Справа № 440/1301/19
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 р.Справа № 440/1301/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипник Володимир Леонідович на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, місце складання м. Полтава, повний текст складено 18.04.19 року по справі № 440/1301/19

за позовом Фермерського господарства "Грім"

до Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича

про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фермерське господарство "Грім", звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 04 грудня 2018 року "Про стягнення з боржника основної винагороди" (в редакції постанови від 04 квітня 2019 року "Про виправлення помилки у процесуальному документі") у виконавчому провадженні №57833755 про стягнення з боржника Фермерського господар "Грім" основної винагороди у сумі 275 000,00 гривень.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що підставою для стягнення основної винагороди у межах виконавчого провадження є здійснення приватним виконавцем дій по фактичному стягненню з боржника на користь стягувача зазначених у виконавчому документі сум, при цьому основна винагорода обраховується лише від розміру фактично стягнутих сум. Оскільки, приватним виконавцем у примусовому порядку не виконано виконавчий напис нотаріуса, підстави для стягнення основної винагороди відсутні.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року у справі № 440/1301/19 задоволено адміністративний позов Фермерського господарства "Грім" до Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови.

Визнано протиправною та скасовано постанову Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича від 04 грудня 2018 року "Про стягнення з боржника основної винагороди" (в редакції постанови від 04 квітня 2019 року "Про виправлення помилки у процесуальному документі") у виконавчому провадженні №57833755.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказував, що законодавець не пов`язує зв`язком та наслідком дії виконавця, які б свідчили про реалізацію заходів примусового виконання рішення, передбачених ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», з підставою для стягнення виконавчого збору та основної винагороди приватного виконавця, а такою підставою є лише факт відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, на виконанні у приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича перебувало виконавче провадження № 57833755 з примусового виконання виконавчого напису № 5890, вчиненого 22 листопада 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левченко Валентиною Миколаївною про передачу лізингоодержувачем - фермерським господарством "Грім" на користь лізингодавця - Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" об`єкта фінансового лізингу - комбайн зернозбиральний самосхідний КЗС-1218-29 "Палесс GS1218", в тому числі: КЗС-12-0100000Б-12 молотарка самосхідна без понижуючого редуктору молотильного барабану, 2016 року випуску, заводський номер 07714, вартістю 2 406 256 гривень 25 копійок; ЖЗК-7-5 жниварка для зернових культур без транспортного візка, 2016 року випуску, заводський номер 7944, вартістю 309 793 гривень 75 копійок; КЗР 1590000-04 транспортний візок до жниварки для зернових культур ЖЗК-7-5, 2016 року випуску, вартістю 33 950 гривень, що були передані на підставі договору фінансового лізингу № 28/06Л, укладеного 30 червня 2016 року (а.с. 41).

Постановою приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича від 04 грудня 2018 року відкрито виконавче провадження №57833755 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левченко Валентини Миколаївни № 5890 від 22 листопада 2018 року (а.с. 78-79).

04 грудня 2018 року приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем в межах виконавчого провадження № 57833755 прийнято постанову про стягнення із Фермерського господарства "Грім" основної винагороди приватного виконавця у розмірі 10% від вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом (а.с.80-81).

23 січня 2019 року приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем складено Акт, згідно якого виконавцем здійснено вихід за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, селище міського типу Козельщина, вулиця Радянська (Остроградського) , 223 та встановлено, що комбайн зернозбиральний КЗС-1218-29 "Полессе GS1218", в тому числі: молотарка, жниварка та транспортний візок за даною адресою відсутні (а.с. 86-87).

07 лютого 2019 року приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем складено Акт, згідно якого виконавцем здійснено вихід за адресою: Полтавська область, селище міського типу Козельщина , земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_1 , яка перебуває у боржника на праві оренди. За результатом виходу встановлено, що комбайн зернозбиральний КЗС-1218-29 "Полессе GS1218", в тому числі: молотарка, жниварка та транспортний візок за даною адресою відсутні (а.с. 88-89).

19 лютого 2019 року приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем в межах виконавчого провадження № 57833755 прийнято постанову про розшук майна Фермерського господарства "Грім" відповідно до виконавчого напису № 5890 (а.с. 91).

05 березня 2019 року на адресу приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича надійшов лист Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Полтавській області № 595 від 27 лютого 2019 року про повернення без виконання постанови про розшук майна № 57833755 від 19 лютого 2019 року (а.с. 92).

07 лютого 2019 року приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем складено Акт, згідно якого виконавцем здійснено вихід за адресою: Полтавська область, Козельщинський район, Високовакулівська сільська рада, земельна ділянка з кадастровим номером НОМЕР_2 , яка перебуває у боржника на праві оренди. За результатом виходу встановлено, що майно, яке необхідно передати відповідно до виконавчого напису не знайдено (а.с. 93-94).

02 квітня 2019 року до приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Промагролізинг-Україна" про повернення виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Левченко Валентини Миколаївни № 5890 від 22 листопада 2018 року (а.с. 95-96).

04 квітня 2019 року приватним виконавцем Скрипником Володимиром Леонідовичем в межах виконавчого провадження № 57833755 винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, якою внесено виправлення до документу: "Постанова про стягнення з боржника основної винагороди" від 04 грудня 2018 року (а.с. 100-101)

Цього ж дня приватним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу (а.с. 106-107).

Не погоджуючись із постановою приватного виконавця від 04 грудня 2018 року про стягнення з боржника основної винагороди та постановою від 04 квітня 2019 року про внесення виправлення у процесуальному документі, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що дії приватного виконавця не призвели до фактичного виконання виконавчого документа, а тому не є достатніми підставами для стягнення з позивача суми винагороди.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною п`ятою статті 26 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 42 Закону № 1404-VIII кошти виконавчого провадження складаються з виконавчого збору, стягнутого з боржника в порядку, встановленому статтею 27 цього Закону, або основної винагороди приватного виконавця

Згідно ч. 3 ст. 42 Закону № 1404-VIII витрати виконавчого провадження приватних виконавців здійснюються за рахунок авансового внеску стягувача, стягнутих з боржника коштів на витрати виконавчого провадження

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 31 «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» № 1403-VIII основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону № 1404-VIII основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч.6 ст. 26 Закону № 1404-VIII за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Частиною четвертою статті 27 Закону № 1404-VIII державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно ч. 7 ст. 31 Закону № 1403-VIII приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Інструкція з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (далі - Інструкція №512/5), визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню.

Підпункт 3.7.4. пункту 3.7 Інструкції № 512/5 визначає, що у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 5, 8, 9, 11 - 13 частини першої статті 49 Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець у постанові про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа) зазначає про виділення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме провадження та не пізніше наступного робочого дня після завершення такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору, про що виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. Строк для самостійного виконання боржнику в такому випадку не надається. До виконання постанови про стягнення виконавчого збору не застосовуються положення статті 21 Закону.

Згідно ч .3 ст. 40 Закону № 1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до п. 1 ч .1 ст. 37 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

Відповідно до частини п`ятої статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

За частиною дев`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору.

Натомість, стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання.

Початок примусового виконання рішення виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення основної винагороди приватного виконавця.

При цьому, стягнення з боржника виконавчого збору в постанові про відкриття виконавчого провадження є обов`язком державного виконавця.

А отже, фактичне виконання судового рішення та вжиття виконавцем заходів примусового виконання рішень не є обов`язковими умовами для стягнення виконавчого збору або основної винагороди приватного виконавця.

Оскільки на час відкриття виконавчого провадження відомості про повне виконання боржником рішення суду в добровільному порядку у державного виконавця були відсутні, тому державним виконавцем правомірно розпочато примусове виконання виконавчого документа та стягнуто основну винагороду приватного виконавця.

Вказана правова позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 13.03.2019.2019 у справі № 812/1413/17.

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів, зазначає, що постанова від 04 грудня 2018 року "Про стягнення з боржника основної винагороди" (в редакції постанови від 04 квітня 2019 року "Про виправлення помилки у процесуальному документі") у виконавчому провадженні №57833755 є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, а отже судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року у справі № 440/1301/19 підлягає скасуванню, а позовні вимоги залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Скрипника Володимира Леонідовича задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 18.04.2019 року по справі № 440/1301/19 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову Фермерського господарства "Грім" до Приватного виконавця Скрипника Володимира Леонідовича про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 06.06.2019 року