Справа № 333/4198/18(2-а/333/136/18)
Суддя: Панченко О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2019 року м. Дніпросправа № 333/4198/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Панченко О.М. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2018 року (суддя Круглікова А.В., м. Запоріжжя) у справі № 333/4198/18

за позовом ОСОБА_1

до інспектора батальйону патрульної поліції в місті Бориспіль Управління патрульної поліції у Київській області Департаменту патрульної поліції Подоляк Олександра Юрійовича

про визнання дій протиправними та скасування постанови, -

встановив:

У серпні 2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив:

- визнати дії відповідача з винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 510368 від 31.07.2018 року неправомірними;

- постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 510368 від 31.07.2018 року скасувати;

- закрити провадження відповідно до ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення мотивовано правомірністю оскарженої позивачем постанови відповідача.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що наданий суду відеозапис не підтверджує вину позивача у вчиненні інкримінованого правопорушення. Цей відеозапис зроблений з зовнішньої сторони автобуса при дощі. Щодо висновків суду першої інстанції про те, що з вказаного відеозапису вбачається вина водія автомобіля ОСОБА_1 , то вона є хибною.

Крім того, суд в рішенні не вказав носія інформації, його ідентифікуючих даних, а також джерела надходження відеозапису, спотворивши фактичний зміст відеозапису, на якому зафіксований факт порушення водієм ОСОБА_1 вимог п. 31.4.7 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. №1306 (далі - ПДР).

З наданих позивачем до суду фотознімків автобуса НОМЕР_1 видно, що автобус має велике сферичне лобове скло, на якому видно відображення дротів, лобових дзеркал, інших вуличних зображень. Якщо дивитися з вулиці до салону, то здається, що лобове скло має багато тріщин. З салону при спущеній шторці внизу можна побачити чорну пляму теж з окантовкою, яку можливо прийняти за тріщину в лобовому склі. Однак, якщо зайти до салону автобуса та подивитися з внутрішньої сторони автобуса на лобове скло, то тріщини відсутні взагалі, про що позивач наголошував при складанні постанови.

Відеозапис, який надав інспектор, взагалі не містить жодних матеріалів відео лобового скла з салону на вулицю. Виходячи з цього, вважати відеозапис об`єктивним доказом наявності на вітровому склі автобуса тріщини в зоні дії склоочисників підтвердженням факту порушення ПДР неможливо.

Просить скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відзиву на апеляційну скаргу позивача до суду не надходило, що не перешкоджає розгляду справи.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги апеляційної скарги підтримали.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що відповідно до постанови відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 31.07.2018 р. серії ЕАВ № 510368, 31.07.2018 року о 22 год. 12 хв. в м. Борисполь, по вул. Київський шлях, буд. 126, водій ОСОБА_1 керував автобусом «MERCEDES-BENZ OHL», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у якого на вітровому склі є тріщини в зоні дії склоочисників, чим порушив п. 6.8.5 ДСТУ 3649-2010, п. 31.4.7 ПДР (інші технічні несправності, з якими, відповідно до встановлених правил, його експлуатація забороняється, переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів) та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 121 КУпАП.

У зв`язку із зазначеним, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 гривень (а.с.9).

Суд першої інстанції дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, оскільки:

- відповідно до наданого від УПП у Київській області відеозапису судом встановлено наявність на вітровому склі тріщини в зоні дії склоочисників, що підтверджує факт порушення позивачем п. 6.8.5 ДСТУ 3649-2010 та п. 31.4.7 ПДР;

- позивачем не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують відсутність складу адміністративного правопорушення в його діях.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно з п. 6.8.5 вимог щодо безпечності технічного стану та методи контролювання колісних транспортних засобів ДСТУ 3649:2010, розроблених в 2011 році Державним комітетом України з питань технічного регулювання та споживчої політики, на вітровому склі колісного транспортного засобу не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Відповідно до підпункту «в» п. 31.4.7 ПДР забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: інші елементи конструкції, зокрема, встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість.

Керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 2 ст. 121 КУпАП).

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З наданого до суду першої інстанції відеозапису вбачається, що позивач підтвердив припущення інспектора, що на лобовому склі зупиненого транспортного засобу є тріщини та зазначив, що вони заклеєні.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням висновків Верховного Суду в постанові від 24 квітня 2019 року у справі №524/4247/17, провадження №К/9901/23689/18, наданий до суду першої інстанції відеозапис є належним та допустимим доказом, що свідчить про порушення позивачем вимог п. 31.4.7 ПДР та спростовує доводи позивача щодо відсутності події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КУпАП.

Таким чином, на виконання ч. 2 ст. 77 КАС України суб`єкт владних повноважень довів суду правомірність прийняття постанови серії ЕАВ № 510368 від 31.07.2018 року, тому колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог позивача.

Колегія суддів вважає, що інші аргументи, наведені в апеляційній скарзі позивача, не вимагають детального обґрунтування, оскільки не є вирішальними.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, та ухвалив судове рішення без порушення норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 12 грудня 2018 року у справі № 333/4198/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Панченко

Суддя В.Є. Чередниченко

Суддя А.В. Суховаров