Справа № 340/630/19
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/630/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом:

Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 )

до відповідача:

Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області (; адреса: вул. Тараса Карпи, 84, м. Кропивницький, 25006)

про визнання протиправними та скасування постанов та рішень,

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Кіровоградського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області (далі - відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про накладення штрафних санкцій: від 18 січня 2019 року №10, 11, 12, 13, 14;

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів: від 06 лютого 2019 року№16, 17, 18, 19, 20.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що посадовими особами відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів Головного управління Дежпродспоживслужби в Кіровоградській області був проведений плановий захід з документальної перевірки характеристик продукції - велика та дрібна побутова техніка, мобільні телефони, комп`ютерна техніка, миючі засоби, що розповсюджується нею, як суб`єктом господарювання за місцем розташування магазину « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . За результатами такого заходу було виявлено ніби то ряд порушень чинного законодавства в частині відсутності на товарах знаку відповідності технічним регламентам, даних виробника та імпортера, що суперечить Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», постановам Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1077 та №1067. Позивач вказує, що порушень чинного законодавства нею, як суб`єктом господарювання вчинено не було під час здійснення підприємницької діяльності, наполягає на задоволенні позовних вимог.

В судовому засіданні представником позивача підтримано позовні вимоги та наголошено на їх задоволенні.

Представник відповідача надіслав до суду відзив на адміністративний позов, в якому наголосив на правомірності дій посадових осіб відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області під час здійснення планового заходу перевірки законності розповсюдження фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 побутової техніки за місцем здійснення господарської діяльності у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та законності виявлених порушень чинного законодавства визначених Технічним регламентом з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1077; Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1067, Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції». Тому, наполягає на відмові в задоволенні позовних вимог (а.с.41-47).

В судовому засіданні представниками відповідачів позицію викладену у відзиві підтримано та наголошено на відмові в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 20.05.2019 року вирішено подальший розгляд справи здійснити у порядку письмового провадження.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Згідно до ст. ст. 262, 263 КАС України, дану справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Дослідивши подані представниками сторін документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Предметом спору в даній справі є встановлення правомірності дії посадових осіб Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області при винесенні відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про накладення штрафних санкцій від 18 січня 2019 року №10, 11, 12, 13, 14 та рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів від 06 лютого 2019 року№16, 17, 18, 19, 20.

При вирішенні даного спору суд враховує наступні фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області від 10.12.2018 року №1711, керуючись вимогами частини 5 статті 23 Закону України від 02 грудня 2010 року №2735-VI «Про державний ринковий нагляд і контроль, нехарчової продукції», секторального плану державного ринкового нагляду на 2018 рік, Плану здійснення діяльності з ринкового нагляду на 2018 рік, Плану здійснення діяльності з ринкового нагляду ІV квартал 2018 року та з метою дотримання вимог законодавства про державний ринковий нагляд і контроль нехарової продукції, головним спеціалістам відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту споживачів Головного управління Держпроспоживслужби в Кіровоградській області Олійнику Д.С., Андрієнко Л.В., Рапопорту К.І. здійснити з 13 по 14 грудня 2018 року плановий захід з перевірки характеристик продукції - велика і дрібна побутова техніка, мобільні телефони, комп`ютерна техніка, мийні засоби, що розповсюджується суб`єктом господарювання ФОП ОСОБА_1 , за місцем знаходження: АДРЕСА_2 магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1» (1 поверх «Grand Plaza») (а.с.11).

На підставі вказаного наказу та направлення №1509 на проведення перевірки від 10.12.2018 року посадовими уповноваженими особами відповідача було здійснено виїзну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у період з 13.12.2018 року по 14.12.2018 року (а.с.12).

Результати такої перевірки зафіксовані у відповідному акті перевірки від 14.12.2018 року №69, з детальним описом виявлених порушень (а.с.13-14).

З вказаного акту встановлено, що предметом перевірки була велика та дрібна побутова техніка, мобільні телефони, комп`ютерна техніка, мийні засоби, зокрема, контролюючим органом встановлено порушення позивачем вимог пункту 17, 25, 45 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 16.12.2015 року №1077, пункту 12, 20, 42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1067 в частині відсутності знаку відповідності технічним регламентам та даних виробника та імпортера (найменування, торгівельна марка та адреса) на наступних товарах: колонки 2.1 «Greenwave» SA-2512 BT black, країна виробник Китай, вартість - 1499,90 грн.; пилосос «HOOVER» ТСР 2120, країна виробник - Китай, серійний номер:210776, вартість - 2199,90 грн.; машинка для волосся «Fhilips» НС3510/15 вартість - 649,90 грн.; машинка для волосся «Fhilips» ВТ 3216/14 вартість - 999,90 грн.; колонки 2.1 «Greenwave» SA-2010 BT black-red, країна виробник Китай, вартість - 1399,90 грн.

В свою чергу, перевіряючими особами контролюючого органу складено протокол №5 про виявлені порушення вимог статті 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» та статті 15 Закону України «Про загальну безпечність нехарчової продукції», в якому зафіксували, що під час перевірки встановлено розповсюдження продукції позиції 1-5 Акту перевірки характеристик продукції від 14.12.2018 року №69, з відсутністю на обладнанні знаку відповідності технічним регламентам, за що перебачено відповідальність, встановлена пунктом 1 частини 3 статті 44 Закону України від 02.12.2010 року №2735-VI «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» (із змінами та доповненнями) (а.с.15).

За наслідками такої перевірки Головним управлінням Держпродспоживслужби в Кіровоградській області винесено 18.01.2019 року постанови про накладення штрафних санкцій, а саме:

- №10, якою вказано, що ФОП ОСОБА_1 . при розповсюдженні товару не забезпечила контроль наявності необхідного маркування, чим прийняла всі ризики щодо відповідності продукції встановленим вимогам та накладено штраф у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2550,00 грн. (а.с.16),

- №11, якою вказано, що ФОП ОСОБА_1 при розповсюдженні товару не забезпечила контроль наявності необхідного маркування, чим прийняла всі ризики щодо відповідності продукції встановленим вимогам та накладено штраф у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2550,00 грн. (а.с.17),

- №12, якою вказано, що ФОП ОСОБА_1 при розповсюдженні товару не забезпечила контроль наявності необхідного маркування, чим прийняла всі ризики щодо відповідності продукції встановленим вимогам та накладено штраф у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2550,00 грн. (а.с.18),

- №13, якою вказано, що ФОП ОСОБА_1 при розповсюдженні товару не забезпечила контроль наявності необхідного маркування, чим прийняла всі ризики щодо відповідності продукції встановленим вимогам та накладено штраф у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2550,00 грн. (а.с.19),

- №14, якою вказано, що ФОП ОСОБА_1 при розповсюдженні товару не забезпечила контроль наявності необхідного маркування, чим прийняла всі ризики щодо відповідності продукції встановленим вимогам та накладено штраф у розмірі 150 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 2550,00 грн. (а.с.20).

Крім того, головним управлінням Держпродспоживслужби в Кіровоградській області прийнято також, 06 лютого 2019 року рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів №№16,17,18,19,20, якими обмежено позивачу надання продукції на ринку шляхом усунення формальної невідповідності в частині нанесення знаку відповідності технічним регламентам, нанесення даних виробника та імпортера (найменування, торговельну марку, адресу). Усунути невідповідність наступним чином: оформити зворотну накладну та повернути продукцію постачальнику вказаному у видатковій накладній від 15.11.2018 року №4 для усунення невідповідності, отримати назад продукцію проведену у відповідність, зробити фотофіксацію, заповнити повідомлення про виконання рішення про вжиття обмежувальних (коригувальних) заходів, до повідомлення додати копію фотофіксації та надати в строк виконання вказаний у рішенні, до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області (а.с.21-25).

Не погоджуючись із такими рішеннями відповідача, вважаючи їх неправомірними та такими, що суперечать вимогам діючого законодавства, представник позивача звернувся із даним позовом до суду, за захистом порушеного на його думку, права.

Вирішуючи спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

За змістом положень статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для відновлення порушеного права в зв`язку із прийняттям рішення суб`єктом владних повноважень особа повинна довести, яким чином відбулось порушення її прав. Порушення вимог Закону рішенням чи діями суб`єкта владних повноважень не є достатньою підставою для визнання їх протиправними, оскільки обов`язковою умовою визнання їх протиправними є доведеність позивачем порушених його прав та охоронюваних законом інтересів цими діями чи рішенням.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (ч.1 ст. 5 КАС України).

Тобто, виходячи з аналізу вищезазначеної правової норми, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Визнання протиправними дій суб`єкта владних повноважень можливе лише за позовом особи, право або законний інтерес якої порушені цією дією.

Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти повинні відповідати їй (ст. 8). На ці обставини неодноразово вказував Конституційний Суд України у своїх рішеннях, зокрема, рішенні №7-рп/2003 від 10.04.2003 року, рішенні №9-рп/2004 від 07.04.2004 року, рішенні №1-рп/2007, рішенні №19-рп/2008 від 02.10.2008 року.

При прийнятті рішення по цій справі суд керується принципами адміністративного судочинства, зокрема принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого суд не обмежується тільки документами та заявами про докази, які внесені сторонами, а також здійснює дослідження обставин у справі за власною ініціативою, у т. ч. з метою реалізації завдань адміністративного судочинства.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Таким чином, контроль за якістю і безпечністю продукції гарантується державою, а право на безпечність та якість продукції є конституційним правом людини.

Згідно ст. 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Відповідно до Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (далі - Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Основними завданнями Держпродспоживслужби, серед іншого, є здійснення ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності (підпункт 4 пункту 3 Положення №667).

Згідно із підпунктом 7 пункту 4 Положення №667 Держпродспоживслужба відповідно до покладених на неї завдань у сфері здійснення державного ринкового нагляду: проводить перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирає зразки продукції та забезпечує проведення їх експертизи (випробування); приймає у випадках та порядку, визначених законом, рішення про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів, здійснює контроль стану виконання суб`єктами господарювання цих рішень; вживає у порядку, визначеному законом, заходів до притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні встановлених вимог.

За змістом пункту 7 цього ж Положення, Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи.

Правові та організаційні засади здійснення державного ринкового нагляду і контролю нехарчової продукції встановлені Законом України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції».

Приписами ст. 1 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» визначено, що державний ринковий нагляд (далі - ринковий нагляд) - це діяльність органів ринкового нагляду з метою забезпечення відповідності продукції встановленим вимогам, а також забезпечення відсутності загроз суспільним інтересам.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», ринковий нагляд здійснюється органами ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності. Органи ринкового нагляду становлять єдину систему. Сфери відповідальності органів ринкового нагляду включають види продукції, що є об`єктами технічних регламентів, і можуть включати види продукції, що не є об`єктами технічних регламентів.

Згідно ст. 11 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», з метою здійснення ринкового нагляду органи ринкового нагляду в межах сфер їх відповідальності проводять перевірки характеристик продукції, в тому числі відбирають зразки продукції та забезпечують проведення їх експертизи (випробування).

Відповідно до ст. 22 Закон України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції» Заходами ринкового нагляду є зокрема перевірки характеристик продукції, у тому числі відбір зразків продукції та їх експертиза (випробування).

За змістом ч. 2 ст. 24 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», під час проведення перевірки характеристик продукції у її розповсюджувачів на підставах, визначених пунктом 1 і підпунктом "а" пункту 2 частини першої цієї статті:

1) на початковому етапі перевірки об`єктами перевірки є:

а) наявність на продукції знака відповідності технічним регламентам (у тому числі ідентифікаційного номера призначеного органу з оцінки відповідності), якщо його нанесення на продукцію передбачено технічним регламентом на відповідний вид продукції, та додержання правил застосування і нанесення знака відповідності технічним регламентам;

б) регламентами, та їх відповідність встановленим вимогам;

в) наявність декларації про відповідність, якщо згідно з технічним регламентом на відповідний вид продукції продукція при її розповсюдженні має супроводжуватися такою декларацією.

Положеннями ст. 44 Закону України «Про державний ринковий нагляд і контроль нехарчової продукції», суб`єкти господарювання за порушення цього Закону несуть згідно з законами України цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність. До особи, яка ввела продукцію в обіг або відповідно до цього Закону вважається такою, що ввела продукцію в обіг, застосовуються штрафні санкції у разі зокрема введення в обіг продукції, яка не відповідає встановленим вимогам (крім випадків, передбачених статтею 28 цього Закону), у тому числі розповсюдження продукції, щодо якої неналежне застосовано знак відповідності технічним регламентам (крім нанесення знака відповідності технічним регламентам на продукцію, що не відповідає вимогам технічних регламентів), - у розмірі від сімдесяти п`яти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а за повторне протягом трьох років вчинення такого самого порушення, за яке на особу вже було накладено штраф, - у розмірі від ста до двохсот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що до повноважень органів ринкового нагляду відноситься зокрема перевірки характеристик продукції, які реалізовуються суб`єктами господарювання зокрема наявності на продукції знака відповідності технічним регламентам. В свою чергу, розповсюдження продукції, щодо якої неналежне застосовано знак відповідності технічним регламентам має наслідком накладення на особу штрафних санкцій.

Відтак, здійснення такої перевірки відповідачем відповідає вимогам чинного законодавства.

Як свідчать встановлені обставини справи, підставою для прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафних санкцій були висновки відповідача про порушення позивачем правил застосування знаку відповідності технічним регламентам, а саме його нанесення на пакування товару, а не безпосередньо на товар, чим було порушено положення п. 17, 25, 45 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання затвердженого постановою КМУ від 16.12.2015 року №1077 та пункту 12, 20, 42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 року №1067.

Згідно з частиною 1 статті 11 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» відповідність введеної в обіг, наданої на ринку або введеної в експлуатацію в Україні продукції вимогам усіх чинних технічних регламентів, які застосовуються до такої продукції, є обов`язковою, за винятком випадків, визначених у зазначених технічних регламентах та статті 12 цього Закону.

Відповідно до Правил застосування національного знаку відповідності, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року №1599, національний знак відповідності (далі - знак відповідності) засвідчує відповідність позначеної ним продукції вимогам технічних регламентів, які поширюються на неї.

Знак відповідності наноситься тільки на ті види продукції, опис яких міститься в технічних регламентах. При цьому нанесення знака відповідності є обов`язковим.

У разі підтвердження відповідності продукції призначеним органом з оцінки відповідності поряд із знаком відповідності наноситься ідентифікаційний номер цього органу згідно з державним реєстром таких органів.

Знак відповідності наноситься на продукцію безпосередньо її виробниками, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом.

Знак відповідності наноситься на виріб та/або на етикетку, тару, пакування, експлуатаційну та товаросупровідну документацію тощо, якщо інше не передбачено відповідним технічним регламентом. Місце та спосіб нанесення (друкування, наклеювання, гравірування, травлення, штампування, лиття тощо) знака відповідності визначається виробником продукції.

Відповідно до Опису національного знака відповідності, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 листопада 2001 року № 1599, національний знак відповідності має форму незамкненого з правого боку основного кола, усередині якого вміщено стилізоване зображення трилисника.

Між тим, відповідно до статті 29 Закону України «Про технічні регламенти та оцінку відповідності», у випадках, визначених у технічних регламентах, які передбачають застосування процедур оцінки відповідності, на продукцію та/або на інші об`єкти, що визначені такими технічними регламентами (табличку з технічними даними, пакування, супровідні документи тощо), повинен наноситися знак відповідності технічним регламентам.

Нанесенням знаку відповідності технічним регламентам на продукцію вважається також нанесення цього знаку на будь-який інший, ніж сама продукція, об`єкт, який визначений у відповідному технічному регламенті.

Пункти 12, 20, 42 Технічного регламенту низьковольтного електричного обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1067, кореспондуються з пунктами 17, 25, 45 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1077.

Відтак, відповідно до п. 17 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1077, виробники зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу на апаратурі, а у разі, коли зазначення відповідної інформації неможливе, - на її пакуванні чи в документі, що супроводжує таку апаратуру. В адресі повинне зазначатися одне місце, за яким можна зв`язатися з виробником. Контактні дані наводяться згідно з вимогами закону про порядок застосування мов.

Згідно з п.25 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1077, імпортери зазначають своє найменування, зареєстроване комерційне найменування чи зареєстровану торговельну марку (знак для товарів і послуг) та контактну поштову адресу на апаратурі, а у разі, коли нанесення відповідної інформації неможливе, - на її пакуванні чи в документі, що супроводжує таку апаратуру. Контактні дані наводяться згідно з вимогами закону про порядок застосування мов.

Пунктом 45 Технічного регламенту з електромагнітної сумісності обладнання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 р. № 1077 визначено, що знак відповідності технічним регламентам наноситься на апаратуру або на її табличку з технічними даними таким чином, щоб він був видимим, розбірливим і незмивним. У разі неможливості або невиправданості через характер апаратури нанесення знаку відповідності технічним регламентам він наноситься на пакування та супровідні документи.

Отже, виходячи із аналізу вказаних законодавчих норм у системному їх зв`язку, суд приходить до висновку, що знак відповідності технічним регламентам може бути нанесений як на сам пристрій, так і на етикетку, тару або упаковку.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією Верховного суду викладеною у постанові від 28 лютого 2018 року по справі №804/8878/16.

Згідно наданих до суду фотокопій предметів перевірки, судом встановлено, що на індивідуальних упаковках товару, що став предметом перевірки, нанесені дані виробника та знак відповідності, що свідчить про відповідність вимогам Регламенту (а.с.190-193).

Також, в обґрунтування своєї позиції відповідачем надано до суду копії протоколів випробувань перевіреного товару та сценарних планів ймовірності виникнення ризику, що може становити продукція (а.с.171-184).

З наданих до суду таких доказів не можливо встановити чи було надіслано до випробувального центру зразки продукції у індивідуальних упаковках, тому такі не беруться до уваги під час розгляд даної справи.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що в даному випадку, як вбачається з матеріалів справи, знак відповідності технічним регламентам був розміщений на упаковці товару, що відповідає приписам чинного законодавства та як наслідок свідчить про відсутність факту порушення позивачем встановлених норм.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За змістом частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем фактично був сплачений судовий збір у розмірі 10 373,40 грн. (а.с.2), тому вказана сума судового збору, у відповідності з ч. 1 ст. 139 КАС України підлягає присудженню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області, як суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем по справі.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 260-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області (; адреса: вул. Тараса Карпи, 84, м. Кропивницький, 25006) про визнання протиправними та скасування постанов та рішень - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанови Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про накладення штрафних санкцій на суб`єкта господарювання фізичну особу-підприємець Щирську Світлану Олександрівну від 18 січня 2019 року №№ 10, 11, 12, 13, 14.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про вжиття обмежувальних (корегувальних) заходів суб`єктом господарювання фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 від 06 лютого 2019 року №№ 16, 17, 18, 19, 20.

Присудити на користь Фізичної особи-підприємець ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області () судовий збір в сумі 10 373,40 гривень (десять тисяч триста сімдесят три гривні сорок копійок).

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, визначені ст. ст. 255, 295 КАС України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції в 30-денний строк з дня отримання його копії. Згідно до пп.15.5 п.1 Розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько