Справа № 580/1773/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Черкаси

10 червня 2019 року справа № 580/1773/19

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов?язання вчинити дії,

встановив:

03 червня 2019 до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, в якому позивач просить:

1) визнати протиправною відмову відповідача викладену у висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану;

2) зобов?язати відповідача внести зміни до:

- актового запису про шлюб №178 від 31.10.1987, складеного відповідачем на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виправивши прізвище нареченого до державної реєстрації шлюбу та після державної реєстрації шлюбу з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, суддя дійшла висновку відмовити у відкритті провадження, з огляду на таке.

Згідно з п.4 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положення ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. Публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

За змістом ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

З аналізу вищенаведених норм, суд приходить до висновку, що визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватно-правові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника.

Спір має приватно-правовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватно-правових відносин. Спір є приватно-правовим також у тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Статтею 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право, яке має існувати на час звернення до суду, а, по-друге, суб`єктний склад такого спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Відтак, вирішуючи питання про юрисдикцію спору, необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

З матеріалів адміністративного позову видно, що позивач звернувся до відповідача із заявою про внесення змін до актового запису про шлюб №178 від 31.10.1987, складеного відповідачем.

16.04.2019 відповідач надав висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану, яким відмовлено позивачу у внесенні змін до актового запису про шлюб №178 від 31.10.1987.

03.06.2019 позивач звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

1) визнати протиправною відмову відповідача викладену у висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану;

2) зобов?язати відповідача внести зміни до:

- актового запису про шлюб №178 від 31.10.1987, складеного відповідачем на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виправивши прізвище нареченого до державної реєстрації шлюбу та після державної реєстрації шлюбу з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

З огляду на вищенаведені обставини справи, суддя приходить до висновку, що спірні правовідносини пов`язані з відмовою відповідача внести зміни до актового запису про шлюб у зв`язку з відсутністю правових підстав для змін.

Частиною 1 ст. 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків.

Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо.

Аналогічні за змістом приписи закріплені у ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 01.07.2010 р. № 2398-VI (далі - Закон № 2398-VI).

Частинами 1-3 ст. 9 Закону № 2398-VI передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку (ч. 1 ст. 22 Закону № 2398-VI).

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану також регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. №96/5, зареєстровані у Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р. №55/18793 (далі - Правила №96/5).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Правил №96/5 внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Перелік способів захисту цивільних прав та інтересів наведений у ч. 2 ст. 16 ЦК України. Так, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Цей перелік не є вичерпним, оскільки суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Відповідно до пункту 2.13.1 Правил №96/5 підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану.

Вирішуючи питання про юрисдикцію спору, суддя зазначає, що у справах про оскарження відмови внести за заявою особи зміни до актового запису цивільного стану суд за правилами адміністративного судочинства вивчає наявність чи відсутність достатніх підстав для прийняття відповідного рішення, зокрема, перевіряє чи відповідні рішення прийняті на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а також, чи прийняті вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення. Завдання адміністративного суду у таких справах полягає, насамперед, у перевірці додержання процедури розгляду та прийняття органом реєстрації актів цивільного стану відповідного рішення. Адміністративний суд, розглядаючи такі справи, не вправі вийти за межі їх публічно-правових аспектів і встановлювати юридичні факти, що мають значення для внесення змін до актових записів цивільного стану.

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, ЦК України та іншим законом, не є вичерпним (ч. 3 ст. 270 ЦК України).

Позивач звернувся до суду для захисту права на забезпечення органом державної влади особистого немайнового права (ч. 1 ст. 273 ЦК України) на відображення достовірної інформації про прізвище в актовому записі.

Суд констатує, що у позовній заяві відсутні доводи за ч. 2 ст. 2 КАС України щодо неправомірності наданого відповідачем висновку, яким надано відмову позивачу у внесенні змін в актовий запис про шлюб.

Беручи до уваги вищенаведене, суддя приходить до висновку, що об`єктом перевірки судом у цій справі не є дотримання відповідачем процедури розгляду звернення позивача про внесення змін до актового запису про шлюб №178 та оцінка правомірності дій з відмови у задоволенні цього звернення, а встановлення обставин, що підтверджують або спростовують факт прізвища позивача його нареченої « ОСОБА_1 » замість « ОСОБА_1 », і залежно від встановлених обставин вирішення питання про неправильність актового запису про прізвище позивача та зобов`язання відповідача внести зміни до цього запису.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина1 статті 293 ЦПК України).

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, розглядаються в порядку, передбаченому главою 6 розділу IV ЦПК України.

З огляду на вищенаведене, суддя вважає, що позов має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Аналогічна позиція зазначена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №425/2737/17 та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2019 у справі №466/1150/18.

Отже, зважаючи на предметну юрисдикцію та характер правовідносин у даній справі, суд приходить до висновку, що вказана справа повинна розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Тому наявні підстави відмовити у відкритті провадження, а на підставі ч.6 ст.170 КАС України роз`яснити позивачу, що спір підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

Сплачений позивачем судовий збір згідно з квитанцією квитанції №0.0..1 від 17.05.2019 підлягає поверненню позивачу на підставі ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 170-171, 248 КАС України, суддя

ухвалив:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Корсунь-Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Черкаській області про визнання відмови протиправною та зобов?язання вчинити дії.

Роз`яснити позивачу, що розгляд справи має здійснюватися за правилами, встановленими Цивільним процесуальним кодексом України.

Повернути ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України сплачений судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп., сплаченого згідно квитанції №0.0..1 від 17.05.2019.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду у п`ятнадцятиденний строк з дня її складення через Черкаський окружний адміністративний суд.

Суддя В.П. Тимошенко