Справа № 379/622/19
Суддя: Зінкін В. І.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 379/622/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2019 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання: Різник Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тараща справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора СРПП № 2 Новомиргородського відділення поліції Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Гончарук Світлани Миколаївни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Національної поліції в Кіровоградській області про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення від 17.04.2019 року серія НК № 085719,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, просить суд визнати дії інспектора СРПП № 2 Новомиргородського відділення поліції Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Гончарук Світлани Миколаївни щодо складання нею постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 085719 від 17.04.2019 відносно ОСОБА_1 за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП незаконними та скасувати вказану постанову. Свої вимоги обґрунтовує тим, що він 17.04.2019 здійснював поїздку за маршрутом с. Юшків Ріг м. Кіровоград, керуючи вантажним транспортним засобом КАМАЗ 5320, номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом СЗАП 83551 номерний знак НОМЕР_2 . 17.04.2019 р. о 12:10 по вул. Андрія Гурічева в м. Новомиргород його зупинив інспектор поліції та вказав, що він проїхав на заборонний дорожній знак № 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» Додаток № 1 до Правил дорожнього руху (в ред. ПКМУ від 11.02.2013 р. № 111), працівником поліції відразу було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 255 гривень. Проте, із вказаною постановою він не погоджується, оскільки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, керуючи вантажним транспортним засобом, 17.04.2019 р. о 12:10 год. в м. Новомиргород по вул. Андрія Гурічева не вчиняв. Вказує, що фактично мали місце наступні обставини: на перехресті вулиць Андрія Гурічева та Євгенія Присяжного, посередині, на однаковій відстані (близько 5-7 метрів) відносно проїзних частин обох вулиць розташоване нежитлове приміщення, в безпосередній близькості від фронтальної стіни якого встановлений стовп електроліній. На даному стовпі встановлений дорожній знак № 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», що очевидно з фотографії знятої ним на місці зупинки. Даний дорожній знак знаходиться поза зоною видимості як для водія, що перетинає перехрестя з вулиці Євгенія Присяжного, так і для нього як водія, що рухається по головній вулиці Андрія Гурічева прямо, перетинаючи перехрестя. Більше того, за умови наявності вантажного автомобіля по вулиця Євгенія Присяжного, що наблизився до перехрестя, та уступає йому дорогу, він взагалі не міг бачити знак, що встановлений на стовпі, оскільки його перекриває вантажний автомобіль, що також очевидно з фотографії доданої до матеріалів справи. Заборонний знак № 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено» розташований таким чином, що неможливо визначити до якої саме проїзної частини він належить, до вулиці Андрія Гурічева чи до вулиці Євгенія Присяжного. Дані умови розміщення дорожнього знаку позбавили можливості побачити його та мати можливість діяти відповідним чином, знак встановлений з грубим порушенням ДСТУ 4100:2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування.» затв. Наказом Мінекономрозвитку України від 29.12.2014 р. № 1483 з 2015-07-01. Вважає, що інспектор поліції безпідставно виніс вказану постанову, допустив спрощений підхід до розгляду справи, при цьому не надавши та не дослідивши будь-яких доказів нібито вчиненого правопорушення.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує.

Відповідач двічі 06.05.2019 та 04.06.2019 року в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області двічі 06.05.2019 та 04.06.2019 року в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк пояснення щодо позову не подав.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Судом встановлено, що згідно постанови серії НК № 085719 від 17.04.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, 17.04.2019 о 12.00 год в м. Новомиргород по вул. Андрія Гурічева, ОСОБА_1 , керуючи вантажним автомобілем КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 з причіпом СЗАП 83551 д.н.з. НОМЕР_2 , не виконав вимогу дорожнього знаку 3.3 «Рух вантажних автомобілів заборонено», чим порушив вимоги п. 8.4 «в» ПДР та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП. Даною постановою до позивач застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, застосування уповноваженим на те органом і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетентності, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Оскаржувана постанова серії НК № 085719 від 17.04.2019 не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, оскільки обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому цим Кодексом порядку. Вказана постанова не підтверджена жодними доказами вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Посилання на жоден з цих доказів у винесеній постанові відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов`язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи викладене, а також зважаючи на відсутність доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надано, суд приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення в діях позивача, а отже рішення відповідача слід вважати необґрунтованим.

Відповідно до ч. 3. ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оскаржувана постанова серії НК № 085719 від 17.04.2019 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Керуючись ст.ст. 77, 229, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 122, 245, 251, 280, 283 КУпАП, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Постанову інспектора СРПП № 2 Новомиргородського відділення поліції Маловисківського відділу поліції ГУНП в Кіровоградській області лейтенанта поліції Гончарук Світлани Миколаївни по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 085719 від 17.04.2019, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу VІІ Перехідних положень КАС України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Таращанський районний суд Київської області.

ГоловуючийВ. І. Зінкін