Справа № 440/1235/19
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1235/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, третя особа: Великобагачанське об`єднане управління Пенсійного фонду України, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги:

- визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати розгляду заяви від 27.12.2018 № 235;

- зобов`язання Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняти рішення про підтвердження виконання ОСОБА_1 роботи, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": з 25.05.1981 по 14.04.1982; з 15.05.1984 по 11.03.2000; з 01.09.1978 по 26.07.1981; з 14.04.1982 по 24.04.1984.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

04 квітня 2019 року ОСОБА_1 (надалі також - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також - відповідач-1, ГУ ПФУ в Полтавській області), Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області (надалі також - відповідач-2, Комісія), третя особа: Великобагачанське об`єднане управління Пенсійного фонду України (надалі також - третя особа, Великобагачанське ОУПФУ), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 відкрито провадження у даній справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, викликані в судове засідання в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

В судове засідання 07 травня 2019 року з`явились позивач та його представник, які надали пояснення по справі, аналогічні обґрунтуванню позовних вимог, викладеному у позові.

Представники відповідачів у судове засідання, призначене на 07 травня 2019 року не з`явились. Представником ГУ ПФУ в Полтавській області надано 06 травня 2019 року клопотання про розгляд справи без його участі /а.с. 81/.

Представник третьої особи у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, правом надати до суду письмові пояснення щодо позовних вимог ОСОБА_1 не скористався.

У судовому засіданні 07 травня 2019 року за клопотання позивача та його представника були допитані в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

У цьому судовому засіданні була оголошена перерва згідно зі статтею 223 Кодексу адміністративного судочинства України.

У судове засідання 23 травня 2019 року учасники справи не з`явились. Представник позивача та позивач надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Аргументи учасників справи

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за період трудової діяльності позивач набув стаж, достатній для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, відповідач-2 відмовив ОСОБА_1 в підтвердженні стажу роботи, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за періоди з 25.05.1981 по 14.04.1982 та з 15.05.1984 по 11.03.2000, у зв`язку з відсутністю відомостей про роботу, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення, відсутністю відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах.

На думку позивача оскаржуване рішення про відмову в підтвердженні пільгового стажу є необґрунтованим, оскільки не містить чітких посилань на певні обставини, що вказують на недоведеність праці трактористом у спірних періодах, не місить посилань на норми чинного законодавства.

В той же час робота позивача на посаді тракториста з 25.05.1981 по 14.04.1982 та з 15.05.1984 по 11.03.2000 в Колгоспі ім. ХХІІ з`їзду КПРС, що в подальшому перейменований в колгосп ім. Гоголя, а пізніше реорганізований в КСП ім. Гоголя, підтверджується копією трудової книжки, архівними довідками, відомостями про проходження медичного огляду як тракториста, показами свідків - осіб, що працювали разом з позивачем тощо.

Відповідачі позов не визнали.

19 квітня 2019 року відповідачі подали до суду два аналогічних за змістом відзиви на адміністративний позов /а.с. 65-66, 68-69/.

У відзивах, зокрема, вказано, що надані заявником документи свідчать про відсутність відомостей про роботу, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення, у період з 25.05.1981 по 14.04.1982 та з 15.05.1984 по 11.03.2000. Зазначено, що також відсутні відомості про оплату праці. З урахуванням наведеного, відповідачі стверджували про те, що позивачем не підтверджено наявність пільгового трудового стажу, достатнього для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

25 квітня 2019 року представником позивача до суду подана відповідь на відзив, в якій вказано, що надані відповідачами відзиви не містять ґрунтовних заперечень щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову /а.с. 75-76/.

07 травня 2019 року до суду надійшли додаткові пояснення представника ГУ ПФУ в Полтавській області /а.с. 83-84/. В них стверджувалося, що безпосередньою підставою для відмови у підтвердженні пільгового стажу роботи позивача стало те, що згідно зі записом у трудовій книжці ОСОБА_1 , 15.05.1984 він був прийнятий на роботу в колгосп ім. ХХІІ з`їзду КПРС с . Гоголеве Шишацького району на посаду водія (а не тракториста), яку обіймав до моменту звільнення з відповідного підприємства 11.03.2000.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, суд дійшов наступних висновків.

Обставини справи, встановлені судом

Позивач є громадянином України, що підтверджено копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 /а.с. 25-26/. 19 вересня 2018 року позивачу виповнилось 55 років.

Залученою до матеріалів справи копією трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 підтверджено, що позивач 25.05.1981 прийнятий в члени колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС Шишацького району Полтавської області /а.с. 27/.

До цього моменту згідно з записом 1 у трудовій книжці позивача вбачається, що ОСОБА_1 01 вересня 1978 розу вступив до середнього професійно-технічного училищі АДРЕСА_1 . Відповідно до наявної в матеріалах справи копії диплома НОМЕР_4 26 липня 1981 року він закінчив повний курс навчання у такому училищі за професією тракториста-машиніста широкого профілю з умінням виконувати роботи слюсаря-ремонтника і водія автомобіля /а.с. 52/.

Записом №4 у трудовій книжці позивача підтверджено, що він вибув з членів колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС з 14.04.1982 у зв`язку з вступом до лав Радянської армії.

15 травня 1984 року /запис № 5 у трудовій книжці/ позивач прийнятий в члени колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС на роботу шофера.

Записи 6 та 7 у трудовій книжці ОСОБА_1 свідчать про перейменування колгоспу в колгосп імені Гоголя та про реорганізацію коглоспу імені Гоголя в КСП ім. Гоголя.

11 березня 2000 року /запис № 8/ ОСОБА_1 звільнений з членів КСП ім. Гоголя за власним бажанням /а.с. 27 зворотний бік/.

Враховуючи позовні вимоги позивача, подальші періоди його роботи судом не досліджувались.

Архівними довідками трудового архіву Шишацького району від 21.09.2018 № 01-28/167 (а.с. 40 зворотний бік) та від 21.09.2018 № 01-28/169 (а.с. 45) засвідчується оплата праці ОСОБА_1 за такі періоди: з 01.06.1981 по 31.12.1981, з 01.04.1982 по 30.04.1982, з 15.05.1984 по 11.03.2000.

Відповідно до архівної довідки, наданої Трудовим архівом Шишацького району від 21.09.2018 № 01-28/166, надано інформацію про кількість відпрацьованих людино-днів ОСОБА_1 в колгоспі ім. ХХІІ з`їзду КПРС с. Гоголеве Шишацького району Полтавської області за період з червня 1981 року по грудень 1981 та квітень 1982 року /а.с. 43 зворотний бік/.

Відповідно до архівної довідки, наданої Трудовим архівом Шишацького району від 21.09.2018 № 01-28/168, надано інформацію про кількість відпрацьованих людино-днів ОСОБА_1 в колгоспі ім. Гоголя та КСП ім. Гоголя за період з 1984 по 2000 роки /а.с. 44 зворотний бік/.

26.06.18 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою про підтвердження стажу роботи, а саме: підтвердження роботи трактористом в колгоспі ім. ХХІІ з`їзду КПРС с. Гоголеве, в колгоспі ім. Гоголя та КСП ім. Гоголя за період з 25.05.1981 по 14.04.1982, з 15.05.1984 по 11.03.2000.

Рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області від 27.12.2018 № 235 ОСОБА_1 відмовлено в підтвердженні стажу роботи, передбаченого пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 48/. Дане рішення відповідач мотивував тим, що у наданій позивачем на підтвердження наявності пільгового трудового стажу документації відсутні відомості про роботу, яка дає право на пільгове пенсійне забезпечення, вказано про відсутність відомостей про оплату праці, що свідчить про недоведеність повної зайнятості на зазначених роботах.

Не погодившись з даним рішенням, відповідач оскаржив його до суду.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення" громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років (стаття 12 згаданого Закону).

Згідно із пунктом "в" пункту 1 статті 13 вказаного Закону на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема трактористи-машиністи, безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - чоловіки після досягнення 55 років і при загальному стажі роботи не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Аналогічні положення передбачені частиною 1 та пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме: право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі - Порядок №637).

Пунктами 1 та 2 Порядку №637 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 18 Порядок №637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 20 цього Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Додатково в довідці наводяться такі відомості, зокрема стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника визначено Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105 (надалі - Порядок № 18-1).

Пунктом 11 Порядку № 18-1 передбачено, що для підтвердження стажу роботи заявник подає до управління Пенсійного фонду України в районі, місті, районі у місті, об`єднаних управлінь, за місцем проживання (реєстрації) такі документи: 1) заяву про підтвердження стажу роботи; 2) документи, які підтверджують факт припинення підприємства, установи, організації в результаті їх ліквідації (у тому числі архівні) - щодо підприємств, установ, організацій, ліквідованих до 01 липня 2004 року та/або щодо яких відсутні дані про проведення реєстраційних дій в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань (далі - Єдиний державний реєстр); 3) трудову книжку; 4) документи, видані архівними установами, зокрема: довідку про заробітну плату; копії документів про проведення атестації робочих місць; копії документів про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем, надання відпусток без збереження заробітної плати (у разі відсутності - довідку про їх відсутність). У разі необхідності заявник може подавати інші документи, які можуть підтверджувати виконання робіт, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

За змістом пунктів 1, 2 роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України №7 від 20.01.1992 "Про порядок призначення пенсій на пільгових умовах трактористам-машиністам, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства" відповідно до статті 13 (пункт "в") Закону України "Про пенсійне забезпечення" правом на пільгове пенсійне забезпечення користуються машиністи-трактористи, які безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах і на інших підприємствах сільського господарства.

До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільськогосподарської продукції, відносяться працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідне посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах на протязі повного сезону сільськогосподарських робіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відробили повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи (на стаціонарних і причепних установках та агрегатах, по ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо) (пункт 1).

Виходячи з положень зазначених норм, визначальними обставинами для визначення пільгового стажу є встановлення фактів роботи позивача на посаді тракториста-машиніста та його безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції протягом повного польового періоду на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах.

Висновки щодо правозастосування

Суд з огляду на процитовані вище положення законодавства, зауважує, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу.

Спір у даній справі виник саме з приводу наявності чи відсутності у позивача стажу роботи на посаді тракториста з безпосередньою зайнятістю у виробництві сільськогосподарської продукції, достатнього для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки у трудовій книжці міститься запис про роботу шофером у період з 15.05.1984 по 11.03.2000.

Пояснень того, чому не підтверджується пільговий стаж позивача за період його роботи трактористом у колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС з 25.05.1981 по 14.14.1982 при наявному запису про це у трудовій книжці відповідачами не надано.

Отже, основним документом, який підтверджує наявність у особи трудового стажу, є трудова книжка.

Однак трудова книжка ОСОБА_1 не містить записів про безпосередню зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції, та замість роботи тракториста, яку позивач фактично виконував у період з 15.05.1984 по 11.03.2000, зроблений запис про роботу шофера.

У такому випадку, в силу наведених вище положень пункту 20 Порядку №637, відповідні обставини мали бути підтверджені уточнюючими довідками підприємств-роботодавців або їх правонаступників.

Разом з цим, як підтверджено архівною довідкою Шишацької райдержадміністрації Полтавської області від 17.09.18 вих. №01-47/152, у рішенні виконавчого комітету Шишацької районної ради народних депутатів від 12.11.1984 № 312 є запис про перейменування колгоспу "ім. ХХІІ з`їзду КПРС" в колгосп ім. Гоголя. У протоколі № 2 загальних зборів ім. Гоголя від 20.11.1992 с. Гоголеве Шишацького районі є рішення про реорганізацію колгоспу ім. Гоголя в колективне сільськогосподарське підприємство імені Гоголя, яке є правонаступником колгоспу /а.с. 32/.

Залученою до матеріалів справи копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань підтверджено, що КСП ім. Гоголя припинено у зв`язку з визнанням банкрутом, про що до Єдиного державного реєстру 20.09.2007 внесено відповідний запис /а.с. 35/.

З урахуванням наведеного, у спірних відносинах має місце ліквідація роботодавця без визначення правонаступника, адже припинення юридичної особи шляхом визнання її банкрутом не передбачає наявності правонаступника.

Таким чином, підтвердження трудового стажу позивача уточнюючими довідками підприємства-роботодавця є неможливим у зв`язку з припиненням останнього без визначення правонаступника.

У цьому випадку підтвердження трудового стажу, в силу наведених вище приписів пункту 18 Порядку №637, можливо показаннями щонайменше двох свідків, які знають позивача по спільній роботі на одному підприємстві і мають документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

У судовому засіданні 07.05.2019 судом заслухано показання свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 24.07.1984 він був прийнятий у члени колгоспу ім. ХХІІ з`їзду КПРС, 29.11.1984 був звільнений у зв`язку зі вступом до лав Радянської армії, та з 01.03.1987 прийнятий на роботу шофера в колгоспі ім. Гоголя, де пропрацював до 11.03.2000. Повідомлені свідком обставини підтверджені записами у трудовій книжці ОСОБА_3 /а.с. 60/.

Свідок підтвердив, що особисто знайомий з ОСОБА_1 , оскільки вони разом працювали трактористами, виконували роботи, безпосередньо пов`язані з виробництвом сільськогосподарської продукції (оранка, культивування, посів зернових тощо).

Свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що 20.08.1984 він був прийнятий у члени колгоспу ім. ХХІІ з`їзду КПРС, де з урахуванням реорганізації колгоспу пропрацював до 11.03.2000. Повідомлені свідком обставини підтверджені записами у трудовій книжці ОСОБА_2 /а.с. 61/.

Свідок підтвердив, що особисто знає ОСОБА_1 , оскільки вони разом працювали трактористами, були безпосередньо задіяні у виробництві сільськогосподарської продукції.

Свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що з 18.02.1972 він працював у колгоспі ім. ХХІІ з`їзду КПРС (в тому числі у його правонаступників) на посадах тракториста, комбайнера, бригадира тракторної бригади № 2 до 11.03.2000. Повідомлені свідком обставини підтверджені записами у трудовій книжці ОСОБА_4 /а.с. 88-89/.

Свідок підтвердив, що особисто знає ОСОБА_1 , оскільки вони разом працювали трактористами, були безпосередньо задіяні у виробництві сільськогосподарської продукції.

Усі свідки підтвердили, що у спірний період ОСОБА_1 безперервно працював саме на посаді тракториста-машиніста, за ним було закріплено саме трактор, запис про роботу шофером пояснювали можливою помилкою, допущеною при заповненні трудової книжки. Стверджували, що ОСОБА_1 ніколи не працював шофером.

Відповідач наведені обставини не спростував.

З урахуванням наведеного, зважаючи на повідомлені свідками обставини та враховуючи наявні у трудовій книжці ОСОБА_1 записи про трудову діяльність, суд дійшов висновку, що зібраними у справі доказами підтверджено, що позивач у період з 25.05.1981 по 14.04.1982 та з 15.05.1984 по 11.03.2000 працював трактористом, трактористом-машиністом та був безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції, а відтак, має право на врахування зазначених періодів стажу для призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності до пункту "в" частини першої статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відмовляючи у підтвердженні пільгового стажу позивача відповідач застосував суто формальний підхід, що не відповідає принципу верховенства права. У даному випадку, органи Пенсійного фонду, переслідуючи в цілому законну мету попередження зловживання громадянами своїми правами та запобігання необґрунтованому призначенню пенсії, при виконанні своїх повноважень повинні діяти обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та пропорційно, як це передбачено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, з тим, щоб не створювати штучних і явно необґрунтованих перешкод для реалізації громадянами їх прав.

Стосовно зарахування до пільгового стажу періоду служби позивача у лавах Радянської Армії, суд виходить з того, що в силу положень абзацу другого частини першої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

При цьому зазначені положення застосовуються і до громадян, які проходили строкову військову службу до прийняття Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", а тому час перебування громадян України на військовій службі, в тому числі - і в лавах Радянської армії, повинен зараховуватись до загального і безперервного трудового стажу, а також до стажу роботи за спеціальністю та стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічного висновку щодо застосування наведених вище норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 25.09.18 у справі №426/1006/16-а.

Залученою до матеріалів справи копією трудової книжки ОСОБА_1 підтверджено, що на момент призову на строкову військову службу позивач працював трактористом у колгоспі ім. ХХІІ з`їзду КПРС, що в подальшому перейменований у колгосп імені Гоголя і згодом реорганізований у КСП ім. Гоголя, а тому має право на зарахування періоду військової служби до трудового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Частиною четвертою статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пунктом 109 Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затвердженого постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972, передбачено, що при призначенні пенсії на пільгових умовах і в пільгових розмірах період навчання в училищах і школах системи державних трудових резервів і системи професійно-технічної освіти (в ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах і училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних училищах і т. д.) і в інших училищах, школах і на курсах з підготовки кадрів, з підвищення кваліфікації і з перекваліфікації) прирівнюється до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.

При цьому час навчання у професійно-технічному навчальному закладі, що зараховується до пільгового стажу, не повинен перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Стаття 38 Закону України "Про професійно технічну освіту" також передбачає, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Зі змісту копії диплому НОМЕР_4 від 26 липня 1981 року, виданого на ім`я позивача, судом встановлено, що позивач в період з 01 вересня 1978 року по 26 липня 1981 року закінчив повний курс середнього професійно-технічного училища № 11 с. Писаревщина за професією тракториста-машиніста широкого профілю з умінням виконувати роботи слюсаря-ремонтника і водія автомобіля /а.с. 52/.

А відтак, період навчання (з 01.09.1978 по 26.07.1981) має бути врахований при визначенні стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За таких обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області про результати розгляду заяви від 27.12.2018 № 235 належить задовольнити.

З метою ефективного поновлення прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області прийняти рішення про підтвердження стажу виконання ОСОБА_1 роботи, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": з 25.05.1981 по 14.04.1982; з 15.05.1984 по 11.03.2000; з 01.09.1978 по 26.07.1981; з 14.04.1982 по 24.04.1984.

За вищевикладених обставин, позовні вимоги ОСОБА_1 належить задовольнити в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Беручи до уваги те, що позивачем при поданні позовної заяви до суду сплачено судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп. і суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, сума судових витрат зі сплати судового збору, яка підлягає присудженню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, складає 768 грн 40 коп.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014), третя особа: Великобагачанське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Шевченка, 73, смт Велика Багачка, Великобачанський район, Полтавська область, 38300, ) , про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області № 235 від 27 грудня 2018 року про відмову ОСОБА_1 в підтвердженні роботи, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у періоди з 25.05.1981 по 14.04.1982 та з 15.05.1984 по 11.03.2000.

Зобов`язати Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати ОСОБА_1 роботу на посаді "тракторист" за період з 25.05.1981 по 14.04.1982, з 15.05.1984 по 11.03.2000, період навчання у професійно-технічному училищі з 01.09.1978 по 26.07.1981, період служби в армії з 14.04.1982 по 24.04.1984 до стажу роботи, передбаченої пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд.66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ) витрати зі сплати судового збору у сумі 768 грн 40 коп. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Головуючий суддя І.С. Шевяков