Справа № 280/4525/18
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4525/18
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Юрко І.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Чумака С.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2018 року в адміністративній справі №280/4525/18 (головуючий суддя 1-ї інстанції Максименко Л.Я.) за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач 29.10.2018 року звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати йому гарантованої суми відшкодування, як вкладнику ПАТ «Імексбанк» за договором № від 20.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року в сумі 185000 грн.;

- зобов`язати відповідача здійснити виплату йому гарантованої суми відшкодування, як вкладнику ПАТ «Імексбанк» за договором № від 20.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року в сумі 185000 грн..

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2019 року адміністративний позов задоволений в повному обсязі.

Визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо невиплати позивачу гарантованої суми відшкодування, як вкладнику ПАТ «Імексбанк» за договором № від 20.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року у сумі 185000 грн..

Зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб здійснити ОСОБА_1 виплату гарантованої суми відшкодування, як вкладнику ПАТ «Імексбанк» за договором № від 20.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року у сумі 185000 грн..

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його, посилаючись на порушення судом норм процесуального та матеріального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, судом неправильно застосовано приписи п.11 ч.4 ст.26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Висновки суду першої інстанції про допущення протиправної бездіяльності з боку Фонду гарантування вкладів не відповідають обставинам справи. Натомість, Фонд гарантування вкладів діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, встановлений Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач надіслав до апеляційного суду відзив на скаргу відповідача, в якому просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Сторони про дату та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, встановила наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.01.2015 року між позивачем та ПАТ «Імексбанк» укладено договір № про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року (вклад «Постійний клієнт» 3 міс. 17%), строком на 93 дні (з 20.01.2015 року). Згідно виписки з рахунку № НОМЕР_1 , на вказаний рахунок 20.01.2015 року надійшли грошові кошти у сумі 185000 грн..

26.01.2015 року постановою Правління Національного банку України №50 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Імексбанк» до категорії неплатоспроможних ПАТ «Імексбанк» віднесено до категорії неплатоспроможних.

26.01.2015 року на підставі вказаної постанови виконавчою дирекцією Фонду гарантування прийнято рішення №16 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Імексбанк», згідно з яким в ПАТ «Імексбанк» з 27.01.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію, призначено Уповноважену особу - Северина Юрія Петровича.

23.04.2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду №84 строк проведення тимчасової адміністрації в АТ «Імексбанк» та повноваження Уповноваженої особи продовжено до 26.05.2015 року включно.

19.10.2015 року рішенням виконавчої дирекції Фонду №189 Уповноваженою особою призначено Гаджиєва Сергія Олександровича, а рішенням №638 від 28.04.2016 року продовжено процедуру ліквідації банку до 26.05.2018 року включно.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду 01.09.2016 року №1697 Уповноваженою особою Фонду призначено Матвієнка Андрія ОСОБА_2 .

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб своїм листом від 10.10.2017 року зазначив, що інформація про ОСОБА_1 надана листом від 02.08.2016 року №5058, розглянута на засіданні Комісії з питань тимчасових обмежень здійснення неплатоспроможним банком операцій за вкладами 21.10.2016 року (протокол №26) та прийнято рішення не погодити пропозиції департаменту врегулювання неплатоспроможності банків щодо внесення змін до реєстру вкладників, які пропонуються до затвердження виконавчою дирекцією Фонду, за клієнтами ПАТ «Імексбанк», в тому числі й щодо вкладу позивача у розмірі 185000 грн.. Крім того, в листі зазначено, що ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 14.02.2017 року у справі №757/8557/17-к накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках 361 фізичної особи, відкриті в ПАТ «Імексбанк», в тому числі й на рахунку позивача, а відтак останнього не включено до Загального переліку вкладників ПАТ «Імексбанк», які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду по вкладному рахунку № НОМЕР_1 (п.11 ч.4 ст. 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не включення його до Загального реєстру вкладників ПАТ «Імексбанк», оскаржив таку бездіяльність до суду.

Постановою Дніпропетровського окружного апеляційного адміністративного суду від 27.10.2017 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 року, визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «Імексбанк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести данні щодо ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «Імексбанк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № від 20.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту від 20.01.2014 року (вкладний рахунок №5007) у сумі 185000 грн. (а.с.10-15, 16-20).

Рішення набрало законної сили 13.03.2018 року.

В квітні 2018 року позивач звернувся до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із заявою про внесення даних про нього до Загального реєстру вкладників ПАТ «Імексбанк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду та виплату гарантованої суми коштів (а.с.21).

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб листом №34-036-11163/18 від 29.05.2018 року повідомив позивача про те, що за даними Фонду кошти, які обліковувались на рахунку позивача (№ НОМЕР_2 ) станом на день початку процедури виведення Фондом АТ «ІМЕКСБАНК» з ринку, включені до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, відкритими в АТ «ІМЕКСБАНК». Крім того, Фонд повідомив, що у зв`язку з наявністю ухвали Печерського районного суду м.Києва від 14.02.2017 року у справі №757/8557/17-к про накладення арешту на грошові кошти, що знаходяться на рахунку (№ НОМЕР_2 ) на ім`я ОСОБА_1 , Фондом здійснено тимчасове обмеження виплат гарантованої суми відшкодування, до скасування обставин, що стали приводом для застосування вищезазначених обмежень (а.с.22).

Позивач, не погодившись з бездіяльністю відповідача щодо невиплати йому гарантованої суми відшкодування, оскаржив таку бездіяльність до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 включено до Загального реєстру вкладників ПАТ «Імексбанк» із сумою відшкодування 185000 грн., то у відповідача немає законних підстав для невиплати гарантованої суми відшкодування, як вкладнику ПАТ «Імексбанк» за договором № від 20.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту) від 20.01.2014 року у сумі 185000 грн..

Колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інтанції з огляду на наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулювання відносин між Фондом, банками, Національним банком України, повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків визначаються Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23 лютого 2012 року №4452-VI (далі по тексту - Закон №4452-VI).

Статтею 3 Закону №4452-VI закріплено правовий статус Фонду. Так, Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права. Керівними органами Фонду є адміністративна рада та виконавча дирекція.

Частиною 1 статті 26 Закону №4452-VI закріплено, що Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Пунктами 3-5 розділу ІІІ Положення про порядок відшкодування Фондом гарантування вкладів фізичних осіб коштів за вкладами, затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 9 серпня 2012 року № 14 (далі по тексту - Положення), уповноважена особа Фонду протягом трьох днів з дня отримання Фондом рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку формує та подає до Фонду повний перелік вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду, із визначенням сум, що підлягають відшкодуванню, перелік вкладників, кошти яких не підлягають відшкодуванню Фондом відповідно до пунктів 4-6 частини четвертої статті 26 Закону, а також перелік осіб, які на індивідуальній основі отримують від банку проценти за вкладом на більш сприятливих договірних умовах, ніж звичайні, або мають інші фінансові привілеї від банку.

Питання щодо включення позивача до Загального реєстру вкладників ПАТ «Імексбанк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було предметом розгляду іншої справи.

Постановою Дніпропетровського окружного апеляційного адміністративного суду від 27.10.2017 року, залишеною без змін постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 13.03.2018 року, визнано протиправною бездіяльність Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо не включення ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «Імексбанк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб; зобов`язано Фонд гарантування вкладів фізичних осіб внести данні щодо ОСОБА_1 до Загального реєстру вкладників ПАТ «Імексбанк», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за договором № від 20.01.2015 року про приєднання до публічного договору №1 банківського вкладу (депозиту від 20.01.2014 року (вкладний рахунок №5007) у сумі 185000 грн. (а.с.10-15, 16-20). Рішення набрало законної сили 13.03.2018 року.

З відзиву Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вбачається, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 18.01.2018 року №111 затверджено зміни та доповнення до Загального реєстру вкладників ПАТ «Імексбанк» (на підставі протоколу Комісії від 12.12.2017 року №57) в тому числі стосовно вкладника ОСОБА_1 , сума відшкодування 185000 грн. (а.с.36).

Крім того, як зазначалось вище, з листа Фонду№34-036-11163/18 від 29.05.2018 року вбачається, що за даними Фонду кошти, які обліковувались на рахунку позивача (№ НОМЕР_2 ) станом на день початку процедури виведення Фондом АТ «ІМЕКСБАНК» з ринку, включені до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами, відкритими в АТ «ІМЕКСБАНК» (а.с.22).

Таким чином, встановлено та сторонами не заперечується, що ОСОБА_1 включено до Загального реєстру вкладників ПАТ «Імексбанк» із сумою відшкодування 185000 грн..

Предметом даної справи є питання виплати ОСОБА_1 , як вкладнику ПАТ «Імексбанку», гарантованої суми відшкодування у вказаному розмірі.

Апелянтом зазначено, що ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 14.02.2017 року у справі №757/8557/17-к накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунках 361 фізичної особи, відкриті в ПАТ «Імексбанк», заборонивши видаткові операції та/або інше їх використання, в тому числі й на рахунку позивача № НОМЕР_1 . Посилаючись на п.11 частини 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», апелянт зазначив, що Фонд не відшкодовує кошти, розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Апелянт зазначає, що у зв`язку з вказаним, Фондом вжито заходів з призупинення виплати ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодувань (до прийняття Комісією іншого рішення).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ухвалою Печерського районного суду м.Києва від 14.02.2017 року у справі № 757/8557/17-к накладено арешт на грошові кошти, в тому числі і ті, що знаходяться на рахунку позивача № НОМЕР_1 (у списку під №224 - а.с.100-106).

Саме за вказаним рахунком позивач і бажає отримати відповідне відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зазначена ухвала в частині, що стосується позивача не скасовувалась та на теперішній час є чинною.

Згідно статті 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд має право продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій.

За правилами частини 4 статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд не відшкодовує кошти розміщені на рахунках, що перебувають під арештом за рішенням суду.

Таким чином, враховуючи, що рішенням суду накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на рахунку позивача № НОМЕР_1 , з дати прийняття судом такого рішення - 14.02.2017 року, відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити відшкодування позивачу коштів за його вкладом на вказаному рахунку за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зазначеним обставинам судом першої інстанції помилково не надано належної оцінки та прийнято рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи та постанова прийнята з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, що у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 243, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладників фізичних осіб на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2018 року в адміністративній справі №280/4525/18 задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09 січня 2018 року в адміністративній справі №280/4525/18 скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.Ю. Чумак