Справа № 343/331/19
Суддя: Андрусів І. М.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/331/19
Провадження №: 2-а/0343/4/19
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi Андрусіва І. М.,

секретарів судового засідання Димид О.З., Оленяк С.І.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

за участю позивача- ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області, в якому просить визнати протиправними дії відповідача під час винесення постанови ЕАВ №905585 від 09.02.2019, яким було позбавлено його прав згідно КУпАП. Скасувати постанову серії ЕАВ №905585 від 09.02.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В обгрунтування позову покликається на те, що 09.02.2019 лейтенант поліції Бурда Володимир Михайлович виніс постанову серії ЕАВ №905585 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 09.02.2019 о 12 год 56 хв на автодорозі Київ-Чоп 558 км він, водій транспортного засобу, рухався із швидкістю 82 км/год у населеному пункті, чим порушив п.12.4. ПДР України - порушення швидкісного режиму в населених пунктах (дозволена швидкість не більше 50км/год). Швидкість вимірювалась приладом ТruСАМ LTI 20/20 ТS000683.

Під час винесення вказаної постанови інспектор патрульної поліції з її змістом його не ознайомив, а також не роз`яснив права, передбачені ст. 268 КУпАП, в тому числі не з`ясував у нього чи бажає він скористатися правовою допомогою, чи є у нього будь-які клопотання, про що свідчить відсутність у відповідній графі постанови його підпису.

Вважає, що докази, одержані за допомогою пристрою ТruСam, є неналежними та недопустимими.

Вимірювання швидкості руху автомобілів здійснювалось за допомогою лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 ТruСам з серійним номером ТS000683, який зареєстрований у Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за №У3197-12, вилучений з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №1362 від 02.11.2015, тому сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UА-МІ/1-2903-2012 від 29.08.2012 нечинний з 02.11.2015.

Отже, вимірювання швидкості руху автомобілів, які здійснюються працівниками патрульної поліції з використанням лазерного вимірювача швидкості автотранспортних засобів LTI 20/20 ТruСАМ, вчиняється без жодних законних підстав.

Крім того, факт скоєння ним правопорушення неможливо чітко ідентифікувати у випадку даної адміністративної справи, що суперечить принципу індивідуальної юридичної відповідальності особи. Оскільки з огляду на інтенсивність пересування машин на дорозі, він рухався у потоці транспортних засобів, які прямували попереду в одному напрямку безпосередньо один за одним.

Інспектор, окрім наведеного не виконав вимоги щодо посилання на докази скоєння адміністративного правопорушення у постанові про накладення стягнення. З наведений підстав адміністративний позов просив задовольнити.

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 20.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до підготовчого розгляду.

18.03.2019 на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

Відповідно до поданого відзиву посилався на те, що винесенню постанови про адміністративне правопорушення, передував розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу, що відповідає вимогам закону. Зазначає, що ним правомірно застосовано скорочений порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу. Позивачу було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, жодних клопотань під час розгляду справи заявлено не було, пояснень не надавалось. У винесеній постанові зазначено про те, що вимірювання швидкості руху здійснювалось за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20, серійний номер ТS000683. Правомірність використання приладу TruCam LTI 20/20 підтверджується відповідним свідоцтвом про повірку приладу.

Ухвалою Долинського районного суду від 14.03.2019 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судовому засіданні підтримав поданий позов, просив його задовольнити. Окрім цього вказав, що він рухався в колоні інших автомобілів, а тому зафіксована на приладі швидкість швидше за все не є його. Жодних доказів того, що він знаходився в населеному пункті немає, відповідачем не долучено.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся. Розгляд справи просив провести без його участі на підставі долучених доказів. Вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та свідків, приходить до наступного висновку.

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАБ№ 905585 09.02.2019 о 12 год 56 хв на автодорозі Київ-Чоп 558 км ОСОБА_1 рухався транспортним засобом Volkswagen Passat НОМЕР_1 із швидкістю 82 км/год у населеному пункті (дозволена швидкість не більше 50 км/год ). Швидкість руху вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCam LTI 20/20 серійний номер ТS000683, чим порушив п.п. 12.4. ПДР України, скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Оскаржувана постанова містить посилання на те, що швидкість руху вимірювалась за допомогою вимірювача швидкості руху TruCАМ LTI 20/20 ТS000683.

До поданого до суду відзиву відповідачем надано роздруківки фото з приладу TruCam, відповідний відеозапис, а також копію документів, які підтверджують правомірність застосування відповідного приладу фіксації адміністративних правопорушень.

Суд звертає увагу, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29 серпня 2012 року № ІІА-МІ/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний ІЛІ LTI 20/20 TruCam», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12.

Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Крім того, така процедура як «сертифікація» взагалі не міститься в нормах чинного законодавства України.

Всі прилади, що використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCam визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 і становить 1 рік.

Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 08 лютого 2016 року № 193.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/781, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 06.12.2018, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС000683, є придатним до застосування до 06.12.2019.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва Laser Technology Inc ОСОБА_2 також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 27 вересня 2018 року № 04/02/03/-3008, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб та номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.

Враховуючи викладене, впровадження додаткових заходів для забезпечення достовірності інформації про порушення правил дорожнього руху та проведення їх експертиз не є обов`язковим.

Вищезазначене спростовує посилання позивача про те, що докази, одержані за допомогою пристрою TruCam, є неналежними та недопустимими з мотивів незаконності використання цього засобу вимірювальної техніки, які суд до уваги не бере.

Щодо неправомірності дій інспектора, які полягали у розгляді справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцем знаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.ч. 2,4, 5 ст. 285 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у рішенні від 26.05.2015 у справі N 1-11/2015 за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення дав офіційне тлумачення зазначеній нормі, вказавши, що положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке передбачає, що "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

В мотивувальній частині вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що у частинах 1, 2 ст. 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Суд звертає увагу на те, що після ухвалення вказаного рішення Конституційним Судом України до ст. 258 КУпАП Законом були внесені зміни і на час розгляду справи відповідачем у ст. 258 КУпАП відсутня вимога до уповноваженої особи щодо складання протоколу у разі притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху віднесеного до компетенції Національної поліції.

Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що відповідач відповідно до Закону мав право розглянути справу на місці вчинення адміністративного правопорушення і виносити оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 З наведених підстав доводи позивача в цій частині суд не беде до уваги.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція (далі - поліцейський), матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 за №1395.

Згідно п.4 Розділу І вказаної Інструкції, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно п.1 розділу ІІІ Інструкції, визначає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по-батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 „Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні порушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам передбаченим статтями 283 та 284 КпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався порушник чи встановлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

У п. 12.4. ПДР передбачено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Межі населеного пункту відображаються відповідними знаками.

Знак 5.45 "Початок населеного пункту" застосовується для позначення початку населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знак 5.46 "Кінець населеного пункту" місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Знаки 5.45 і 5.46 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

З навединих норм можна дійти до висновку, що підставою для притягнення до адміністративної відповідальності є перевищення дозволеної швидкості саме у населеному пункті, межі якого позначаються дорожніми знаками 5.45 та 5.46.

Об`єктивною стороною вчинення адміністративного правопорушення передбаченогост. 122 КУпАП є перевищення швидкості саме у населеному пункті, що відповідно до ст. 283 КУпАП повинно бути відображено у постанові, якою особу притягується до адмінвідповідальності.

Натомість, на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем надано фото з засобу TruCам LTI 20/20 та DVD диск, на якому зафіксований та підтверджується факт руху автомобіля позивача із швидкістю 82 км/год, проте не підтверджено жодним чином, що правопорушення вчинено саме у межах населеного пункту на 558 км а/д Київ-Чоп. Крім того локалізація, зазначена на відео не відповідає фото таблиці із зображенням 558 км дороги. Окрім наведеного, в самій постанові, яка оскаржується, відсутнє посилання на назву населеного пункту.

Як встановлено судом, автомобіль позивача рухався в потоці інших автомобілів, при цьому не було відібрано пояснень у свідків правопорушення, якими у даному випадку могли бути водії цих транспортних засобів. Не погоджуючись з правопорушенням, позивач відмовився від підпису на постанові, однак жодних його пояснень також відібрано не було.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

Враховуючи наведене вище та те, що позивач оспорює факт вчинення ним правопорушення у межах населеного пункту, суд приходить до висновку, що відповідач не надав належних та допустимих доказів, які б свідчили про те, що позивач перевищив швидкість в населеному пункті,і це був його автомобіль. При цьому, встановити населений пункт за наведеними у такій координатами на такій автодорозі не вдалось за можливе.

В судовому засіданні в якості свідків дали показання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які пояснили, що вони повертаючись зі Львова 09.02.2019, в лісопосадці на узбіччі дороги побачили припаркований автомобіль Ільницького М.С. та патруль поліції. Павлик ОСОБА_5 зупинився, щоб дізнатись про причину зупинки та не зрозумів чому складають протокол про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за перевищення швидкості руху в населеному пункті, оскільки будь-яких розпізнавальних знаків дорожнього руху, які б вказували про це, не було.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості, згідно якої всі сумніви винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь.Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Таким чином, у зв`язку з вищенаведеним вимога позову щодо скасування постанови серії ЕАБ 905585 від 09.02.2019 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, є обґрунтованою та доведеною, а тому підлягає задоволенню.

Вимоги щодо визнання дій відповідача незаконними задоволенню не підлягають, оскільки ефективним способом захисту є заявлені позивачем вимоги щодо визнання оскаржуваної постанови протиправною та такою, що підлягає скасуванню, що відповідає положенням ч. 3 ст. 286 КАС України, оскільки охоплюються вимогами щодо скасування постанови.

Інші доводи позивача щодо допущених інспектором порушень при розгляді справи про адміністративне правопорушення не впливають на вищевказані висновки суду та не можуть бути самостійною підставою для скасування винесеної ним постанови.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання про часткове задоволення позову.

Питання судових витрат суд вирішує з урахуванням ст. 288 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП, ст.ст. 5, 8, 9, 12, 77, 139 241-243, 246, п.6 ст.250, 269, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАБ№905585 від 09.02.2018 у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу в розмірі 255,00 грн. - скасувати.

В іншій частині вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департамент патрульної поліції, що знаходиться за адресою: вул. Перфецького, 19 м. Львів, 79053.

Суддя:

Повне судове рішення складено 10.06.2019