Справа № 471/290/19
Суддя: Кірімова О. М.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 471/290/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2019 року смт. Арбузинка Миколаївської області

Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Кірімової О.М.

з участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Арбузинка в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Миколаївській області в особі сержанта поліції 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Цікорук Сергія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Миколаївській області в особі сержанта поліції 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Цікорук С.О. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Свої вимоги мотивує тим, що 10 квітня 2019 року сержантом поліції 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Цікорук С.О. відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 051358 за ч. 1 ст. 126 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 425 грн. Згідно вказаної постанови ОСОБА_1 керував автотранспортним засобом ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаєві по проспекту Героїв України, 113/1 не пред`явив поліс обов`язкового страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 г ПДР України.

Позивач вважає, що дії сержанта поліції 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Цікорук С.О. щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є незаконними, з тих підстав що постанова складалася поліцейським без врахування його пояснень та зауважень, та не відображає дійсних обставин справи, винесена з грубим порушення його прав та охоронюваних законом інтересів, а також вимог чинного законодавства щодо її змісту та процедури складення, що призвело до незаконного притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення, а тому підлягає скасуванню.

Ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 23 травня 2019 року провадження у справі відкрито, спрощене позовне провадження призначене для розгляду (а.с. 22).

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, в якій просив суд відмовити в задоволенні позову та зазначив, що дійсно 10 квітня 2019 року під час патрулювання поліцейським Управління патрульної поліції в Миколаївській області департаменту патрульної поліції Цікоруком С.О., було зупинено автомобіль ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з проведенням Державною прикордонною службою України разом із МВС України "Оперції Мігрант". Водій на вимогу працівника поліції пред`явив посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, однак не надав поліс цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб з причин його відсутності. Вважає дій відповідача правомірними, оскаржувана постанова відповідає вимогам законодавства, тоді як вимоги позивача не підтверджені належним чином щодо порушення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити та розглядати справу без його участі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Причини неявки не відомі. Клопотання про розгляд справи в його відсутність до суду не надходили.

Відповідно до ч. 4 ст. 128 КАС України у разі неприбуття відповідача суб`єкта владних повноважень, належним чином повідомленого про дату, час та місце судового розгляду, без поважних причин або без повідомлення ним про причини неприбуття, розгляд справи не відкладається і справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих суду доказів, приходить до наступного.

Так, 10 квітня 2019 року сержантом поліції 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Цікорук С.О. відносно нього складено постанову про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДП 18 № 051358 згідно якої ОСОБА_1 керував автотранспортним засобом ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 в м. Миколаєві по проспекту Героїв України 113/1 без поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто не виконав вимоги п. 2.1. ґ ПДР України чим скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та його було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн. (а.с. 7)

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; 10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

В порушення вищевказаних норм, у зазначеному протоколі не вказано: за яких обставин був зупинений автомобіль ОСОБА_1 , яка була причина його зупинки, тобто не визначено суть адміністративного правопорушення, що ставить під сумнів законність зупинення автомобіля ВАЗ 2107 державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та, як наслідок, будь яких вимог працівника поліції.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно до п.п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України "Про національну поліцію" визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Частина 1 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до п. 21.1 ст. 21 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Однак, пунктами 21.2, 21.3 статті 21 зазначеного Закону передбачено, що контроль за наявністю договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється: відповідними підрозділами Національної поліції при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод.

При використанні транспортного засобу в дорожньому русі особа, яка керує ним, зобов`язана мати при собі страховий поліс (сертифікат). Страховий поліс пред`являється посадовим особам органів, визначених у пункті 21.2 цієї статті, на їх вимогу.

Тобто, право для витребування полісу відповідним підрозділом Національної поліції у водія транспортного засобу виникає за наявності двох виключних випадків, передбачених Законом, а саме: при складанні протоколів щодо порушень Правил дорожнього руху та оформленні матеріалів дорожньо-транспортних пригод, які не мали місце в даних правовідносинах.

Відповідачем не надано доказів про складання ним відносно позивача інших протоколів про порушення правил дорожнього руху або оформлення матеріалів дорожньо-транспортної пригоди, які б слугували підставою для перевірки наявності у ОСОБА_1 полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та у матеріалах справи такі докази відсутні. Будь-яких доказів, які б спростували твердження позивача та підтверджували правомірність винесеної постанови, відповідачем не надані.

Таким чином, вимога відповідача пред`явити поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів була незаконною, а тому невиконання позивачем даної вимоги поліцейського була обґрунтованою, і не може ставитись у вину вчинення адміністративного правопорушення, виходячи з положень ст. 9 КУпАП, якою передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дана позиція викладена в постанові Верховного суду від 15 березня 2019 року справа № 686/11314/17 (адміністративне провадження №К/9901/15541/18).

Як видно, доказів того, що на час зупинки позивача, сержант поліції 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Цікорук С.О. мав повноваження та підстави проводити з Державною прикордонною службою України разом із МВС України "Оперцію Мігрант", суду не надано.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_1 від 10 квітня 2019 року, які у відзиві надав суду представник відповідача слідує, що позивачу повідомлено, що його автомобіль зупинено під час дії операції "Мігрант", однак, яку норму ПДР України він порушив, позивачу не повідомлено.

Щодо наданого представником відповідача в якості доказу диску з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора щодо вчинення позивачем правопорушення та правомірності винесення відносно нього оскаржуваної постанови, то суд зазначає наступне. Згідно оглянутого вказаного диску видно, що поліцейським роз`яснено позивачу його права та обов`язки, однак водію не було повідомлено причини його зупинки, констатовано, що в ході якоїсь перевірки ОСОБА_1 працівнику поліції не надано страхового полісу, та лише на запитання позивача, з якою метою його було зупинено, працівник поліції пояснив, що проводиться операція "Мігрант" та "П`яний водій".

Згідно наданої представником відповідача інформації, страховий поліс № АК 9027342 виданий на мопед HONDA DIO реєстраційний номер НОМЕР_1 . Однак даний доказ суд не може прийняти до уваги, оскільки не стосується вирішення даного спору.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному закономпорядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Статтею 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається саме на відповідача.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Оскільки судом встановлено, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, яке б пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови, відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення, позивачем ПДР України, які стали причиною його зупинки, суд приходить до висновку про неправомірність вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів, в тому числі полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на транспортний засіб.

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Також, відповідно ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 288 КУпАП особа, яка оскаржила постанову у справі про адміністративне правопорушення, звільняється від сплати державного мита.

Керуючись ст.ст. 9, 122, 245, 247, 251, 258 КУпАП, ст.ст. 2, 6, 9, 77, 241-242, 244-246, 250, 262, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Постанову серії ДП 18 № 051358 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10 квітня 2019 року, винесену сержантом поліції 2 взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Миколаївській області Цікорук Сергієм Олександровичем про накладення на ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області на протязі десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова