Справа № ЗП/240/8/19
Суддя: Чернова Ганна Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

(про відмову у забезпеченні позову)

10 червня 2019 року м. Житомир справа № ЗП/240/8/19

категорія 109020100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чернової Г.В., розглянувши заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 до подання позовної заяви,

встановив:

07.06.2019 до Житомирського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову, в якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони Оліївській сільській раді Житомирського району Житомирської області вчиняти будь-які дії, приймати та видавати будь-які рішення, в тому числі рішення про затвердження проектів землеустрою третім особам, відносно земельної ділянки орієнтовною площею 0,0300 га в селі Оліївка.

В обґрунтування заяви вказав, що рішенням 6-ї сесії VII скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 23.06.2016 року «Про розгляд заяв щодо надання земельних ділянок» йому надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у приватну власність земельної ділянки орієнтовною площею 0,0300 га в селі Оліївка для ведення особистого селянського господарства. На підставі вказаного рішення було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 у власність площею 0,0258 га для ведення особистого селянського господарства в селі Оліївка в межах Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області. З метою державної реєстрації земельної ділянки звернувся до Головного управління Держгеокадастру, проте проект був повернутий на доопрацювання в зв`язку з прострочення дії рішення. В лютому, березні, квітні звертався із заявою до Оліївської сільської ради про продовження терміну дії рішення 6-ї сесії VII скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 23.06.2016, проте йому двічі відмовлено, зокрема рішенням 18-ї сесії VII скликання від 12.04.2019, а на останню заяву відповіді не надано. З усних пояснень представника земельної комісії ОСОБА_1 стало зрозуміло, що його заяву не будуть виносити на розгляд сесії, яка відбудеться в травні місяці 2019 року, так як земельна ділянка орієнтовною площею 0,0300 га в селі Оліївка надана чи буде надана іншій особі. Вважає, що відмова у продовженні терміну дії рішення створює очевидну небезпеку того, що Оліївською сільською радою протягом часу судового розгляду справи про визнання незаконним та скасування п.2 рішення № 548 18-ї сесії VII скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 12.04.2019 відносно залишення без задоволення заяви громадянина ОСОБА_1 , істотно ускладнить або унеможливить виконання рішення суду по вказаній справі. Відновлення порушених прав буде унеможливлене або потребуватиме значних зусиль, часу та додаткових витрат та нових позовів до суду. Вказує, що існує загроза, навіть у разі задоволення позовних вимог про визнання незаконним та скасування п.2 рішення № 548 18-ї сесії VII скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 12.04.2019, невиконання судового рішення прийнятого у справі, оскільки право власності на оскаржувану земельну ділянку буде надано іншій особі.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Частиною 1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, чинній на момент звернення заявника до суду, надалі - КАС України) встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.1 ст.150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Згідно з ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 ст.151 КАС України передбачено, що заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За змістом приписів ч. 4, 5, 6 ст.154 КАС України, залежно від обставин справи, суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Згідно із п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 №2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Аналіз наведеної правової норми свідчить на користь висновку, що законодавець встановив наступні підстави для постановляння ухвали про забезпечення позову у справі: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; захист прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; наявні ознаки очевидної протиправності оскаржуваного рішення, дій чи бездіяльності. Забезпечення адміністративного позову можливе виключно за наявності вищевказаних обставин, які підлягають доведенню позивачем та встановленню судом у разі вжиття таких заходів.

Таким чином, ст.150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В контексті наведеного, суд зазначає, що заявником не надано будь-яких доказів існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі і що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду. Водночас, зазначена ОСОБА_1 можливість передачі земельної ділянки, на яку розроблено проект землеустрою, у власність іншим особам є лище його припущенням. Крім того, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання заявником дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у користування, тому ОСОБА_1 не є власником/користувачем спірної земельної ділянки, право якого на цю земельну ділянку може бути порушено іншими особами.

Також, протиправність п.2 рішення № 548 18-ї сесії VII скликання Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області від 12.04.2019 може бути встановлена судом виключно під час розгляду судової справи з вказаним предметом спору.

Відтак, заявником не доведено наявності обставин, передбачених ч.2 ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, які є підставою для вжиття судом заходів забезпечення позову до його пред`явлення.

Керуючись статтями 150, 151, 156, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Сьомого апеляційного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Г.В. Чернова