Справа № 826/899/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 червня 2019 року № 826/899/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства «Статус-С»
доГоловного управління Державної фіскальної служби у м. Києві
провизнання протиправним та скасування наказу №7083 від 27.07.2017, -

В С Т А Н О В И В:

Приватне підприємство «Статус-С» (далі - ПП «Статус-С», позивач) звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі - ГУ ДФС у м. Києві, відповідач) про визнання протиправним та скасування наказу від 27.07.2017 за №7083 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Статус-С».

Позовні вимоги обґрунтовані відсутністю у відповідача правових підстав для проведення призначення документальної позапланової виїзної перевірки, що, на переконання позивача вказує на його очевидну протиправність. Так, позивач наполягає на тому, що направлений на адресу ПП «Статус-С» запит ГУ ДФС у м. Києві не відповідав вимогам Податкового кодексу України, що звільняло позивача від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

У своїх додаткових поясненнях позивач зазначив аналогічні підстави, що і в позовній заяві.

Відповідач позовні вимоги не визнав, у відзиві на позовну заяву просив у задоволенні позову відмовити повністю, наполягаючи на правомірності оскаржуваного наказу, виданого у відповідності до вимог чинного законодавства на наявності обставин, що визначені законодавцем в якості підстави для призначення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків.

Ухвалою суду від 25.01.2018 позовну заяву залишено без руху, та надано позивачу строк для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви.

02.02.2018 на виконання вимог ухвали суду представник позивача через канцелярію суду надіслав додаткові документи по справі.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.04.2018 відкрито провадження в адміністративній справі №826/899/18 та призначено до розгляду в загальному позовному провадженні із визначенням дати проведення підготовчого засідання.

10.07.2018 судом постановлено ухвалу про закінчення підготовчого провадження і призначено справу до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити з наведених у позовній заяві і в додаткових поясненнях підстав.

23.08.2019, на підставі частини дев`ятої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, судом продовжено розгляд справи в порядку письмового провадження.

Ознайомившись із письмово викладеними позиціями представників сторін, дослідивши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ГУ ДФС у м. Києві було направлено на адресу позивача запит від 05.04.2017 за №8362/10/26-15-14-04-05-14 про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень), який отримано позивачем 14.04.2107.

Підставою для направлення запиту стало виявлення фактів, що свідчать про недостовірність визначення ПП «Статус-С» даних податкового кредиту у сумі 215994,00 грн по взаємовідносинах з ТОВ «Кордон Трейд», що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за листопад - грудень 2015 року, відповідно до яких з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки керівником підприємства - контрагента ТОВ «Кордон Трейд» надано пояснення про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності, наявність інших ознак фіктивності, визначених ст.551 Господарського кодексу України. Аналізом Єдиного реєстру податкових накладних встановлено документальне оформлення господарських операцій з ТОВ «Кордон Трейд» за імовірної відсутності їх реального здійснення, оскільки не встановлено реальний рух товару (намет актовий, шолом, спеціальний захисний хімічний костюм, ліхтар, рукав пожежний, і, пояс пожежний рятувальний, турбовентилятор тощо) за ланцюгом постачання до ПП «Статус-С».

Крім того, відповідачем витребувано копії документів, засвідчені підписом посадової особи ПП «Статус-С» та скріплені печаткою (за наявності), що безпосередньо стосуються господарських відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків із ТОВ «Кордон Трейд» за період з 01.11.2015 по 31.12.2015.

11.05.2017 відповідачем отримано відповідь на свій запит про подання інформації, відповідно до якої позивач відмовився надати таку інформацію з мотивів невідповідності запиту про подання інформації вимогам податкового законодавства.

На підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України видано наказ №7083 від 27.07.2017 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Статус-С» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з контрагентом-постачальником ТОВ «Кордон Трейд» за листопад-грудень 2015 року тривалістю 5 робочих днів з 01.08.2017.

До початку перевірки було пред`явлено службове посвідчення посадової особи, вручено наказ про проведення перевірки та пред`явлено направлення на проведення перевірки, про що свідчать підписи уповноважених представників платника податків на вказаних документах. В журналі реєстрації перевірок зроблений відповідний запис, а суму перевірку проведено з відома та в присутності директора підприємства.

Наведені обставини позивачем не спростовані.

В подальшому, за результатами проведеної перевірки складений акт від 14.08.2017 за №573/26-15-14-04-04, на підставі якого винесені податкові повідомлення-рішення від 13.09.2017 за № та №.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: 1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; 2) для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; 3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; 5) у разі проведення зустрічної звірки; 6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Як вбачається зі змісту запиту контролюючого органу, підставою для його направлення стало, виявлення фактів, що свідчать про недостовірність визначення ПП «Статус-С» даних податкового кредиту у сумі 215994,00 грн по відносинах з ТОВ «Кордон Трейд», що містяться у податкових деклараціях з ПДВ за листопад - грудень 2015 року. Підставою для такого висновку слугувала наявна у відповідача інформація про надані керівником контрагента позивача пояснення про непричетність до ведення фінансово-господарської діяльності Товариства. Наявність ознак фіктивності господарських операцій, імовірна відсутність їх реального здійснення за відсутності реального руху товару за ланцюгом постачання до ПП «Статус-С» зумовило необхідність отримання від платника податків письмових пояснень та документів на підтвердження здійснення спірної господарської операції.

Зазначений запит оформлений на бланку контролюючого органу, підписаний заступником керівника зазначеного органу та скріплені печаткою, містить в собі підстави для надіслання запиту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати.

Отже, враховуючи наведене та фактичні обставини справи, суд вважає, що контролюючий орган направив запит позивачу за наявності встановлених законом підстав та обґрунтовано, а сам запит за формою та змістом відповідає вимогам пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

Порівнюючи зміст запиту контролюючого органу та відповідь позивача, суд приходить до висновку, що позивачем пояснення щодо взаємовідносин із контрагентом не надано, а також не надано будь-яких первинних документів щодо господарських операцій з ТОВ «Кордон Трейд».

Відповідно до пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України встановлено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками(найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1, пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту.

Згідно з пунктом 78.4 статті 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

При цьому слід зауважити, що ненадання (надання не в повному обсязі) запитуваних податковим органом документів (пояснень), так само, як і надання їх поза межами стоку, встановленого Податковим кодексом України, є підставою для призначення документальної позапланової виїзної перевірки.

Також, згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 27.01.2015 у справі №21-425а14 виявлені факти, які свідчать про можливі порушення платником податків податкового, валютного та іншого законодавства, можуть бути підставою для проведення перевірки лише у випадку, коли сумніви не усунуті наданими поясненнями та документальними підтвердженнями.

За таких обставин у контролюючого органу є право на оцінку пояснень та їх документальних підтверджень. Якщо податковий орган вважає, що ці пояснення не обґрунтовані або документально не підтверджені, перевірка може бути призначена.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду, зокрема, у постановах від 07.11.2018 (справа №П/811/824/17), від 24.04.2018 (справа №804/2612/16).

З огляду на викладене, суд визнає наказ ГУ ДФС у м. Києві №7083 від 27.07.2017 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ПП «Статус-С» таким, що прийнятий відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Згідно із пунктом 81.1 статті 81 Податкового кодексу України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Отже, документальна позапланова виїзна перевірка платника податків проводиться виключно у випадку наявності принаймні однієї з підстав, визначених у статті 78 Податкового кодексу України, та за умови пред`явлення посадовими особами контролюючого органу направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Як зазначалось судом, до початку перевірки було пред`явлено службове посвідчення посадової особи, вручено наказ про проведення перевірки та пред`явлено направлення на проведення перевірки.

Таким чином, посадову особу допущено до проведення документальної виїзної перевірки. В той же час суд зазначає, що якщо позивач вважає порушення відповідачем порядку та підстав призначення перевірки, зазначені обставини мали бути підставою для не допуску посадових осіб податкового органу до перевірки, чим позивач не скористався.

Згідно підпункту 17.1.7 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України платник податків має право оскаржувати в порядку, встановленому цим Кодексом, рішення, дії (бездіяльність) контролюючих органів (посадових осіб).

Виходячи з наведеного, платниками податків до суду можуть бути оскаржені рішення, дії, бездіяльність суб`єктів владних повноважень, які порушують права, свободи та інтереси. При цьому, ці рішення, дія або бездіяльність у будь-якому випадку повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин. Отже, задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті позовні вимоги, які відновлюють фактично порушені права, свободи та інтереси особи у сфері публічно-правових відносин.

Згідно правової позиції Верховного Суду України (постанова від 24.12.2010 у справі №21-25а10), у разі коли платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом не допуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, у подальшому предметом розгляду у суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Відтак, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту винесення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. Тобто, саме на етапі допуску до перевірки платник податків може поставити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе. Водночас, допуск до перевірки нівелює правові наслідки процедурних порушень, допущених контролюючим органом при призначенні податкової перевірки.

Таким чином, наказ є актом одноразового застосування та вичерпує свою дію фактом його виконання, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платника податків. А за результатами реалізації прав, що випливають із вказаного наказу, податковим органом складено не лише акт перевірки, а й прийняті податкові повідомлення-рішення.

Отже, контролюючим органом фактично була реалізована його компетенція на проведення перевірки та оформлення результатів такої перевірки, у зв`язку з чим оспорюваний наказ не є таким, що порушує права позивача та інтереси шляхом обмежень у реалізації його прав чи безпідставного покладення на нього необґрунтованих обов`язків, а відтак, задоволення позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу не призведе до поновлення порушеного права позивача, оскільки, по-перше, такий наказ відповідача не є юридично значимим для позивача, по-друге, після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Враховуючи факт допущення позивачем посадових осіб контролюючого органу до перевірки, у спірних правовідносинах актом, що має певні правові наслідки, породжує права та обов`язки для платника податків є рішення податкового органу (акт індивідуальної дії), прийняте за результатами проведеної перевірки у відповідності до пункту 58.1 статті 58 та пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що контролюючий орган при прийнятті спірного наказу та проведенні перевірки діяв у межах та спосіб, передбачений чинним законодавством України.

Оскільки, за наслідками розгляду справи по суті суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог позивача про визнання протиправним та скасування наказу, в силу положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, понесені позивачем судові витрати стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 5-11, 19, 73-77, 79, 90, 139, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог Приватного підприємства «Статус-С» відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили у порядку, встановленому в ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено протягом 30 днів з моменту складення повного тексту до суду апеляційної інстанції в порядку, визначеному ст.ст.293, 296, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська