Справа № 640/10040/19
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

10 червня 2019 року м. Київ № 640/10040/19

Cуддя Окружного адміністративного суду міста Києва Скочок Т.О., ознайомившись з позовною заявою та доданими до неї матеріалами

за позовомГоловне управління Держпраці у Київській області
до Державної регуляторної служби України
провизнання протиправним та скасування акту перевірки від 15.04.2019 №20/52-К-2019,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Головне управління Держпраці у Київській області з позовом до Державної регуляторної служби України про визнання протиправним та скасування акту перевірки додержання Головним управлінням Держпраці у Київській області вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у частині здійснення Державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 15.04.2019 №20/52-К-2019, складеного Сектором Державної регуляторної служби у Київській області ДРС України.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі (ч. 2 ст. 171 КАС України).

У той же час, у силу ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами ч. 1 ст. 4 КАС України наведено визначення термінів, вжитих у цьому Кодексі, згідно з якими адміністративною справою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір (п. 1); публічно-правовим спором є спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п. 2); а суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7).

Натомість, ч. 1 ст. 19 КАС України наведений перелік публічно-правових спорів, на які розповсюджується юрисдикція адміністративних судів, до яких, зокрема, віднесено спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1).

Аналіз вищевказаних норм дає підстави для висновку, що особа на власний розсуд визначає, чи порушені її права та охоронювані законом інтереси рішеннями, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, проте, ці рішення, дії чи бездіяльність повинні бути такими, які породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки у сфері публічно-правових відносин.

У свою чергу, за своєю правовою природою акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені суб`єктом владних повноважень порушення вимог законодавства суб`єктами господарювання та документом, на підставі якого приймається відповідне рішення.

Вказане підтверджується положеннями п. 16 Порядку проведення перевірок додержання органами державного нагляду (контролю) вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» в частині здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.05.2017 №361, згідно з якими, результати перевірки органу державного нагляду (контролю) оформляються актом перевірки додержання вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у частині здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (далі - акт перевірки), який складається у двох примірниках (додаток 2) та підписується комісією в останній день перевірки. Акт перевірки повинен містити чіткі і стислі формулювання, які характеризують діяльність органу державного нагляду (контролю), та виявлені факти порушень вимог Закону, якщо такі мають місце, з посиланням на відповідні норми Закону, які порушено.

Натомість, у разі виявлення порушень вимог Закону органом державного нагляду (контролю) ДРС видає подання щодо усунення органом державного нагляду (контролю) порушень вимог Закону в частині здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності відповідно до Порядку внесення подань до органів державного нагляду (контролю) щодо усунення ними порушень вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24 травня 2017 р. №361 (п. 20 вказаного Порядку).

Таким чином, суд дійшов до висновку, що оскаржуваний Головним управлінням Держпраці у Київській області акт перевірки додержання Головним управлінням Держпраці у Київській області вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у частині здійснення Державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 15.04.2019 №20/52-К-2019 сам по собі не породжує настання юридичних наслідків та не впливає на права чи обов`язки позивача, а, відтак, даний спір не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

При цьому, суд звертає увагу, що оскарження акту (висновків) унеможливлює розгляд такого спору в судовому порядку взагалі.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи викладене, суд відмовляє у відкритті провадження за позовом Головного управління Держпраці у Київській області до Державної регуляторної служби України про визнання протиправним та скасування акту перевірки додержання Головним управлінням Держпраці у Київській області вимог Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у частині здійснення Державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності від 15.04.2019 №20/52-К-2019, складеного Сектором Державної регуляторної служби у Київській області ДРС України.

Керуючись вимогами п. 1 ч. 1 ст. 170, ст. 248 КАС України, суддя Окружного адміністративного суду міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Відмовити Головному управлінню Держпраці у Київській області у відкритті провадження в адміністративній справі.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі разом з матеріалами позовної заяви невідкладно надіслати особі, яка її подала.

3. Роз`яснити позивачу, що повторне звернення тієї ж особи до адміністративного суду з таким самим адміністративним позовом, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження не допускається.

Ухвала набирає законної сили в порядку та в строки, передбачені ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, передбачені ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок