Зазначає, що всупереч вимогам пункту 1 розділу III Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міні стерства фінансів України 28.12.2015 №1204 (далі - Порядок №1204) у рішенні відсутні відомості щодо погодження його з підрозділами правової роботи.

З посиланням на розділ 4 Положення про Луцьке управління Головного управління ДФС України у Волинській області, затверджене наказом ГУ ДФС України у Волинській області №3526 від 09.10.2018, вважає дії відповідача 2 щодо надання прав начальнику Луцького управління ОСОБА_3 виносити податкові повідомлення-рішення згідно наказу №3902 від 01.11.2018 незаконними, а наказ №3902 від 01.11.2018 в частині надання прав начальнику Луцького управління ОСОБА_3 виносити податкові повідомлення-рішення таким, що підлягає скасуванню, а рішення, яким до позивача застосовано штрафні санкції - незаконним.

Також зазначає, що такі рішенням та дії відповідачів завдали позивачу моральної шкоди, яка полягає у переживаннях та душевних стражданнях.

З огляду на викладені обставини позовні вимоги просить задовольнити повністю.

Відповідач 1 у відзиві на позовну заяву від 19.04.2019, позовні вимоги не визнала просила відмовити в їх задоволенні, зазначила, що головним державним ревізором-інспектором адміністрування податків та зборів з фізичних осіб Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_6. проведено камеральну перевірку термінів реєстрації податкових накладних що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних ФОП ОСОБА_1 на підставі підпункту 75.1.1. пункту 75.1. статті 75, відповідно до статті 76 ПК України з дотриманням строків, передбачених статтею 102 даного Кодексу. Вказує на те, що заперечення позивача на Акт камеральної перевірки від 18.12.2018 року №26824/03-20-55-13/ розглянуто контролюючим органом з дотримання строку, встановленого пунктом 86,7 статті 86 ПК України - протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання.

З посиланням на підпункт 14.1.1371 пункту 14.1 статті 14, пункт 20.4. статті 20, пункти 41.1, 41.3 статті 41 ПК України, постанову Кабінету Міністрів України №296 від 28.03.2018 «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби», Положення про Головне управління ДФС у Волинській області, затверджене наказом ДФС України від 27.03.2017 року №202, наказ ДФС від 19.10.2016 року №875 «Про функціональні повноваження структурних підрозділів територіальних органів ДФС (із змінами), Положення про Луцьке управління ГУ ДФС у Волинській області, затверджене наказом Головного управління ДФС у Волинській області від 09.10.2018 року №3526, наказ ГУ ДФС у Волинській області від 01.11.2018 року №3902 «Про надання повноважень» зазначила, що є уповноваженою керівником контролюючого органу особою на виконання функцій, передбачених ПК України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в частині податків і зборів з фізичних осіб по Луцькому управлінню ГУ ДФС у Волинській області (організація проведення камеральних перевірок юридичних та фізичних осіб у межах повноважень підрозділу податків і зборів з фізичних осіб) начальнику ОСОБА_3 , зокрема, винесення податкових повідомлень-рішень відповідно до вимог ПК України.

Крім того зазначила, що відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України вправі приймати податкове повідомлення-рішення як уповноважена наказом Головного управлінням ДФС у Волинській області від 01.11.2018 №3902 особа контролюючого органу. Вказує на правомірність винесення податкового повідомлення-рішення від 11.01.2019 № на підставі статті 120-1 ПК України - за порушення позивачем граничних термінів реєстрації податкових накладних з податку на додану вартість.

Крім того, з посиланням на Порядок №1204 зазначила, що відмітка про погодження податкового повідомлення-рішення з підрозділом правової роботи наявна на примірнику, що залишається в структурному підрозділі, який склав податкове повідомлення-рішення. Також звернула увагу суду на те, що процедура погодження податкових повідомлень-рішень не впливає на суть встановлених порушень податкового законодавства.

Вказує, що позивачем не надано належних обґрунтувань про заподіяння йому шкоди та її розміру.

У відзивах на позовну заяву від 19.04.2019 Відповідач 3 та Відповідач 2 позов не визнали, просили відмовити в його задоволенні, в обґрунтування своєї правової позиції надали пояснення, які за змістом аналогічні поясненням Відповідача 1.

У відповіді на відзив від 23.04.2019 позивач вказав не безпідставність тверджень відповідачів про те, що граничний термін проведення камеральної перевірки термінів реєстрації податкових накладних згідно пункту 102.1 статті 102 ПК України становить 1095 днів. Вважає, що оскільки ПК України такий строк не встановлений слід застосовувати строк для проведення камеральної перевірки податкових декларацій, визначений пунктом 76.3 статті 76 ПК України.

Зазначив, що відповідачем не спростована інформація про те, що Акт перевірки носить рекомендаційний характер. Вказує на порушення строків розгляду заперечення на Акт перевірки, зокрема, надання відповіді на восьмий день.

Позивач також вважає необґрунтованим твердження про правомірність надання Відповідачу 1, згідно наказу від 01.11.2018 №3902, повноважень щодо винесення податкових повідомлень-рішень, оскільки такі повноваження не передбачені пунктом 4 Положення про Луцьке управління ГУ ДФС у Волинській області, затверджене наказом від 09.10.2018 №3526.

Зазначає, що твердження відповідачів про те, що погодження податкового повідомлення-рішення з юридичною службою здійснюється шляхом вчинення напису лише на тому примірнику, який залишається у податковому органі, не ґрунтується на нормах права, а правовим наслідком порушення порядку винесення податкового повідомлення-рішення є визнання його недійсним.

У запереченнях на відповідь на відзив, які подані до суду 25.01.2019, Відповідач 1, Відповідач 2, Відповідач 3 вказують на те, що згідно з частиною другою пункту 76.3 статті 76 ПУ України камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 ПК України, а тому вважають, що перевірка проведена з дотриманням строку 1095 днів. Також вказують на своєчасність розгляду та надіслання позивачу заперечень на акт перевірки від 18.12.2018№26824/03-20-55-13/ - протягом семи робочих днів з дня його отримання контролюючим органом.

Вважають безпідставними твердження позивача про рекомендаційних характер Акта камеральної перевірки, оскільки його форма відповідає вимогам, встановленим Методичним рекомендаціям щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи-підприємця, затверджених Наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року №165.

Також заперечили твердження позивача про порушення порядку винесення податкового повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю погодження з юридичною службу, надавши обґрунтування, аналогічні обґрунтуванням, наданим у відзивах.

Зважаючи на викладене Відповідач 1, Відповідач 2 та Відповідач 3 просять в задоволенні адміністративного позову відмовити в повному обсязі.

Дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов до задоволення не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 18.12.2018 головним державним ревізором інспектором відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_6. проведено камеральну перевірку термінів реєстрації податкових накладних платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , про що складено Акт перевірки від 18.12.2018 №26824/03-20-55-13/ (а.с. 6, зворот, а.с. 28, зворот, а.с. 45, зворот, а.с. 62, зворот).

Вказаною перевіркою встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України, а саме - не забезпечено своєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН.

З матеріалів справи слідує, що позивач, не погодившись із висновками акту перевірки 02.01.2019 подав заперечення на нього (податковим органом отримано 02.01.2019) (а.с. 8, а.с. 32, а.с. 49, а.с. 66).

Головне управління ДФС у Волинській області за результатами розгляду заперечення прийнято рішення про відсутність підстав для його задоволення. Вказане рішення надіслану позивачу 10.01.2019 за вих. №7083/ФОП/03-20-55-13 (а.с. 9-10, а.с. 33-34, а.с. 50- 51, а.с. 67-68).

На підставі Акту перевірки від 18.12.2018 №26824/03-20-55-13/ Луцьким управлінням ГУ ДФС у Волинській області прийнято податкове повідомлення-рішення від 11.01.2019 №, яким до позивача застосовано штрафні санкції за платежем податок на додану вартість в сумі 379,51 грн. дане податкове повідомлення-рішення підписане начальником Луцького управлінням ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3 .(а.с. 36, зворот, а.с. 53, зворот, а.с. 70, зворот).

Додатком до вказаного податкового повідомлення рішення є розрахунок штрафу за порушення термінів реєстрації податкових накладних і розрахунків коригування податкових накладних в ЄРПН.

Наказом ГУ ДФС у Волинській області від 01.11.2018 №3902 «Про надання повноважень» з 01.11.2018 начальнику Луцького управління ДФС у Волинській області ОСОБА_3 - начальнику Луцького управління надано повноваження на виконання певних функцій, передбачених Кодексом, законодавством, з інших питань, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, в частині податків і зборів з фізичних осіб, а саме винесення податкових повідомлень-рішень, серед іншого, відповідно до вимог статті 120-1 ПК України «Порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в ЄРПН, допущенні помилок при зазначені обов`язкових реквізитів податкової накладної» за результатами камеральних перевірок (а.с. 12-13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій інспектора Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_6 щодо складання акта камеральної перевірки №26824/03-20-55-13/ суд зазначає таке.

Пунктом 75.1. статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій, а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Пунктами 76.1, 76.2 статті 76 ПК України визначено, що камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Відтак, предметом камеральної перевірки може бути питання своєчасності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, яке в межах спірних правовідносин було охоплено перевіркою.

Позивач посилається на конкретні строки проведення перевірки відповідно до положень пункту 76.3 статті 76 ПК України, який визначає, що камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Однак, суд зазначає, що абзац другий цього пункту передбачає, що камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган має право повести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня.

Судом встановлено, що камеральна перевірка ФОП ОСОБА_1 здійснювалась з питань дотримання термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям-платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.

Питання своєчасності реєстрації податкових накладних відноситься до «інших питань», а відтак 30-денний строк визначений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 ПК України не розповсюджується на камеральну перевірку цього питання.

Таким чином, податкова камеральна перевірка позивача проведена з дотриманням строку, передбаченого пунктом 102.1 статті 102 ПК України.

Позивач посилається на те, що акт перевірки носить рекомендаційний характер, оскільки не затверджений жодним нормативно-правовим актом.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Однак, ні положеннями вказаної статті ні іншими нормативно-правовими актами не передбачено, що складання акту за результатами перевірки здійснюється за встановленою формою, яка затверджується нормативно-правовим актом.

З метою поліпшення адміністрування податків, повноти декларування податкових зобов`язань в умовах впровадження спеціального програмного забезпечення для удосконалення діючих процедур проведення камеральних перевірок, що покращить якість матеріалів перевірок та сприятиме зменшенню термінів їх проведення наказом Міністерства доходів і зборів України від 14.06.2013 року №165 затверджено Методичні рекомендації щодо організації та проведення камеральних перевірок податкової звітності платників податків, крім перевірок податкової декларації про майновий стан і доходи та податкової декларації платника єдиного податку фізичної особи - підприємця.

Наявний в матеріалах справи Акт перевірки від 18.12.2018 №26824/03-20-55-13/ відповідає зразку форми Акта/Довідки про результати камеральної перевірки, наведеному у додатку 2 до вказаних Методичних рекомендацій.

Таким чином, оскільки головний державний податковий ревізор-інспектор відділу адміністрування податків та зборів з фізичних осіб Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_6. під час проведення камеральної перевірки термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та складання акта за її результатами діяла у встановлені строки, відповідно до вимог та в спосіб, що передбачений ПК України підстави для визнання протиправними її дій щодо складання Акта перевірки від 18.12.2018 №26824/03-20-55-13/ та задоволення адміністративного позову в цій частині відсутні.

Щодо позовних вимог визнати протиправними дії начальника ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_5. щодо надання права начальнику Луцького управління ОСОБА_3 виносити податкові повідомлення-рішення згідно наказу №3902 від 01.11.2018 та визнати недійсним наказ №3902 від 01.11.2018 в частині надання права начальнику Луцького управління ОСОБА_3 виносити податкові повідомлення-рішення з моменту його прийняття суд зазначає наступне.

Пунктом 41.1 статті 41 ПК України визначено, що контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Повноваження і функції контролюючих органів визначаються цим Кодексом, Митним кодексом України та законами України.

Відповідно до пункту 41.3 статті 41 ПК України розмежування повноважень і функціональних обов`язків контролюючих органів визначається законодавством України.

Постановою Кабінету Міністрів України №296 від 28.03.2018р. «Про реформування територіальних органів Державної фіскальної служби» здійснено реорганізацію Луцької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області шляхом приєднання як структурного підрозділу до Головного управління ДФС у Волинській області.

Відповідно до Положення про Головне управління ДФС у Волинській області, затвердженого наказом ДФС України від 27.03.2017 року №202, Головне управління ДФС у Волинській області є територіальним органом ДФС України, який підпорядковується ДФС.

Головне управління ДФС у Волинські області може мати у своєму складі відокремлені структурні підрозділи, перелік яких затверджується окремим наказом ДФС України.

З метою упорядкування основних завдань і функцій управлінь, утворених на правах відокремленого підрозділу Головного управління ДФС у Волинській області, керуючись наказом ДФС від 19.10.2016 року №875 «Про функціональні повноваження структурних підрозділів територіальних органів ДФС», із змінами, внесеними наказами ДФС від 14.09.2018 №591 та від 03.10.2018 №634, наказом Головного управління ДФС у Волинській області від 09.10.2018 №3526 затверджено Положення про управління, утворені на правах відокремленого підрозділу Головного управління ДФС у Волинській області.

Як слідує, із Положення про Луцьке управління ГУ ДФС у Волинській області, затверджене наказом Головного управління ДФС у Волинській області від 09.10.2018 року №3526 (далі - Положення №3526), Луцьке управління є відокремленим структурним підрозділом Головного управління ДФС у Волинській області, до завдань якого відноситься в тому числі організація проведення камеральних перевірок юридичних та фізичних осіб у межах повноважень підрозділу податків і зборів з фізичних осіб.

В розділі 3 даного Положення визначено, що управління очолює начальник, який призначається на посаду та звільняється з посади начальником Головного управління. Начальник управління здійснює керівництво діяльністю управління та здійснює інші повноваження, передбачені Положенням про управління.

Відповідно до пункту 2.1.23 Положення №3526 основним завданням Управління є право на проведення камеральних перевірок.

Пунктом 2.1.21 розділу 2 Положення №3526 визначено, що серед основних завдань Управління є застосування штрафних (фінансових) санкцій за результатами проведення перевірок платників податків.

Наказом ГУ ДФС у Волинській області від 01.11.2018 №3902 «Про надання повноважень» з 01.11.2018 надано повноваження на виконання певних функцій, передбачених Податковим кодексом України, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, в частині податків і зборів з фізичних осіб по Луцькому управлінню ГУ ДФС у Волинській області начальнику ОСОБА_3.

З матеріалів справи слідує, що правовою підставою для прийняття даного наказу зазначені підпункт 14.1.1371 пункту 14.1 статті 14 та пункт 20.4 статті 20 ПК України.

Відповідно до підпункту 14.1.1371 пункту 14.1 статті 14 ПК України - уповноважена особа контролюючого органу - посадова (службова) особа контролюючого органу, уповноважена керівником такого органу на виконання певних його функцій в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Пунктом 20.4. статті 20 ПК України визначено, що керівник контролюючого органу має право надавати посадовим (службовим) особам такого органу повноваження на виконання певних функцій, передбачених цим Кодексом, законодавством з питань сплати єдиного внеску, законодавством з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, за погодженням з керівником центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

Таким чином, начальник ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_5., надаючи посадовій особі контролюючого органу - начальнику Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3. повноваження виносити податкові повідомлення-рішення діяла відповідно до повноважень, визначених пунктом 20.4 статті 20 ПК України та з метою виконання основних завдань і функцій Управління, визначених Положенням №3526 та нормами ПК України.

Оскаржуваний наказ від 01.11.2018 №3902 в частині надання права начальнику Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3. повноваження виносити податкові повідомлення-рішення є таким, що відповідає вимогам підпункту 14.1.1371 пункту 14.1 статті 14 та пункту 20.4 статті 20 ПК України.

Керуючись вищевикладеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій начальника ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_5. щодо надання права начальнику Луцького управління ОСОБА_3 виносити податкові повідомлення-рішення згідно наказу №3902 від 01.11.2018, визнання недійсним наказу №3902 від 01.11.2018 в частині надання права начальнику Луцького управління ОСОБА_3 виносити податкові повідомлення-рішення з моменту його прийняття задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправними дій начальника Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області щодо прийняття податкового повідомлення-рішення від 11.01.2019 № та його скасування суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 86.7 статті 86 ПК України (в редакції чинній на час спірних правовідносин) у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки, вони мають право подати свої заперечення та/або додаткові документи в порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 5 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки). Такі заперечення та/або додаткові документи розглядаються контролюючим органом протягом семи робочих днів, що настають за днем їх отримання (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у зауваженнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень.

З матеріалів справи слідує, що Акт камеральної перевірки від 18.12.2018 №26824/03-20-55-13/ надіслано на адресу позивача 26.12.2018 (лист за №7083/ФОП/03-20-55-13) (а.с. 30), який позивачем отриманий 28.12.2018, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 31).

Судом встановлено, що 02.01.2019 за вх.№30/ФОП до Головного управління ДФС у Волинській області надійшли від позивача заперечення до акта від 18.12.2018 року №26824/03-20-55-13/ (а.с. 8, 32).

Дане заперечення ГУ ДФС у Волинській області розглянуто та надіслано відповідь фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1. листом від 10.01.2019 №190/ФОП/03-2055-13 (а.с. 50-51) рекомендованим повідомленням про вручення та отримано ним 16.01.2019 (а.с. 52).

Суд зазначає, що робочими днями, що настають за днем отримання контролюючим органом заперечень позивача на Акт перевірки є 3, 4, 8, 9, 10, 11, 14 січня.

Отже твердження позивача про недотримання ГУ ДФС у Волинській області термінів розгляду заперечення не ґрунтуються на дійсних обставинах, так як даний строк обраховується в робочих днях, як це визначено пунктом 86.7 статті 86 ПК України.

Пунктом 86.8 статті 86 ПК України визначено, що податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки у порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень, а за наявності заперечень посадових осіб платника податків до акта перевірки та/або додаткових документів, поданих у порядку, визначеному пунктом 44.7 статті 44 цього Кодексу, приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів - протягом трьох робочих днів, наступних за днем розгляду заперечень та/або додаткових документів і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків.

Відповідно до підпункту 14.1.157 пункту 14.1 статті 14 ПК України - податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності.

Згідно з вимогами пункту 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Як слідує із податкового повідомлення-рішення від 11.01.2019р. №, воно винесене ГУ ДФС у Волинській області на підставі акту камеральної перевірки від 18.12.2018р. №26824/03-20-55-13/, підписане начальником Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3. та скріплено печаткою контролюючого органу.

Начальник Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3. відповідно до підпункту 14.1.137і пункту 14.1 статті 14, пункту 20.4 статті 20, пункту 42.1 статті 42 ПК та наказу ГУ ДФС у Волинській області від 01.11.2018 року №3902 є уповноваженою особою ГУ ДФС у Волинській області щодо винесення податкових повідомлень-рішень за порушення строків реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних за результатами камеральних перевірок. В ході судового розгляду даної справи встановлено, що вказаний наказ прийнятий уповноваженою на те собою та відповідно до вимог ПК України, а відтак відповідно до пункту 86.8 статті 86 ПК України наділена повноваження виносити податкові повідомлення-рішення.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про правомірність дій начальника Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області щодо прийняття податкового повідомлення - рішення від 11.01.2019 №, а отже позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку №1204 (із змінами та доповненнями) - структурний підрозділ контролюючого органу, який склав податкове повідомлення-рішення відповідно до Кодексу, роздруковує його у двох примірниках (податкове повідомлення-рішення за формою "Ф" - в одному примірнику) та після погодження з підрозділами правової роботи передає на підпис керівнику (виконуючому його обов`язки, його заступнику або уповноваженій особі) контролюючого органу.

З наданих відповідачами копій податкового повідомлення-рішення від 11.01.2019 № (а.с. 36, зворот, а.с. 53, зворот, а.с. 70, зворот) слідує, що воно погоджено головним державним інспектором відділу досудового врегулювання спорів ГУ ДФС у Волинській області Тимейчук К.А.

Позивач, всупереч вимогам статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України на обґрунтування своїх доводів про відсутність відомостей щодо погодження податкового повідомлення-рішення не надав суду доказів на їх підтвердження. Надана позивачем копія (а.с.11) не містить зворотної сторони вказаного рішення, яка підтверджує наявність чи відсутність підписів на примірнику позивача.

Водночас суд зазначає, що недотримання контролюючим органом порядку погодження податкового повідомлення-рішення не впливає на суть виявлених під час перевірки порушень та не є підставою для ненастання правових наслідків для платника податків у випадку порушення ним податкового законодавства, оскільки є лише внутрішньою процедурою контролюючого органу.

Таким чином, ГУ ДФС у Волинській області під час проведення камеральної перевірки та винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення діяло в межах чинного законодавства.

Оскільки підставою для скасування спірного податкового повідомлення-рішення позивач визначив лише протиправність дій щодо складання акта перевірки, відсутність у начальника Луцького управління ГУ ДФС у Волинській області ОСОБА_3 повноважень на винесення та підписання податкового-повідомлення рішення та недотримання порядку його погодження, які не доведені в ході судового розгляду даної справи, а матеріали справи не містять додаткових обґрунтувань для скасування податкового повідомлення-рішення суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовної вимоги про його скасування.

Щодо вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з частиною першою статті 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права.

Відповідно до статті 1173 КУ України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Отже, обов`язковими умовами відшкодування шкоди згідно вказаних статей є неправомірність дій відповідного органу та наявність причино - наслідкового зв`язку між такими діями та завданою шкодою.

Оскільки в ході судового розгляду даної справи неправомірність дій відповідачів судом не встановлена, в задоволенні позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди слід відмовити.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд вважає позовні вимоги необґрунтованими, а тому в задоволенні позову відмовляє повністю.

Керуючись статтями 241-246, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України та на підставі Податкового кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову позовом ОСОБА_1 до начальника Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_3., начальника Головного управління ДФС у Волинській області ОСОБА_5 , інспектора Луцького управління Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними дій, визнання недійсним наказу скасування податкового повідомлення-рішення, стягнення моральної шкоди відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтями 255, 295 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ф. А. Волдінер