Справа № 580/841/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року справа № 580/841/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Сачинської В.С.,

представника позивача адвоката Бояринцева О.А. (за ордером),

представника відповідача Державної фіскальної служби України Зіменка С.М. (за довіреністю),

представника відповідача Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області Зіменка С.М. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в загальному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті» до Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаській області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування протокольного рішення та зобов`язання зареєструвати податкові накладні, -

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулось товариство з обмеженою відповідальністю Енджисі-Сек`юріті з позовною заявою до Головного управління ДФС у Черкаській області та Державної фіскальної служби України, в якій з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 15.05.2019, прийнятої судом усною ухвалою від 22.05.2019, занесеною до протоколу судового засідання, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління ДФС у Черкаській області щодо одностороннього призупинення з 18.01.2019 договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001;

- визнати протиправним та скасувати протокольне рішення засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість №3 від 18.01.2019 в частині призупинення дії договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001, укладеного між Черкаською ОДПІ ГУ ДФС в Черкаській області (Канівське відділення) та товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті»;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати днем фактичного подання, а саме 20.02.2019 в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкові накладні ПН від 29.01.2019 №5; ПН від 31.01.2019 №6; ПН від 02.01.2019 №1; ПН від 16.01.2019 №3; ПН від 04.02.2019 №1; ПН від 16.01.2019 №4; ПН від 12.02.2019 №2.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що 19.11.2018 подав заяву про приєднання до договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001. Позивач направив для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні ПН №5 від 29.01.2019, ПН №6 від 31.01.2019, ПН №1 від 02.01.2019, ПН №3 від 16.01.2019, ПН №1 від 04.02.2019, ПН №4 від 16.01.2019, ПН №2 від 12.02.2019. Проте вказані податкові накладні не були прийняті з підстав відсутності договору про визнання електронних документів. 16.01.2019 відповідачем було прийнято рішення про тимчасове призупинення договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001 з тих підстав, що за результатами виїзду за податковою адресою позивача посадовими особами відповідача не встановлено місцезнаходження позивача та не підтверджено фактичне місце ведення господарської діяльності. Позивач вважає призупинення дії договору про визнання електронних документів протиправним з тих підстав, що не встановлення місцезнаходження підприємства за податковою адресою не є підставою для призупинення дії договору.

Відповідачі проти позову заперечили. 23.04.2019 надали відзив на позовну заяву, в якому зазначили, що враховуючи інформацію, отриману від оперативного управління ГУ ДФС у Черкаській області про не встановлення місцезнаходження платника податків, місцезнаходження фактичного проведення господарської діяльності, з метою унеможливлення використання сторонніми особами посиленого сертифікату відкритого ключа ЄЦП, та відповідно недопущення втрат бюджету, робочою групою з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість ГУ ДФС у Черкаській області 16.01.2019 було прийнято рішення про тимчасове призупинення договору про визнання електронних документів. Таким чином, договір про визнання електронних документів не розірваний, а призупинений. Крім цього зазначили, що повноваження щодо реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією Державної фіскальної служби України.

З вказаних підстав просили у задоволенні позову відмовити.

14.05.2019 відповідач надав клопотання, до якого додав копію витягу з протоколу засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість від 26.04.2019, згідно якого поновлено дію договору про визнання електронних документів з товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті».

15.05.2019 позивач надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що на момент звернення до суду відсутня інформація щодо завершення строку чинності посиленого сертифіката керівника позивача. До Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не вносилась інформація про зміну керівника або припинення юридичної особи позивача. Крім цього зазначив, що таких дій як тимчасове призупинення договору не передбачено діючим законодавством.

27.05.2019 позивач надав письмові пояснення, в яких зазначив обставини, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Ухвалою суду від 10.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 09 год. 00 хв. 07.05.2019.

Усною ухвалою від 06.06.2019, занесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду 06.06.2019.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити.

Представник відповідачів проти позову заперечив, просив у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши представників сторін, дослідивши подані суду письмові докази, суд встановив наступне.

Позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті» зареєстроване як юридична особа 08.10.2018; основний вид діяльності: діяльність приватних охоронних служб (80.10); місцезнаходження: 19001, Черкаська обл., місто Канів, вул. Енергетиків, будинок 129, офіс 21.

19.11.2018 між позивачем та Черкаською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області укладено договір про визнання електронних документів №2325001 від 30.11.2017 шляхом приєднання до нього на підставі заяви №1 від 19.11.2018. Предметом вказаного Договору є визнання електронних документів, поданих позивачем у форматі (стандарті), затвердженому в установленому законодавством порядку, з дотриманням вимог щодо реєстрації електронного цифрового підпису відповідальних осіб у порядку, визначеному законодавством, засобами телекомунікаційного зв`язку.

18.01.2019 на засіданні робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість за 14.01-18.01.2019 прийнято рішення тимчасово призупинити дію договору про визнання електронних документів, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті» у зв`язку з відсутністю платника за місцезнаходженням (протокол №3 від 18.01.2019).

20.02.2019 позивач направив до контролюючого органу в електронному вигляді податкові накладні з податку на додану вартість №5 від 29.01.2019, №6 від 31.01.2019, №1 від 02.01.2019, №3 від 16.01.2019, №1 від 04.02.2019, №4 від 16.01.2019, №2 від 12.02.2019.

20.02.2019 автоматизованою системою «Єдине вікно подання електронних документів» Державної фіскальної служби України надіслано позивачу квитанції №1 про неприйняття податкових накладних №5 від 29.01.2019, №6 від 31.01.2019, №1 від 02.01.2019, №3 від 16.01.2019, №1 від 04.02.2019, №4 від 16.01.2019, №2 від 12.02.2019 у зв`язку з тим, що відсутній укладений з платником договір приєднання, який визначає права та обов`язки сторін в процесі електронного документообігу. Запропоновано надіслати заяву про приєднання до договору.

20.02.2019 позивач на виконання вимог зазначених у квитанціях №1 від 20.02.2019 направив до Головного управління ДФС у Черкаській області заяву №1 від 20.02.2019 про приєднання до договору про визнання електронних документів №2325001 від 30.11.2017, за результатами розгляду якої надійшла квитанція №1, з якої вбачається, що заява про приєднання була не прийнята у зв`язку з тим, що діє заява про приєднання №1 від 19.11.2018.

26.04.2019 на засіданні робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість від 26.04.2019 прийнято рішення поновити дію договору про визнання електронних документів з товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті» (протокол №19 від 26.04.2019).

Не погоджуючись із призупиненням дії договору про визнання електронних документів та неприйняттям для реєстрації податкових декларацій з податку на додану вартість, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Організаційно-правові засади електронного документообігу, використання електронних документів, правовий статус електронного цифрового підпису регулюються Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг" від 22.05.2003 N 851-IV (далі по тексту - Закон N 851-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону N 851-IV електронний документообіг здійснюється відповідно до законодавства України або на підставі договорів, що визначають взаємовідносини суб`єктів електронного документообігу.

Суб`єкти електронного документообігу, які здійснюють його на договірних засадах, самостійно визначають режим доступу до електронних документів, що містять конфіденційну інформацію, та встановлюють для них систему (способи) захисту (ч. 1 ст. 15 Закону N 851-IV).

Згідно зі ст. 16 цього Закону суб`єкти електронного документообігу користуються правами та мають обов`язки, які встановлено для них законодавством.

Якщо в процесі організації електронного документообігу виникає необхідність у визначенні додаткових прав та обов`язків суб`єктів електронного документообігу, що не визначені законодавством, такі права та обов`язки можуть встановлюватися цими суб`єктами на договірних засадах.

Згідно статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

Наказом Міністерства фінансів України №557 від 06.06.2017, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03.08.2017 за №959/30827, затверджений Порядок обміну електронними документами з контролюючими органами. (далі Порядок №557).

Згідно пункту 2 Розділу І Порядку №557 суб`єкт електронного документообігу (далі - СЕД) - автор, підписувач, та адресат, які набувають передбачених законодавством та Договором прав і обов`язків у процесі електронного документообігу.

Розділом ІІІ Порядку №557 визначений порядок укладення Договору.

Так, пунктом 1 Розділу ІІІ Порядку №557 визначено, що юридичні особи, самозайняті особи, податкові агенти, контролюючі органи, органи державної влади, органи місцевого самоврядування набувають статусу СЕД з дати укладення Договору, примірну форму якого визначено у додатку 1 до цього Порядку, шляхом приєднання до нього на підставі Заяви про приєднання до Договору у порядку, визначеному цим розділом.

Згідно пункту 14 Розділу ІІІ Порядку №557 дія Договору та пов`язаних з ним Повідомлень припиняється за ініціативи підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника), поданої з дотриманням передбаченої пунктом 15 цього розділу процедури, або за наявності однієї з таких підстав:

отримання інформації від АЦСК про завершення строку чинності (або скасування) посиленого сертифіката керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про зміну керівника;

отримання інформації з Єдиного державного реєстру про державну реєстрацію припинення юридичної особи;

наявність в Реєстрі самозайнятих осіб інформації про зняття з обліку самозайнятої особи як платника податків в контролюючому органі;

наявність у Державному реєстрі інформації про закриття реєстраційного номера облікової картки платника податків підписувача Заяви про приєднання до Договору (керівника) у зв`язку зі смертю.

Таким чином, пунктом 14 Розділу ІІІ Порядку №557 визначений вичерпний перелік підстав, за яких припиняється дія договору про визнання електронних документів.

Отже, Цивільним кодексом України, Законом №851-IV, Порядком №557 та затвердженою типовою формою договору про визнання електронних документів не передбачено права контролюючого органу на призупинення дії договору про визнання електронних документів.

Судом встановлено, що 18.01.2019 на засіданні робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість за 14.01-18.01.2019 прийнято рішення тимчасово призупинити дію договору про визнання електронних документів, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті» у зв`язку з відсутністю платника за місцезнаходженням, на підставі якого було зупинено дію договору про визнання електронних документів, укладеного з відповідачем.

Враховуючи, що Порядок №557 не містить такого визначення як призупинення дії договору про визнання електронних документів, а пунктом 14 Розділу ІІІ Порядку №557 не передбачено відсутність платника за місцезнаходженням як підставу для припинення дії договору, дії відповідача щодо тимчасового призупинення укладеного з позивачем договору про визнання електронних документів є протиправними.

Щодо позовної вимоги зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п. 201.7. ст. 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пункт 201.10 статті 201 ПК України визначає, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п. 201.1 цієї статті та/або п. 192.1 ст. 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до п. 12 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1246 від 29.12.2010 (далі - Порядок № 1246) після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки:

відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту);

чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування;

дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу;

наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу;

наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.);

наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується;

факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами;

наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування;

дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

За результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція) (п. 13 Порядку №1246).

Згідно з п. 14 Порядку №1246 квитанція в електронній формі надсилається платнику податку протягом операційного дня та є підтвердженням прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування. Примірник квитанції в електронній формі зберігається в ДФС.

Таким чином, квитанція про неприйняття або зупинення реєстрації податкових накладних може бути сформована контролюючим органом за результатом перевірок, визначених пунктом 12 Порядку №1246.

Судом встановлено, що подані позивачем податкові накладні від 29.01.2019 №5; від 31.01.2019 №6; від 02.01.2019 №1; від 16.01.2019 №3; від 04.02.2019 №1; від 16.01.2019 №4 та від 12.02.2019 №2 не були прийняті у зв`язку з тимчасовим призупиненням дії договору про визнання електронних документів, тобто, з підстав не передбачених законодавством, а не за результатом перевірок, визначених пунктом 12 Порядку №1246, тому дії щодо неприйняття податкових накладних є протиправними.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування протокольного рішення №3 від 18.01.2019 в частині призупинення дії договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Таким чином, оскаржити рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень особа має в тому разі, коли таким рішенням порушені його права, свободи або законні інтереси.

Згідно пункту 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Таким чином, акт індивідуальної дії державного чи іншого уповноваженого органу - це юридична форма рішень цих органів, тобто офіційний письмовий документ, який породжує певні правові наслідки, спрямований на регулювання тих чи інших суспільних відносин і має обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Судом встановлено, що протокольним рішенням №3 від 18.01.2019 засідання робочої групи Головного управління ДФС у Черкаській області з організації комплексного відпрацювання податкових ризиків з податку на додану вартість за 14.01-18.01.2019 ухвалено начальнику Черкаського управління тимчасово призупинити дію договору про визнання електронних документів, укладеного з товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті».

За вказаних обставин, з прийняттям протокольного рішення №3 від 18.01.2019 правові наслідки виникли не для позивача, а для посадової особи контролюючого органу начальника Черкаського управління, якого зобов`язано тимчасово призупинити дію договору про визнання електронних документів.

Таким чином, протокольне рішення №3 від 18.01.2019 є внутрішнім службовим документом контролюючого органу, та не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовної вимоги зобов`язати здійснити реєстрацію податкової накладної, суд зазначає, що згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, відповідно до якої під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Пунктом 13 Порядку №1246 визначено, що за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

Таким чином, прийняття рішення про реєстрацію або про відмову в реєстрації податкових накладних відноситься до дискреційних повноважень контролюючого органу.

Визнання неправомірним неприйняття податкової накладної для реєстрації тягне настання наслідків, передбачених у п. 201.10 ст. 201 ПК України, тобто податкова накладна вважається прийнятою протягом того операційного дня, коли вона була надіслана платником податків для реєстрації.

Судом встановлено, що контролюючим органом не проводились передбачені пунктом 12 Порядку №1246 перевірки направлених позивачем податкових накладних, тому належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання контролюючого органу вважати прийнятими в день подання 20 лютого 2019 року податкові накладні, направлені позивачем, від 29.01.2019 №5; від 31.01.2019 №6; від 02.01.2019 №1; від 16.01.2019 №3; від 04.02.2019 №1; від 16.01.2019 №4 та від 12.02.2019 №2 та зобов`язання Державної фіскальної служби України вчинити дії, пов`язані з реєстрацією податкових накладних.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

1. Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті» задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії по призупиненню з 18 січня 2019 року дії договору про визнання електронних документів від 30.11.2017 №2325001, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті» та Черкаською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Черкаській області шляхом подання заяви про приєднання від 19.11.2018 №1.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України вважати прийнятими в день подання 20 лютого 2019 року податкові накладні, направлені товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті», від 29.01.2019 №5; від 31.01.2019 №6; від 02.01.2019 №1; від 16.01.2019 №3; від 04.02.2019 №1; від 16.01.2019 №4 та від 12.02.2019 №2.

4. Зобов`язати Державну фіскальну службу України вчинити дії, пов`язані з реєстрацією в Єдиному реєстрі податкових накладних направлених 20 лютого 2019 року товариством з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті» податкових накладних від 29.01.2019 №5; від 31.01.2019 №6; від 02.01.2019 №1; від 16.01.2019 №3; від 04.02.2019 №1; від 16.01.2019 №4 та від 12.02.2019 №2.

5. В решті позовних вимог відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби в Черкаський області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Енджисі-Сек`юриті» судові витрати зі сплати судового збору у сумі 15 368 гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строк подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Повний текст рішення виготовлений 10 червня 2019 року.

Суддя А.В. Руденко