Справа № 360/1159/19
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

05 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1159/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання Вакуленка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Пенсійного фонду України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач) до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька (далі також - відповідач 1, УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі також - відповідач 2, ГУПФУ в Донецькій області), Пенсійний фонд України (далі також - відповідач 3, ПФУ), після уточнення позовних вимог просить:

- визнати бездіяльність управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька щодо не виплати середнього заробітку позивачу за час затримки розрахунку в період з 18.12.2018 по день винесення рішення судом по справі протиправною;

- зобов`язати Пенсійний фонд України та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату на користь позивача середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 18.12.2018 по день винесення рішення судом по справі із розрахунку розміру середньоденної заробітної плати - 217,11 грн. з урахуванням належних відрахувань;

- зобов`язати Пенсійний фонд України та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок коштів відповідачів здійснити нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з сум сплаченого середнього заробітку позивача за час затримки розрахунку за період з 21.10.2014 по день винесення рішення судом у розмірах, встановлених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, з розбивкою по місяцям та подати щомісячні звіти про це до органу доходів і зборів;

- зобов`язати Пенсійний фонд України та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок коштів відповідачів сплатити позивачу компенсацію за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати.

Також просить відповідно до статті 382 КАС України встановити судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі шляхом зобов`язання управління Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Пенсійного фонду України подати звіт про виконання рішення суду у встановлений судом строк.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 по справі № 812/729/15 адміністративний позов до УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості, моральної шкоди був задоволений частково. Так, рішенням суду першої інстанції визнано протиправною бездіяльність УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька щодо невиплати позивачу заборгованості по заробітній платі. Стягнуто з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька на користь позивача заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 3860,06 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 55145,94 грн. за період 254 робочих днів з 21.10.2014 по 26.10.2015 з урахуванням належних відрахувань. Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 постанова Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 залишена без змін, а апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишено без задоволення. Тобто, постанова Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 по справі № 812/729/15 набрала законної сили. Згідно постанови Верховного Суду від 04.10.2018 по справі № 812/729/15 касаційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишена без задоволення, постанова Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 та ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 залишені без змін.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 по справі № 812/333/17 адміністративний позов позивача до УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька, других відповідачів головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Пенсійного фонду України - про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька щодо невиплати заборгованості по заробітній платі позивача. Стягнуто з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька на користь позивача середній заробіток за період з 27.10.2015 по 17.12.2018 у розмірі 171 082,68 грн з урахуванням належних відрахувань. Рішення в частині стягнення на користь позивача з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 4559,48 грн з урахуванням належних відрахувань допущено до негайного виконання. Відповідно до статті 382 КАС України встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Пенсійного фонду України подати у двоміс5ічний строк з дня постановлення рішення в цій справі звіт про виконання рішення суду.

На день подання цього адміністративного позову відповідач не здійснив жодних дій по сплаті заборгованості з виплати заробітної плати та середнього заробітку.

Згідно постанови Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 по справі № 812/729/15, що набрала законної сили 31.01.2017, за позовом ОСОБА_1 до УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька, третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості, моральної шкоди, середній заробіток позивача за день складає 217,11 грн.

Відповідач виступає відносно позивача як страховий агент зі сплати єдиного внеску.

Прострочення заборгованості зі сплати заробітної плати триває з 21.10.2014 по даний час.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 по справі № 812/729/15 набрала законної сили 31.01.2017, та рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2017 по справі № 812/333/17 набрала законної сили 02.04.2019, з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість з виплати його середнього заробітку з урахуванням належних відрахувань, починаючи з 21.10.2014.

Отже, УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька зобов`язано за рахунок власних коштів здійснити відрахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зі сплачених позивачу сум середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 21.10.2014 по день винесення рішення судом по справі. Суми сплаченого відповідачем єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування будуть враховані до страхового стажу позивача, визначеного Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV. В іншому випадку, позивач буде позбавлений можливості зарахувати належний страховий стаж.

Другий відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області надав письмовий відзив та пояснення (а.с. 192-199), в яких просив у задоволенні позову відмовити з тих підстав, що позивач перебував в трудових відносинах з управлінням Пенсійного Фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька (далі - управління) в період з 01.08.2007 по 21.10.2014. 21.10.2014 він був звільнений за згодою сторін за пунктом 1 статті 36 Кодексу законів про працю України. В день звільнення позивачу була видана трудова книжка, але, як стверджує позивач, з ним не були проведені розрахунки.

На теперішній час УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька тимчасово не здійснює свої функції. Означене територіальне управління не ліквідоване, не перебуває в стані припинення або реорганізації. Діяльність управління не здійснюється у зв`язку відсутністю організаційних та технічних умов, необхідних для його функціонування. Посадові особи управління звільнені за власним бажанням. Керівний склад територіального управління на сьогодні - відсутній.

На теперішній час Урядом будь-яких рішень щодо припинення діяльності, реорганізації управління не приймалося, жодне з територіальних УПФУ в Донецькій області не є його правонаступником.

З Головним управлінням ОСОБА_1 в трудових правовідносинах не перебував і не перебуває. Чинним трудовим законодавством не передбачено заміни будь-якої зі сторін трудового договору (крім випадків реорганізації роботодавця). Отже, делегування повноважень проведення розрахунків із заробітної плати іншою стороною, яка не є стороною в договорі, законом не допускається.

У Головного управління немає жодних зобов`язань перед позивачем, зокрема, щодо нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 27.10.2015.

Обов`язковою умовою застосування статті 117 Кодексу законів про працю України, крім факту порушення власником строків розрахунку, є вина власника.

В означеному випадку вина управління, як власника, повністю відсутня з причин наявності обставин непереборної сили (у розумінні частини 1 стані 617 Цивільного кодексу України), що спричинили неможливість розрахунків із заробітної плати у передбачений законом спосіб і термін.

Такою обставиною є проведення антитерористичної операції на території Донецької області, зокрема, у м. Донецьку (відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014 .N2405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 3 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи з подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України»).

Означена обставина також зумовила прийняття низки законодавчих та нормативно правових актів, якими введено особливий порядок означених розрахунків:

1) щодо припинення руху грошових коштів (постанова правління Національного банку України від 06.08.2014 №466 «Про призупинення здійснення фінансових операцій»); 2) щодо припинення соціальних виплат та особливого порядку їх виплати.

Постановою Верховного Суду від 04.10.2018 по справі № 812/729/15 за позовом ОСОБА_1 до УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька, за участю третьої особи ГУ ПФУ в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості, моральної шкоди, встановлено, що сума заборгованості по заробітній платі підлягає стягненню з УПФУ у Ворошиловеькому районі м. Донецька, а також середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні.

Отже, Верховним Судом встановлено, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні підлягає стягненню саме з УПФУ в Ворошиловському районі м. Донецька, а не з будь-якої іншої особи.

Фактичне виконання рішення суду в справі №812/729/15 в частині стягнення з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька належних Позивачеві сум та середнього заробітку є неможливим до відновлення роботи територіального управління, оскільки відсутні підстави правонаступництва.

Всі виконавчі документи, видані за судовими рішеннями про стягнення коштів з державного органу, підлягають виконанню Державною казначейською службою України (правова позиція Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/49379/15 ухвала від 16.02.2016, в ЄДРСР №55908967).

Для виконання означеного судового рішення Позивач вже звернувся із заявою за виконавчим листом, що виданий Луганським окружним адміністративним судом 09.11.2018 по справі №812/729/15 про стягнення з управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька заборгованості по заробітній платі у розмірі 3860,06 гри. та середнього заробітку за час затримки розрахунку у розмірі 55 145,94 грн. до управління Державної казначейської служби України у м. Покровську Донецької області.

Просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник Пенсійного фонду України позов не визнав, подав відзив на позовну заяву (арк. спр. 166-172), в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю, оскільки вважає себе неналежним відповідачем, а вимоги щодо зобов`язання нарахування та виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку, нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне такими, які вирішені Луганським окружним адміністративним судом у справі № 812/729/15.

У судове засідання сторони не прибули, про дату, час і місце судового розгляду повідомлені належним чином (арк. спр. 158, 164, 165, 204). Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с. 220).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк та запропоновано усунути недоліки позовної заяви (а.с. 50-51).

Ухвалою від 15.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні на 03.05.2019 (а.с. 1-3).

Ухвалою суду від 03.05.2019 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено (а.с. 146-148).

Ухвалою суду від 03.05.2019 залучено як другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, як третього відповідача - Пенсійний фонд України в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії (а.с. 149-150).

03.05.2019 розгляд справи відкладено на 05.06.2019 на 13-00 год. (а.с. 151). (арк.спр. 46).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив такі обставини справи.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 в справі №812/729/15 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, - про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку та стягнення моральної шкоди задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька щодо невиплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 . Стягнуто з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька на користь ОСОБА_1 заборгованість по виплаті заробітної плати у розмірі 3860,06 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 55 145,94грн. з урахуванням належних відрахувань. В іншій частині у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Постанова в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м.Донецька середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 4559,48 грн. з урахуванням належних відрахувань допустити до негайного виконання (а.с. 77-80). Потсанова набрала законної сили 31.01.2017.

Ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017 та постановою Верховного суду К/9901/21140/18 від 04.10.2018 постанова Луганського окружного адміністративного суду від 26.10.2015 в справі №812/729/15 залишена без змін (а.с. 81-83, 84-87).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі № 812/333/17 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька, других відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Пенсійного фонду України - про визнання бездіяльності протиправною, стягнення заборгованості по заробітній платі, стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька щодо невиплати заборгованості по заробітній платі ОСОБА_1 . Стягнуто з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 171 082,68 грн з урахуванням належних відрахувань. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Рішення в частині стягнення на користь ОСОБА_1 з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька середньої заробітної плати за один місяць у розмірі 4559,48 грн з урахуванням належних відрахувань допущено до негайного виконання. Відповідно до статті 382 КАС України встановлено судовий контроль за виконанням судового рішення в адміністративній справі, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Пенсійного фонду України подати у двомісячний строк з дня постановлення рішення в цій справі звіт про виконання рішення суду (а.с. 89-92). Рішення суду набрало законної сили 02.04.2019.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 02.04.2019 апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Пенсійного Фонду України на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі № 812/333/17 - задоволено частково. Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі № 812/333/17 - скасовано в частині встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі відповідно до статті 382 КАС України, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Пенсійного фонду України подати у двомісячний строк з дня постановлення рішення в цій справі звіт про виконання рішення суду, ухвалено нове судове рішення в цій частині, яким у задоволенні позовних вимог відмовлено. В іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.12.2018 у справі № 812/333/17 - залишено без змін (а.с. 93-97).

В судових рішеннях щодо розгляду заявлених спірних правовідносин (справи №812/729/15; № 812/333/18 ) судами першої та апеляційної інстанцій встановлені такі факти:

позивач - ОСОБА_1 з 01.08.2007 до 21.10.2014 працював на посадах головного спеціаліста - юрисконсульта юридичного відділу та начальника юридичного відділу УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька;

борг УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька перед ОСОБА_1 при звільненні складає 3860,05 грн;

відповідно до довідки управління соціального захисту населення Білокуракинської районної державної адміністрації від 23.06.2015 позивача взято на облік як особу, переміщену з тимчасово окупованої території України, районів проведення антитерористичної операції та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення;

наказом ГУ ПФУ в Донецькій області від 18.05.2015 №66 внесені зміни та доповнення до Плану переміщення територіальних управлінь, затвердженого наказом головного управління від 13.11.2014 №178 "Про заходи щодо забезпечення реалізації постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 №595" та викладено його в новій редакції з додатком, відповідно до пункту 1 Додатку до зазначеного наказу УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька тимчасово розміщено на базі УПФУ в м. Красноармійську та Красноармійському районі Донецької області, що підтверджується спеціальним витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців;

виходячи з приписів постанови Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 "Про затвердження порядку обчислення середньої заробітної плати" (далі - Порядок №100) середньомісячна заробітна плата позивача становить 4559,48 грн;

судом стягнуто з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 55145,94 грн з урахуванням належних відрахувань за період з 21.10.2014 по 26.10.2015;

стягнуто з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 171 082,68 грн з урахуванням належних відрахувань за період з 27.10.2015 по 17.12.2018.

Ці обставини не підлягають доказуванню відповідно до вимог частини четвертої статті 78 КАС України.

Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловградському районі м. Донецька (ідентифікаційний код 20377072, місцезнаходження: 85302, Донецька область, м. Покровськ, вул. Свердлова, буд. 154) є органом державної влади та юридичною особою, про що свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 19.04.2019 за № (арк. спр. 135-137).

При вирішенні справи суд керується такими вимогами чинного законодавства.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно з вимогами Статті 1 Закону України "Про оплату праці" від 24.03.1995 №108/95-ВР (далі Закон №108/95-ВР) заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Розмір заробітної плати залежить від складності та умов виконуваної роботи, професійно-ділових якостей працівника, результатів його праці та господарської діяльності підприємства.

Стаття 4 Закону №108/95-ВР передбачає, що джерелом коштів на оплату праці працівників госпрозрахункових підприємств є частина доходу та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності. Для установ і організацій, що фінансуються з бюджету, - це кошти, які виділяються з відповідних бюджетів, а також частина доходу, одержаного внаслідок господарської діяльності та з інших джерел.

Згідно з частиною першою статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

За приписами статті 117 цього Кодексу в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по «день фактичного розрахунку».

Бездіяльність суб`єкта владних повноважень - пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, яка може мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим.

Судовими рішеннями, які набрали законної сили, стягнуто з УПФУ у Ворошиловському районі м. Донецька на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 55145,94 грн з урахуванням належних відрахувань за період з 21.10.2014 по 26.10.2015; а також середній заробіток за час затримки розрахунку у розмірі 171 082,68 грн з урахуванням належних відрахувань за період з 27.10.2015 по 17.12.2018.

Тобто, матеріалами справи встановлено, що позивач вже скористався своїм правом на судовий захист стосовно стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Як наслідок, невиконання вказаних судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом, а саме: Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

Суд зазначає, що положеннями статті 117 КЗпП України передбачено, що обов`язок підприємства виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по «день фактичного розрахунку» пов`язаний безпосередньо з фактом фактичного розрахунку, що відсутнє по даній адміністративній справі.

Нормами КЗпП України та іншими нормами законодавства не передбачено проміжного стягнення середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

У зв`язку з встановленими фактами стягнення на користь позивача середнього заробітку за час затримки виплати належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 КЗпП України, відсутності факту фактичного розрахунку із зазначенням конкретно дня фактичного розрахунку, по справі відсутні підстави, визначені статтею 117 КЗпП України, що виключає наявність обов`язку управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька виплатити середній заробіток позивачу за час затримки розрахунку.

Як наслідок, відсутні підстави для задоволення заявлених вимог про визнання протиправною бездіяльності управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька щодо не виплати середнього заробітку позивачу за час затримки розрахунку в період з 18.12.2018 по день винесення рішення судом по справі.

Оскільки решта позовних вимог є похідними від вимог про визнання протиправною бездіяльності щодо не виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку в період з 18.12.2018 по день винесення рішення судом по справі, в їх задоволенні також слід відмовити.

Обґрунтованими є аргументи відповідачів, що судовим рішенням у справі №812/729/15 чітко визначено винну особу роботодавця, з якого має бути стягнутий середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку з позивачем, а саме - з управління Пенсійного фонду у Ворошиловському районі м. Донецька.

Суд враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену в справі 6-144ц13, відповідно до якої непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

Тобто, Верховний Суд України також у своєму рішенні зазначив, що середній заробіток повинен стягуватися за «весь період невиплати» власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум.

По даній адміністративній справі «весь період невиплати» не визначений, оскільки відсутня подія фактичного розрахунку, що вказує на передчасність заявлення вимог про стягнення відповідних сум на підставі статті 117 КЗпП України та є підставою для відмови з задоволенні заявлених позовних вимог.

Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору судом не вирішується, оскільки позивач відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільнений.

Керуючись ст.ст.17, 69-72, 87, 94, 158-163, 167, 186, 254, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Пенсійного фонду України про визнання бездіяльності управління Пенсійного фонду України у Ворошиловському районі м. Донецька щодо не виплати середнього заробітку ОСОБА_1 за час затримки розрахунку в період з 18.12.2018 по день винесення рішення судом по справі протиправною, зобов`язання Пенсійний фонд України та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити нарахування та виплату на користь ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку за період з 18.12.2018 по день винесення рішення судом по справі із розрахунку розміру середньоденної заробітної плати - 217,11 грн. з урахуванням належних відрахувань, зобов`язання Пенсійний фонд України та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок коштів відповідачів здійснити нарахування та сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з сум сплаченого середнього заробітку ОСОБА_1 за час затримки розрахунку за період з 21.10.2014 по день винесення рішення судом у розмірах. встановлених Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, з розбивкою по місяцям та подати щомісячні звіти про це до органу доходів і зборів, зобов`язання Пенсійний фонд України та Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок коштів відповідачів сплатити ОСОБА_1 компенсацію за відрив від звичайних занять - пропорційно до розміру мінімальної заробітної плати, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 10 червня 2019 року.

Суддя С.В. Борзаниця