Справа № 654/77/19
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 654/77/19
Провадження № 2-а/488/68/19 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі - Тузові Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспекторів Управління Патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Сидорова Ігора Юрійовича та Агарнова Ігора Олексійовича про оскарження постанов про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в :

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із даним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав, що постановою серії НК № 692922 від 21.12.2018 р., винесеною інспектором патрульної поліції Сидоровим І.Ю., він був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 425 грн. Дана постанова була мотивована тим, що позивач не пред`явив на вимогу інспектора документи, передбачені п. 2.1 ПДР України.

Крім цього, інспектором патрульної поліції Агарновим І.О. відносно позивача була винесена постанова серії НК № 692932 від 21.12.2018 р. про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, згідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 425 грн. Дана постанова була мотивована тим, що позивач керував транспортним засобом з непрацюючим лівим переднім покажчиком повороту, чим порушив п. 31.4.3 ПДР України.

Позивач вказав, що 21.12.2018 р. близько 23 го. 00 хв. він керував автомобілем «OPEL VECTRA», рухався по вул. 295 Стрілкової дивізії 85 у м. Миколаєві, і був безпідставно зупинений інспекторами поліції, які вказали, що його автомобіль ззовні схожий на автомобіль, що перебуває у розшуку. Після цього інспектор поліції почав вимагати, щоб позивач надав для перевірки посвідчення водія, однак позивач відмовився це зробити через безпідставність зупинки. Також позивач стверджує, що він не порушував ПДР України і інспектори поліції безпідставно і неправомірно притягнули його до адміністративної відповідальності, тому просить скасувати винесені відносно нього постанови серії НК № 692922 від 21.12.2018 р. та серії НК № 692932 від 21.12.2018 р.

У судове засідання позивач не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив і заяв про відкладення справи до суду не подавав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність та відзив, у якому заперечував проти позову та вказав, що позивач обґрунтовано був притягнутий до адміністративної відповідальності при обставинах, що викладені в оскаржуваних постановах. Відзив відповідача долучений до матеріалів даної справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України суд розглядає справу у письмовому провадженні, у відсутність учасників справи та на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху (далі - Правила), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (зі змінами).

Згідно з п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Однією з підстав зупинки транспортного засобу є порушення водіями Правил дорожнього руху.

Судом встановлено, що позивач по даній справі - ОСОБА_1 21.12.2018 р. близько 01 год. 08 хв. керував автомобілем «OPEL VECTRA» д/н НОМЕР_1 та рухався по вул. 295 Стрілкової дивізії 85 у м. Миколаєві. При цьому на вказаному транспортному засобі були несправні зовнішні світові прилади, що є порушенням п. 31.4.3. а ПДР України.

Враховуючи викладене, інспектори поліції правомірно зупинили водія вказаного транспортного засобу, представилися, пояснивши причину зупинки і поросили пред`явити документи, передбачені п. 2.1 ПДР України.

Судом встановлено, що позивач відмовився надати вказані документи,та постійно сперечався з інспекторами поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За результатами розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення посадові особи відповідача, керуючись ст.ст. 33, 284 КУпАП, винесли оскаржувані позивачем постанови та притягнули його до адімінстративної відповідальності.

Судом був досліджений відеозапис скоєння позивачем зазначеного порушення ПДД, який підтверджує правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності. В свою чергу позивач не надав жодного доказу, який би спростовував висновки суду, і його доводи зводилися лише до заперечення факту вчинення правопорушення.

В силу приписів ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Тож, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Така позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.03.2018 р. у адміністративній справі № 760/2846/17.

Із врахуванням цього, суд знаходить дії посадової особи відповідача правомірними і такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

Крім цього, суд вважає необхідним зазначити, що для провадження у справах про адміністративні правопорушення характерним є специфічний вид доказу - безпосередні спостереження осіб, уповноважених на складання протоколу (постанови) про адміністративне правопорушення і на проведення адміністративного розслідування, які фіксуються.

Достатнім доказом правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності відповідача у даній категорії справ (оскарження рішень поліцейських патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності) є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову та свідчення поліцейських - свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським, який виніс оскаржувану постанову. Такі докази будуть достатніми, допоки не буде надано обґрунтованих належних доказів, які безсумнівно спростують пояснення та свідчення поліцейських.

Виходячи із такого, суд приходить до висновку, що постанови, яка складені посадовими особами відповідача у відповідності до вимог законодавства, та надані відповідачем докази переконливо доводять факт порушення позивачем ПДР, і ним не надано доказів, які б це спростували.

З огляду на вищевикладене, суд знаходить позов необґрунтованим, не доведеним і через це не вбачає підстав для його задоволення.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 293, 295 КАС України, -

В и р і ш и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспекторів Управління Патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції Сидорова Ігора Юрійовича та Агарнова Ігора Олексійовича про оскарження постанов про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Селіщева