Справа № 160/5195/19
Суддя: Верба Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 червня 2019 р. Справа № 160/5195/19

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Верба І.О., розглянувши у місті Дніпрі матеріали адміністративного позову Приватного підприємств «Дніпропромсервіс» до Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного управління юстиції у Дніпропетровськеій області про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

І. ПРОЦЕДУРА

1. 05.06.2019 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Приватного підприємств «Дніпропромсервіс» до Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного управління юстиції у Дніпропетровськеій області про:

- визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Таліпової А.Г. від 15.08.2013 ВП № 39390211 про накладення арешту на статутний фонд ПП «Дніпропромсервіс» () та заборону державному реєстратору вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

2. Відповідно до пункту четвертого частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви суддя з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

ІІ. ОБҐРУНТУВАННЯ ПОЗОВУ

3. 15.08.2013 державним виконавцем Баглійського (наразі - Південного) відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Таліповою А.Г., при примусовому виконанні наказу № 10/5005/3599/2012, виданого Господарським судом Дніпропетровської області про стягнення з ПП «Дніпропромсервіс» на користь ТОВ «Адатранссервіс» боргу, було винесено постанову ВП №3 9390211, якою накладено арешт на статний фонд ПП «Дніпропромсервіс» () та заборонено державному реєстратору вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб - підприємців.

4. 04.03.2019 Товариство мало намір здійснити зміну місця реєстрації юридичної особи, у зв`язку з чим представник підприємства звернувся до державного реєстратора з проханням внести відповідні зміни до Державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

5. Однак, державним реєстратором було повідомлено, що такі зміни неможливо здійснити через існування вказаної вище постанови, якою йому заборонити вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

6. Вважаємо, що вказана постанова є незаконною та необгрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню.

7. Як вбачається з описової частини оскаржуваної постанови, встановлено, що у підприємства-боржника відсутні кошти для задоволення всіх вимог стягувачів та з метою забезпечення виконання зведеного виконавчого провадження № 39334009 накладено арешт на статутний фонд ПП «Дніпропромсервіс», на підставі статтей 11, 57 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяв на той час.

8. В порушення вимог статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діяла на час винесення постанови, державним виконавцем не було направлено копію постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника, не складено у встановленому законодавством порядку акт опису та арешту майна боржника.

9. Вимогами цієї ж статті були передбачені шляхи накладення арешту на майно боржника, у якій відсутній такий вид арешту, як арешт статутного фонду.

10. Крім того, описова частина оскаржуваної постанови не містить відомостей, з якою саме метою було накладено такий вид арешту як арешт статутного фонду, оскільки розмір внеску асновника до статутного фонду ПП «Дніпропромсервіс» складає 1 000 грн.

11. Підприємством було самостійно здійснено виконання рішення суду, на підставі якого був виданий наказ № 10/5005/3599/2012 Господарського суду Дніпропетровської області, та винесена оскаржувана постанова.

12. Слід звернути увагу суду на той факт, що 23.02.2016 державним виконавцем Баглійського ВДВС Дніпродзержинського МУЮ Кравченко К.С. було винесено постанову ВП № 39390211 про повернення виконавчого документа стягувачеві - ТОВ «Адатранссервіс», у зв`язку із заявою стягувача про повернення виконавчого документа, із зазначених вище підстав.

13. При цьому, державним виконавцем не було вчинено ніяких дій щодо скасування оскаржуваної постанови.

14. З метою реалізації свого права на внесення достовірних відомостей стосовно реєстрації юридичної особи до Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, та перереєстрації місцезнаходження підприємства за фактичною адресою, підприємство звернулось до Державного реєстратора.

15. Однак, державним реєстратором було відмовлено у проведенні реєстрації нової адреси фактичного місцезнаходження через заборону державного виконавця вносити будь-які зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

16. Оскільки виконавчий документ - наказ № 10/5005/3599/2012 - повернуто стягувачеві та підприємство не має боргу перед ТОВ «Адатранссервіс», листом від 06.03.2019 позивач звернувся до Південного відділу державної виконавчої служби зняти таку заборону, з проханням зняти заборону на вчинення будь-яких дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, оскільки така заборона унеможливлю внесення фактичних відомостей до цього реєстру про підприємство та подальшу нормальну його роботу.

17. Проте, листом від 15.03.2019 за № 4/13.16-34/4903 Південним відділом державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відмовлено у знятті арешту через відсутність підстав.

18. Вважаємо, що такі дії Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області є противправними та необгрунтованими.

ІІІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН

19. Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

20. Тобто, якщо законом встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів у такій категорії справ.

21. Згідно частини четвертої статті 82 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 № 606-XIV рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

22. Відповідно до частини 1, 3 статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», якій діє на час подання позову, рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

23. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

24. Провадження у судових спраквах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

25. Згідно зі статтею 339 ГПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.

26. За приписами статті 340 ГПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

27. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після її надходження до суду.

ВИСНОВОК СУДУ

28. Розглянувши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження, виходячи з наступного.

29. Згідно з пунктом першим частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно правовий спір.

30. Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, та просити про їх захист.

31. Згідно з пунктом першим частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

32. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

33. У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» (заяви № 29458/04 та № 29465/04) зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» [див. рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76]. У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

34. Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

35. В контексті конкретних обставин цієї справи та зумовленого ними нормативного регулювання правовідносин, що склалося між його суб`єктами, суд дійшов висновку, що цей спір належить розглядати у порядку господарського судочинства.

36. Так, з наданої копії постанови державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Таліпової А.Г. від 15.08.2013 ВП № 39390211, якою накладений арешт на статутний фонд ПП «Дніпропромсервіс» (), вбачається, що спірний арешт накладений державним виконавцем при примусовому виконанні наказу господарського суду Дніпропетровської області № 10/5005/3599/2012, виданого 23.10.2012 про стягнення боргу в сумі 68 677,80 грн з боржника ПП «Дніпропромсервіс» на користь стягувача ТОВ «Адатранссервіс».

37. 23.02.2016 державним виконавцем Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у виконавчому провадженні № 39390211.

38. Отже, позивач виступав боржником у виконавчому провадженні з примусового виконання наказу, виданого господарським судом, та просить скасувати арешт, накладений у межах виконання такого виконавчого документа Баглійським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції.

39. Звернувшись до адміністративного суду із адміністративним позовом позивачем фактично оскаржується бездіяльсть державного виконаця по незняттю арешту, накладеного при примусовому виконанні наказу господарського суду Дніпропетровської області № 10/5005/3599/2012, виданого 23.10.2012, при поверненні виконавчого листа стягувачу.

40. Відповідно до пункту першого частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

41. У разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи (частини 5, 6 статті 170 КАС України).

42. На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ухвалив:

43. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі № 160/5195/19 за адміністративним позовом Приватного підприємств «Дніпропромсервіс» до Південного відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного управління юстиції у Дніпропетровськеій області про визнання протиправною та скасування постанови.

44. Роз`яснити позивачу, що зазначений спір підлягає розгляду в порядку господарського судочинства.

45. Копію ухвали надіслати позивачу разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

46. Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Верба