Справа № 826/12506/16
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

11 червня 2019 року

справа №826/12506/16

адміністративне провадження №К/9901/36216/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Ханової Р.Ф.(суддя-доповідач),

суддів: Гончарової І.А., Олендера І.Я.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС

на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2017 року у складі судді Келеберди В.І.,

та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у складі суддів Шелест С.Б., Кузьмишиної О.М., Пилипенко О.Є.,

у справі № 826/12506/16

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Єврокар Сервіс»

до Офісу великих платників податків ДФС

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

У С Т А Н О В И В :

12 серпня 2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Єврокар Сервіс» (далі - Товариство, платник податків, позивач у справі) звернулося до суду з позовом до Офісу великих платників податків ДФС (далі - податковий орган, відповідач у справі) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень податкового органу від 27 квітня 2016 року № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на прибуток за основним платежем на 489102 грн, та за штрафними (фінансовими) санкціями на 122275 грн, та № , яким позивачу збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість на 991668 грн за основним платежем та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 247917 грн, з мотивів безпідставності їх прийняття.

26 січня 2017 року постановою Окружного адміністративного суду міста Києва, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року, задоволений позов Товариства, визнані протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення податкового органу від 27 квітня 2016 року № та № .

Ухвалюючи судові рішення суди попередніх інстанцій встановили, що господарські операції позивача з його контрагентами спричинили реальні зміни майнового стану платника податків, витрати і податковий кредит сформовані платником податків правомірно, внаслідок чого відсутні підстави для прийняття податкових повідомлень - рішень.

28 квітня 2017 року податковим органом подано касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, в якій відповідач, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції та ухвалу суду апеляційної інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог Товариства відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування касаційної скарги відповідач наводить обставини справи, шляхом відтворення частини акта перевірки та нормативно - правове обґрунтування вимог касаційної скарги шляхом викладення тексту норм покладених в основу прийняття спірних податкових повідомлень - рішень.

08 червня 2017 року ухвалою Вищого адміністративного суду України відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою податкового органу, після усунення недоліків наведених в ухвалі цього суду від 03 травня 2017 року та витребувано справу №826/12506/16 з Окружного адміністративного суду м. Києва.

Товариством заперечення або відзив на касаційну скарну податкового органу до Суду не надавались, що не перешкоджає розгляду справи по суті.

20 липня 2017 року справа № 826/12506/16 надійшла до Вищого адміністративного суду України.

12 березня 2018 року справа № 826/12506/16 та матеріали касаційної скарги №К/9901/36216/18 передані до Верховного Суду.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Верховний Суд, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону судові рішення відповідають.

Суди попередніх інстанцій установили, що Товариство є юридичною особою, включене до ЄДРПОУ за номером 20058711, перебуває на податковому обліку з 05 травня 1996 року, є платником податку на додану вартість з 01 липня 1997 року.

Податковим органом у лютому-квітні 2016 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правильності та своєчасності сплати до Державного бюджету податку на додану вартість та податку на прибуток по взаємовідносинах з ТОВ «А.П.К.Трейд» за січень 2015 року, ТОВ «Селект груп» за вересень - жовтень 2015 року, ТОВ «Аратанія» за грудень 2015 року, за результатами якої складено акт від 11 квітня 2016 року №427/28-1042-30/20058711 (далі - акт перевірки).

27 квітня 2016 року керівником податкового органу згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України, на підставі акта перевірки прийняті податкові повідомлення-рішення.

Податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 1 239 585 грн, в тому числі за основним платежем у сумі 991 668 грн за порушення пунктів 198.1, 198.3, 198.5, 198.6 статті 198, пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, яке полягає у заниженні податку на додану вартість за вересень 2015 року на суму 651 200 грн, за жовтень 2015 року на суму 340468 грн та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі - 247 917 грн на підставі підпункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Податковим повідомленням-рішенням № збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток у сумі 611 377 грн, в тому числі за основним платежем - 489 102 грн за порушення положень підпункту 134.1.1 пункту 134.1, пункту 136.1 статті 136, пункту 137.1 статті 137 Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток підприємства за 2015 рік та застосовані штрафні (фінансові) санкції у сумі 122275 грн 50 коп. на підставі підпункту 123.1 статті 123 цього кодексу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю «Селект груп» укладені та виконані договори поставки соняшникової нерафінованої олії українського походження, врожаю 2014 - 2015 років від 23 вересня 2015 року №3-23/09-2015 та від 20 жовтня 2015 року №5-20/10-2015, що підтверджується податковими накладними, видатковими накладними, актами прийому-передачі товару.

За результатами дослідження первинних документів суди попередніх інстанцій дійшли висновку про їх відповідність вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року N 996-XIV з огляду на те, що вони розкривають зміст та обсяг господарських операцій з придбання обумовленого договорами товару (містять найменування товару, одиницю виміру та ціну, пункт передачі товару; видаткові накладні містять найменування товару, одиницю виміру та ціну, прізвища осіб, відповідальних за передачу-отримання МТЦ).

Товариством з обмеженою відповідальністю «Селект груп» реалізовано Позивачу у вересні - жовтні 2015 року олії соняшникової нерафінованої, українського походження, врожаю 2014 - 2015 років на загальну суму 5 950 010 грн, в т.ч. ПДВ - 991 668 грн у кількості 325 тон., на умовах EXW - ТОВ «Нові енергозберігаючі технології», Миколаївська обл., Братський р-н, с.м.т. Братське, вул. Промислова 4, згідно правил «Інкотермс-2010».

Також встановлено, що між Позивачем (поклажодавець) та ТОВ «Нові енергозберігаючі технології» (зберігач) укладено договір зберігання №30/09/15-1 від 30 вересня 2015 року, за умовами якого поклажодавець зобов`язаний передати олію соняшникову нерафіновану згідно ДСТУ 4492:2005, що вже знаходиться на території комплексу, який належить на праві власності ТОВ «Нові енергозберігаючі технології» та розташований за адресою: вул. Промислова, 4, с. м.т. Братське, Братського району , Миколаївської обл., а зберігач зобов`язаний прийняти її на зберігання на умовах визначених між сторонами. Виконання умов цього договору зберігання підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) №НЕ-0000078 від 31 жовтня 2015 року та №НЕ-0000087 від 16 листопада 2015 року, які розкривають зміст та обсяг наданих послуг, одиницю виміру та ціну, що відповідає вимогам статті 9 Закону N 996-XIV.

Наявність у ТОВ «Нові енергозберігаючі технології» складських приміщень встановлена на підставі Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 09 серпня 2016 року.

Судами попередніх інстанцій ретельно встановлені операції перевезення товару Товариством орендованими транспортними засобами, що підтверджується наявними у матеріалах справи договорами надання послуг з перевезення вантажу, актами про виконання послуг, товарно-транспортними накладними, які містять обов`язкові реквізити, зокрема прізвища осіб відповідальних за перевезення; адреси навантаження та розвантаження товару, марки транспортних засобів, кількість та вагу товару тощо, навантаження товару, яке здійснювалось за адресою зберігання товару, а саме по вул. Промислова, 4, с.м.т. Братське, Братського району, Миколаївської обл., що належить ТОВ «Нові енергозберігаючі технології».

На підтвердження руху товару Позивач також надав суду договори, укладені з третіми особами на поставку соняшника, який в подальшому був перероблений в олію та поставлений на користь Позивача, що підтверджується наявними у матеріалах справи видатковими накладними, товарно-транспортними накладними, які підтверджують рух товару від третіх осіб на користь ТОВ «Селект груп».

Обставини справи свідчать про те, що придбаний соняшник поставлявся на склад ТОВ «Нові енергозберігаючі технології», який розташований по вул. Промислова, 4, с.м.т. Братське, Братського району, Миколаївської обл. та в подальшому там перероблявся у готовий продукт.

Якість придбаного соняшника підтверджена реєстрами накладних на прийняття соняшника з визначенням якості за середньодобовим зразком.

Між позивачем, як комітентом та Товариством з обмеженою відповідальністю «А.П.К Трейд», як комісіонером укладені договори комісії №АРК-ECS-310715 від 31 липня 2015 року та № АРК-ECS-201015 від 20 жовтня 2015 року, за умовами яких комітент доручає, а комісіонер зобов`язується за дорученням комітента за винагороду вчиняти для комітента від свого імені і за рахунок комітента одну або декілька угод з продажу товару за межі митної території України, на виконання яких, між ТОВ «А.П.К Трейд» та Winco Trade Limited укладені контракти №АРК-1 від 23 вересня 2015 року та №АРК-5 від 20 жовтня 2015 року на поставку олії соняшникової нерафінованої, українського походження, врожаю 2014 - 2015 років, виконання яких на користь нерезидента підтверджено митними деклараціями.

Суди попередніх інстанцій зазначили, що податковим органом не надано належних доказів на підтвердження фактичної відсутності у контрагента позивача ТОВ «Селект груп» об`єктивної неможливості здійснення господарських операцій, за висновком цих судів допущені постачальником порушення вимог законодавства при веденні господарської діяльності можуть потягти відповідну відповідальність щодо нього та не впливають на право покупця на формування витрат та віднесення до складу податкового кредиту сплаченого (нарахованого) податку на додану вартість.

Відтак, негативні наслідки, зокрема, у вигляді позбавлення права на віднесення сплачених сум до складу витрат, до складу податкового кредиту та/або на бюджетне відшкодування, можуть бути застосовані саме до того платника податків, який їх припустився, а не до іншої особи.

Визнані неприйнятними також покликання апелянта на податкову інформацію, складену ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС у м. Києві від 29 грудня 2015 року за №10193/7/26-56-11-09 відносно ТОВ «Селект груп», з огляду на те, що обставини щодо господарських операцій саме між позивачем та ТОВ «Селект груп» контролюючим органом у цій інформації не досліджувались та не встановлювались.

Оцінюючи спірні операції суди попередніх інстанцій висновувалися на доведеності поставки контрагентом позивача товару та його подальшого використання (продажу) в господарській діяльності Товариства в оподаткованих операціях.

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дослідженнями акта перевірки та долученими до матеріалів справи відповідними первинними документами підтверджений рух придбаного позивачем товару.

Судами попередніх інстанцій встановлено операції отримання, перевезення товару позивача, включаючи дослідження усіх первинних документів, його оприбуткування та подальшого використання (продажу).

Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про наявність у позивача відповідних первинних документів як підстав для бухгалтерського обліку господарських операцій, якими зафіксовані факти їх здійснення, відповідно до частини першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Реальність здійснення позивачем господарських операцій встановлена судами попередніх інстанцій, що доводить правомірність формування позивачем, як витрат так і податкового кредиту по факту придбання товару (продукції) та спростовує висновки податкового органу про податкові правопорушення покладені в основу прийняття податкових повідомлень-рішень.

Відсутність підстав збільшення грошових зобов`язань з податку на прибуток та податку на додану вартість спірними податковими повідомленнями-рішеннями унеможливлює застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Відповідач касаційною скаргою просить про переоцінку, додаткову перевірку доказів стосовно здійснення господарських операцій із контрагентом позивача, що знаходиться за межами касаційного перегляду встановленими частиною другою статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень, внаслідок чого касаційна скарга відповідача залишається без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 26 січня 2017 року та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 11 квітня 2017 року у справі № 826/12506/16 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер