Справа № 727/4610/19
Суддя: Чебан В. М.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/4610/19
Провадження № 2-а/727/172/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року Шевченківський районний суд м.Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.,

при секретарі Меренчук Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Чернівецькій області Біляра Миколи Дмитровича про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення до відповідача поліцейського УПП в Чернівецькій області Біляра Миколи Дмитровича, посилаючись на те, що 16.04.2019 року лейтенантом поліції Біляр М.Д. винесено постанову про адміністративне правопорушення, серія ЕАВ №1074011 якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що 16.04.2019 року о 22 год. 29 хв. в м. Чернівці, по вул. Головна, 129, він порушив вимогу дорожнього знаку 3.21, чим порушив п.8.4.ПДР .

З винесеною постановою не погоджується, так як 16.09.2019 року ОСОБА_1 дійсно рухався по вулиці Головна в м. Чернівці в напрямку з центру в бік проспекту Незалежності, проте жодних знаків за адресою Головна, 129 в м. Чернівці не порушував.

Постанова не відображає дійсних обставин справи, оскільки за адресою Головна, 129 в м. Чернівці відсутні будь-які знаки, а тому вважає, що не вчиняв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122 КУпАП.

Стверджує, що інспектор поліції почав одразу заповнювати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, не розглянувши справу по суті, як того вимагають норми статей 278-280 КУпАП, не надав змоги скористатись правами, передбаченими статтями 268, 307, 308 КУпАП.

Так, після зупинки транспортного засобу, висловлення звинувачень у бік позивача, інспектор Біляр М.Д. одразу виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Будь-якої підготовки до розгляду справи не було, як і не було оголошення посадової особи, яка розглядає справу, дату, місце і час розгляду справи особі, яка притягається по адміністративної відповідальності, не були вирішені клопотання, не були досліджені докази, не були заслухані особи, які беруть участь у розгляді справи та свідки, а також взагалі не з`ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення, не досліджені інші обставини, що мають значення для розгляду справи.

Позивач стверджує, що без будь-яких доказів інспектор поліції виніс постанову, а на клопотання позивача ознайомити його з усіма матеріалами справи, інспектор заявив, що коли закінчить заповнювати постанову і виносити рішення по справі тоді вислухає позивача. На запитання позивача коли розпочнеться розгляд справи, інспектор відповів, що справа вже розглянута і позивача визнано винним.

Зазначає, що у нього не було ніякої можливості скористатись правом на захист, оскільки на його спробу заявити клопотання, інспектором поліції було у грубій формі відмолено.

На основі викладеного, просить суд визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти №1 УПП у Чернівецькій області лейтенанта поліції Біляра М.Д. та скасувати постанову серії ЕАВ №1074011 від 16 квітня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву, згідно якої просить справу розглянути у відсутність позивача, не фіксувати судове засідання технічними засобами, вимоги позову підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходили. Також, від відповідача по справі до суду надійшов письмовий відзив на позов, згідно якого вказують, що поліцейський Біляр М.Д. діяв згідно вимог Закону України «Про дорожній рух» та КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснений поліцейським згідно вимог ст.ст.283-285 КУпАП, позивачу були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а тому просять відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 .. Також вказують, що позивач ОСОБА_1 .. 16.04.2019 року о 22:29 год. рухаючись по вул. Головній 129 в м.Чернівці порушив вимоги дорожнього знаку 3.21, у зв`язку з чим інспектором поліції було винесено відповідну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Зазначають, що поліцейським проведено розгляд справи, позивачеві було роз`яснено його права, передбачені ст..268 КУпАП та ст..63 Конституції України та винесено відповідну постанову про притягнення до адміністративної відповідальності. Вважають, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення та просять суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ..

Дослідивши письмові матеріали справи, перевіривши доводи, викладені у відзиві представника відповідача, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно копії постанови серії ЕАВ №1074011 від 16.04.2019 року, що була винесена інспектором патрульної поліції Біляром М.Д., позивача ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. Як зазначено в постанові, 16.04.2019 року о 22:29 год. в м.Чернівці, по вул.Головній 129, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «Мерседес Бенц» д.н.з. НОМЕР_1 , порушив вимоги дорожнього знаку 3.21 «В`їзд заборонено», чим порушив вимоги п.8.4 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП (а.с.4). При цьому, як вбачається з наданих суду відео матеріалів, розміщення зазначеного знаку відсутнє, а також будь-які докази про порушення правил дорожнього руху, а саме відповідно до ПДР 3.21 - відсутні.

Згідно зі ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадській порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП України, передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п.8.4 Правил дорожнього руху України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Знак 3.21 «В`їзд заборонено» відноситься до категорії заборонних знаків та забороняє в`їзд усіх транспортних засобів.

Разом з тим, доказів, які б однозначно свідчили про вину ОСОБА_1 в порушенні зазначених вимог Правил дорожнього руху України суду не надано.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

В той час, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В позовній заяві позивач вказує, що він керував автомобілем по вул. Головній біля будинку 129, в напрямку з центру в сторону проспекту Незалежності, де відсутній знак 3.21 , та, таким чином, правил дорожнього руху не порушував.

Також в ході судового розгляду даної адміністративної справи відповідачем не було надано суду належних доказів на підтвердження факту здійснення позивачем руху на заборонний дорожній знак.

При цьому, відповідачем на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови суду не було надано жодних доказів на підтвердження власної позиції. В тому числі, суд оглянувши наданий відеозапис з нагрудних бодікамер поліцейських, на яких міг би бути відображений факт вчинення ОСОБА_1 .. порушення вимог вказаного у постанові дорожнього знаку, не вбачає фіксування зазначеного в оскаржуваній постанові порушення ПДР. На наданому суду відеозаписі з нагрудних бодікамер зафіксовано лише обставини розгляду та оформлення постанови про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідачем, як посадовою особою суб`єкта владних повноважень, рішення якого оскаржується, до суду не було надано жодних доказів на підтвердження вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З огляду на вищевикладене, доводи позивача відповідачем не спростовані.

Таким чином, суд вважає, що не доведеним є факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, а тому в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем у встановленому порядку не доведено обґрунтованості прийняття оскаржуваної постанови з урахуванням усіх обставин, що мають значення для її прийняття, що є підставою для її скасування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно приписів ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Докази, що спростовують висновки суду, станом на час розгляду справи відсутні.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що під час винесення оспорюваної постанови, інспектором поліції не зібрано достатніх достовірних фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню, суд вважає, що згідно приписів вищенаведеної норми, виникає необхідність закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху відносно ОСОБА_1 .

Що стосується вимог позивача про визнання протиправними дій інспектора поліції Біляра М.Д. про притягнення позивача до адміністративної відповідальності протиправними, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Частиною ч.1 ст.283 КУпАП, передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Отже, здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху України його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі є компетенцією поліції (посадової особи поліції) та у разі виявлення вчинення особою адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, орган (посадова особа) виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

За наведених обставин, суд вважає, що при складенні постанови серії ЕАВ №1074011 від 16.04.2019 року відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб визначений діючим законодавством, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання таких дій неправомірними. А тому, в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

За наведених обставин, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, а позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 77, 205, 241-246, 250, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського УПП в Чернівецькій області Біляра Миколи Дмитровича про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити частково.

Постанову серії ЕАВ №1074011 від 16 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В решті позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, а особами які не були присутні при проголошенні рішення в той же строк з дня отримання копії рішення.

СУДДЯ: