Справа № 280/2171/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 червня 2019 року о/об 12 год. 45 хв.Справа № 280/2171/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі НовіковійД.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; )

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач просить суд: 1) визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Запорізькій області №Ф-27518-49 від 17.12.2018 про нарахування недоїмки з єдиного внеску у розмірі 15819 грн. 54 коп.; 2) зобов`язати Головне управління ДФС у Запорізькій області здійснити коригування індивідуальної картки платника податків ОСОБА_1 шляхом зменшення податного зобов`язання з єдиного внеску, нарахованого відповідно до податкової вимоги Головного управління ДФС у Запорізькій області №Ф-27518-49 від 17.12.2018.

У позові зазначено, що ГУ ДФС у Запорізькій області 17.12.2018 винесло ОСОБА_1 Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-27518-49.У вимозі зазначено, що станом на 17.12.2018 на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів у скаржника наявна заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 15819,54 грн., яку відповідач вимагає сплатити. Позивач повідомляє, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29.07.2010 у справі №2а-3902/10/0870 задоволено позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя про припинення підприємницької діяльності Приватного підприємця ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 . Відповідно до резолютивної частини вказаної Постанови після набрання законної сили її копію направлено державному реєстратору Запорізької міської ради Запорізької області (згідно з відповіддю Запорізького окружного адміністративного суду №2а-3902/10/0870/8625/19 від 27.02.2019 матеріали справи знищено). Постанова відповідачем оскаржена не була та набрала законної сили 10.08.2010. Після винесення Постанови будь-якої підприємницької діяльності ОСОБА_1 не здійснювала та не здійснює станом на травень 2019 року. Разом з тим, відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (надалі за позовом - ЄДР) запис в ЄДР про включення відомостей про ФОП ОСОБА_1 виконано 04.09.2012, у зв`язку з тим, що державна реєстрація підприємницької діяльності позивача була проведена до набрання чинності Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців». На думку позивача, відомості з Єдиного державного реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не є належним підтвердженням здійснення підприємницької діяльності, оскільки відомості до нього відносно позивача було здійснено у 2012 році в автоматичному режимі без подання позивачем відповідних документів.Про внесення відомостей до ЄДР позивачу повідомлено не було. Будь-якої інформації про необхідність подання звітності чи припинення підприємницької діяльності після 2010 року ОСОБА_1 від контролюючих органів не отримувала. Позивачем оскаржено Вимогу №Ф-27518-49 від 17.12.2018 у адміністративному порядку, проте відповідачем залишено скаргу без розгляду посилаючись на пропущення строків для оскарження, незважаючи на той факт, що всі документи (вимогу та рішення про залишення скарги без розгляду) контролюючий орган відправляв на неналежну поштову адресу. Починаючи з 2008 року позивач зареєстрований по АДРЕСА_2 , судові повісти також приходили за вказаною адресою. Крім того, зазначену адресу вказано у скарзі на Вимогу, на що відповідач навіть не звернув уваги. Ким отримано поштову кореспонденцію від ГУ ДФС України у Запорізькій області за адресою АДРЕСА_3 позивачу не відомо. Рішення про залишення скарги без розгляду отримано особисто у приміщенні ГУ ДФС України у Запорізькій області 03.05.2019. Враховуючи все вищевикладене, позивач вважає, що оскаржувана Вимога відповідача є незаконною, оскільки винесена всупереч норм законодавства України, та необґрунтованою, оскільки винесена на підставі недостовірних та неперевірених даних.

Позивач позов підтримав.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що відповідно до ч.1 ст.4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", платниками єдиного внеску є фізичні особи-підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, у тому числі адвокатську. У відповідності з вищезазначеною нормою, позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Згідно з даними інформаційної системи органу доходів і зборів 27.04.2000 внесено запис щодо державної реєстрації підприємницької діяльності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у Департаменті реєстраційних послуг Запорізької міської ради та 27.04.2000 платника взято на облік у ГУ ДФС у Запорізькій області (Олександрівське управління у м.Запоріжжі, Олександрівська ДПІ (Шевченківський район)). До Єдиного державного реєстру департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради 03.01.2019 внесено запис щодо рішення фізичної особи-підприємця про припинення підприємницької діяльності. Таким чином, з 27.04.2000 по 03.01.2019 ОСОБА_1 перебувала на обліку у ГУ ДФС у Запорізькій області (Олександрівське управління у м.Запоріжжі, Олександрівська ДПІ (Шевченківський район)), як діюча фізична особа-підприємець на загальній системі оподаткування. З 01.01.2017 фізичні особи-підприємці, які перебувають на загальній системі оподаткування зобов`язані нараховувати та сплачувати єдиний внесок незалежно від того, отримували вони дохід (прибуток) чи ні. У випадку, якщо фізична особа-підприємець не отримувала дохід (прибуток) від підприємницької діяльності, вона повинна нараховувати та сплачувати єдиний внесок у розмірі 22 відсотки від мінімальної заробітної плати. Враховуючи вищезазначене, строк сплати єдиного внеску для фізичних осіб-підприємців на загальній системі оподаткування за 2017 рік до 10 лютого наступного року, тобто 09.02.2018. На підставі вищенаведеного, 09.02.2018 автоматично нараховано єдиний внесок в інтегрованій картці платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 у сумі 8448,00 грн. (мінімальна заробітна плата 2017 року 3200,00 грн. х 22% = 704,00 грн. в місяць) як приватному підприємцю на загальній системі оподаткування. Нарахування в інтегрованій картці платника єдиного внеску фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 проведені відповідно вимог чинного законодавства: за 1 квартал 2018 року по строку 19.04.2018 - 2457,18 грн. (мінімальна заробітна плата 2018 року 3723,00 грн. х 22% = 819,06 грн. в місяць, за 3 місяці відповідно 819,06 грн. х 3 = 2457,18 грн.); за 2 квартал 2018 року по строку 19.07.2018 - 2457,18 грн.; за 3 квартал 2018 року по строку 19.10.2018 - 2457,18 грн. Таким чином, нараховано за 3 квартали 2018 року - 2457,18 грн. х 3 = 7371,54 грн. Сума боргу зазначена у вимозі №Ф-27518-49 від 17.12.2018 про сплату боргу (недоїмки) дорівнює 15819,54 грн.: нарахування за 2017 рік у сумі 8448,00 грн. та нарахування за 3 квартали 2018 року у сумі 7371,54 грн. На підставі ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 04.05.2018 за №469(449) була сформована Вимога про сплату боргу (недоїмки) від 17.12.2018 за №Ф-27518-49 на суму 15819,54 грн., яка була отримана позивачем особисто 19.12.2018, відповідно до рекомендованого повідомлення. Враховуючи вищезазначене, ГУ ДФС у Запорізькій області вважає, що податкова вимога про сплату боргу (недоїмки) зі сплати ЄСВ від 17.12.2018 за №Ф-27518-49 на суму 15819,54 грн. є такою що винесена відповідно до норм діючого законодавства, підстави для здійснення коригування індивідуальної картки платника податків шляхом зменшення податкового зобов`язання з ЄСВ відсутні, а адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідач проти прозову заперечував.

Ухвалою судді від 10.05.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 05.06.2019.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

У Вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-27518-49 від 17.12.2018 ГУ ДФС у Запорізький області вимагається від позивача сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 15819 грн. 54 коп. на р/р0830, який виник станом на 31.10.2018, відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

У Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань містяться записи: від 27.04.2000 про державну реєстрацію ОСОБА_1 як фізичної особи-підприємця; від 03.01.2019 про припинення ОСОБА_1 підприємницької діяльності.

Вирішуючи спір по суті суд, враховуючи викладене вище, виходить з наступного.

Як зазначено у п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», недоїмка - це сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

У ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, що платниками єдиного внеску є: (…); 1) роботодавці: (…) фізичні особи - підприємці, зокрема ті, які використовують працю інших осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством про працю, чи за цивільно-правовим договором (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців); (…); 4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; (…).

Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується: 1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства. Нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу; 2) для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; 3) для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиноговнеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску; (…).

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з органом доходів і зборів за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сумм готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Як зазначено у ч.12 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

У п.3 Розділу VI «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого20.04.2015 наказом Міністерства фінансів України №449 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 04.05.2018 за №469, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за №508/26953 (надалі - «Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), зазначено: «3.Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій. У випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом 10 робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки. Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення. У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається): платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій); платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій). Під частковим зменшенням суми недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованості зі сплати фінансових санкцій) для цілей цього пункту вважається зменшення загальної суми боргу (недоїмки) з єдиного внеску, яка включає нараховані та несплачені суми єдиного внеску (фінансових санкцій) за останній календарний місяць, в якому відбулось таке зменшення. Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), крім загальних реквізитів, має містити відомості про розмір боргу, в тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк. Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом. Сума боргу у вимозі проставляється в гривнях з двома десятковими знаками після коми».

Згідно з п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» державна реєстрація юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців (далі - державна реєстрація) - офіційне визнання шляхом засвідчення державою факту створення або припинення юридичної особи, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, засвідчення факту наявності відповідного статусу громадського об`єднання, професійної спілки, її організації або об`єднання, політичної партії, організації роботодавців, об`єднань організацій роботодавців та їхньої символіки, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, зміни відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, про юридичну особу та фізичну особу - підприємця, а також проведення інших реєстраційних дій, передбачених цим Законом.

Як зазначено у ч.8 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань», фізична особа - підприємець позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності цією фізичною особою.

За матеріалами справи, Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 29.07.2010 по справі №2а-3902/10/0870 (набрала законної сили 10.08.2010) задоволено позов Державної податкової інспекції у Шевченківському районі м.Запоріжжя до Приватного підприємця ОСОБА_1 та припинено підприємницьку діяльність Приватного підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

У ст.129-1 Конституції України зазначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. (…).

Судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України (ч.1 ст.14 КАС України).

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (ч.2 ст.14 КАС України).

Як зазначено у ч.1 ст.370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Відповідачем не обґрунтовано не прийняття до уваги Постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 29.07.2010 по справі №2а-3902/10/0870 (набрала законної сили 10.08.2010) про припинення підприємницької діяльності Приватного підприємця ОСОБА_1 при винесенні оскаржуваної Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-27518-49 від 17.12.2018.

Судом з`ясовано, що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань не було зазначено про припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 на підставі Постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 29.07.2010 по справі №2а-3902/10/0870 з незалежних від позивача причин.

Протилежного відповідач не довів.

За вказаних обставин суд вважає, що позивач не може мати борг, який виник станом на 31.10.2018, з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 15819 грн. 54 коп.

З урахуванням приписів ч.2 ст.2 КАС України, суд оцінивши докази, які є у справі, в їх сукупності приходить до висновку, що Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-27518-49 від 17.12.2018, винесена відповідачем не обґрунтовано, без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, не розсудливо, а отже є не правомірною і підлягає скасуванню.

Водночас, з метою поновлення порушених прав та інтересів позивача суд вважає за можливе зобов`язати Головне управління ДФС у Запорізькій області здійснити коригування індивідуальної картки платника податків ОСОБА_1 шляхом зменшення податного зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахованого відповідно до Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-27518-49 від 17.12.2018.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-27518-49 від 17.12.2018 Головного управління ДФС у Запорізький області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ), якою вимагається від ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 15819 грн. 54 коп. на р/р0830, який виник станом на 31.10.2018.

Зобов`язати Головне управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) здійснити коригування індивідуальної картки платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) шляхом зменшення податного зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахованого відповідно до Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-27518-49 від 17.12.2018.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) судові витрати у сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.293, 295, 297 КАС України.

Рішення виготовлено у повному обсязі 05.06.2019.

Суддя О.О. Прасов