Справа № 640/22062/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2019 р. у справі за адміністративним позовом Головного управління Національної поліції України в Київській області до Відділу Державної виконавчої служби підрозділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києві, Головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби підрозділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києві Махової Діани Анатоліївни, Головного територіального управління юстиції у місті Києві про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Національної поліції України в Київській області (далі по тексту - ГУ НП України в Київській області) звернулося до суду із адміністративним позовом до Відділу Державної виконавчої служби підрозділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - ВДВС підрозділу примусового виконання рішень ГТУЮ у місті Києві), Головного державного виконавця Відділу Державної виконавчої служби підрозділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києві Махової Діани Анатоліївни (далі по тексту - державний виконавець Махова Д.А.), Головного територіального управління юстиції у місті Києві (далі по тексту - ГТУЮ у місті Києві) в якому просило:

- визнати бездіяльність головного державного виконавця протиправною та зобов`язати винести постанову про закінчення виконавчого провадження;

- визнати незаконною та скасувати постанову від 01.11.2018 року про накладення на ГУ НП в Київській області штрафу в розмірі 5 100 грн.;

- стягнути з ГТУЮ у місті Києві грошові кошти в розмірі 19 992 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2019 року в задоволенні зазначеного адміністративного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов в повному обсязі (за текстом апеляційної скарги).

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції було порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Заслухавши представників сторін, які прибули в судове засідання, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін, виходячи з наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Частиною 1 ст. 242 КАС України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.10.2017 року в справі №826/11987/16 за позовом ОСОБА_1 до ГУ НП України в Київській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії позовні вимоги задоволено.

У зв`язку з набранням рішенням законної сили, 13.08.2018 року на його виконання видано виконавчий лист, пред`явлений до виконання до Відділу державної виконавчої служби підрозділу примусового виконання рішень Головного територіального управління юстиції у місті Києві.

Постановою ВДВС підрозділу примусового виконання рішень ГТУЮ у місті Києві від 06.09.2018 року ВП №57157119 відкрито виконавче провадження з виконання вказаного виконавчого листа.

Також, 06.09.2018 року у вказаному виконавчому провадженні винесено постанову про стягнення виконавчого збору, згідно якої присуджено до стягнення з ГУ НП в Київській області виконавчий збір у розмірі 14 892 грн.

Платіжним дорученням від 27.09.2018 року № 9858 ГУ НП в Київській області сплачено 14 892 грн. виконавчого збору.

19.09.2019 року позивачем, як боржником, у виконавчому провадженні ВП №57157119, подано заяву про закінчення виконавчого провадження, оскільки на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.10.2017 року в справі №826/11987/16 комісією ГУ НП в Київській області було розглянуто питання щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі, смерті чи втрати працездатності поліцейського було переглянуто матеріали ОСОБА_1

Крім того, протоколом засідання Комісії від 03.07.2018 року №1427 скасовано рішення про призначення ОСОБА_1 . ОГД у зв`язку з тим, що він звільнений з поліції за пп. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням), тобто, не з підстав, передбачених вимогами ст. 97 Закону.

01.11.2018 року у ВП № 57157119 винесено постанову про накладення штрафу, згідно якої станом на 01.11.2018 року інформації щодо виконання судового рішення не надано, а тому згідно зі ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника - ГУ НП в Київській області, накладено штраф у розмірі 5 100 грн., постанову про стягнення з боржника витрат виконавчого провадження, згідно якої присуджено до стягнення з боржника 236, 80 грн. витрат на проведення виконавчих дій, а також вимогу про виконання судового рішення. Вказані постанови отримані позивачем 08.11.2018 року.

16.11.2018 року ГУ НП в Київській області, як боржником, у ВП №57157119, подано заяву про скасування постанови про накладення штрафу та винесення постанови про закінчення виконавчого провадження

Сума штрафу у розмірі 5 100 грн. сплачена позивачем згідно виписки Державної казначейської служби України від 05.12.2018 року, оскільки на виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.10.2017 року в справі №826/11987/16 комісією ГУ НП в Київській області було розглянуто питання щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі, смерті чи втрати працездатності поліцейського було переглянуто матеріали ОСОБА_1 та протоколом засідання Комісії від 03.07.2018 року№1427 скасовано рішення про призначення ОСОБА_1 ОГД, у зв`язку з тим, що він звільнений з поліції за пп. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням), тобто, не з підстав, передбачених вимогами ст. 97 Закону.

Між тим, 07.12.2018 року органом стягнення скеровано на адресу позивача вимогу за №57157119/4 про виконання рішення суду та повідомлення про його виконання.

Також, 07.12.2018 року органом стягнення за підписом заступника начальника Управління - начальника Відділу примусового виконання рішень управління ДВС ГТУЮ у місті Києві, згідно якого повідомлено про те, що згідно мотивувальної частини Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.10.2017 року в справі №826/11987/16 передбачено, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, тому належним виконанням судового рішення є прийняття рішення про її призначення та виплату. У зв`язку з цим, підстави для скасування постанови про накладення штрафу відсутні, а скарги боржника, згідно ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», підлягають розгляду в судовому порядку.

Позивач, вважаючи, що оскільки судове рішення виконано боржником добровільно, підстав для стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та накладення на боржника штрафу немає, звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем, який є боржником у вищевказаному виконавчому провадженні, доказів виконання судового рішення органу стягнення не надано, у останнього наявні законні підстави для накладення на позивача штрафу, в порядку ст. 63, 75 Закону № 1404-VIII, а також для відмови у задоволенні заяв боржника про закінчення виконавчого провадження.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України та Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.16 р. №1404-VIII (далі по тексту - Закон України №1404-VIII) (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин),

Згідно ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частинами 1-3 ст. 74 Закону України №1404-VIII регламентовано, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.

Правовими положеннями ч.1 ст. 308 КАС України регламентовано, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В даному випадку, ГУ НП в Київській області оскаржує бездіяльність головного державного виконавця щодо розгляду його заяв про закінчення виконавчого провадження, скасування постанови про накладення штрафу від 01.11.2018 року, які скеровані на адресу органу стягнення 18.09.2018 року та 16.11.2018 року, відповідно, і на які отримано відповідь листом від 07.12.2018 року №57157119, яким повідомлено про відмову у задоволенні заяв та можливість оскарження рішень, дій чи бездіяльності органу стягнення в судовому порядку.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, отримавши вказану відповідь 11.12.2018 року, позивач звернувся до суду з позовом 22.12.2018 року з даним позовом.

Згідно з ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Згідно з п.9 ч. 1 ст. 39 Закону № 1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі, зокрема, фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

В даному випадку, відповідачем не прийнято в якості доказу виконання постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 09.10.2017 року в справі №826/11987/16 наданий апелянтом протокол засідання Комісії ГУ НП в Київській області з розгляду питань щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського від 03.07.2018 року №1427, яким скасовано рішення про призначення ОСОБА_1 . ОГД у зв`язку з тим, що він звільнений з поліції за пп. 7 ч. 1 ст. 77 (за власним бажанням), тобто, не з підстав, передбачених вимогами ст. 97 Закону, про що позивача повідомлено листом від 07.12.2018 року, і у зв`язку з чим не задоволена заява позивача про закінчення виконавчого провадження, виходячи з наступного.

Згідно постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2017 року в справі №826/11987/16, суд дійшов наступних висновку, що за колишніми працівниками міліції, яким встановлено інвалідність внаслідок захворювання, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ, зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», виплата якої здійснюється відповідно до Порядку № 850.

Той факт, що позивач після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ був прийнятий на службу в органи поліції, не позбавляє його права на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до Порядку №850.

Таким чином, позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про міліцію», а тому оскаржувана бездіяльність ГУ НП в Київській області щодо неприйняття у встановлений законодавством строк рішення про призначення виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , в разі втрати працездатності поліцейського, шляхом видання наказу про виплату такої допомоги є протиправною.

Зазначений висновок і став підставою для задоволення позовних вимог про зобов`язання ГУ НП в Київській області підготувати всі необхідні документи та прийняти рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського ОСОБА_1, у відповідності до чинного законодавства, що і міститься у виконавчому листі від 13.08.2018 року ВП №57157119.

З врахуванням змісту вказаного судового рішення, колегія суддів апеляційної інстанції доходить висновку, що належним виконанням судового рішення є не прийняття будь-якого рішення про призначення та виплату одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського ОСОБА_1, а прийняття рішення саме про призначення йому вказаної допомоги.

Між тим, належних доказів виконання постанови Окружного адміністративного суду міста Києва від 09.10.2017 року в справі №826/11987/16 ГУ НП в Київській області до органу стягнення не надано.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції, що відповідач мав законні підстави для накладення на позивача, як боржника, штрафу в порядку ст. 63, 75 Закону № 1404-VIII, а також підстави для відмови у задоволенні заяв позивача про закінчення виконавчого провадження, а тому постанова від 01.11.2018 року про накладення на ГУ НП в Київській області штрафу в розмірі 5 100 грн. є законною та не підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про стягнення з ГТУЮ у м. Києві грошових коштів в розмірі 19 992 грн. суд зазначає наступне.

Вказана сума складається зі сплаченої суми штрафу у розмірі 5 100 грн. згідно з постановою від 01.11.2018 року про накладення штрафу та 14 892 грн. виконавчого збору, сплаченого позивачем згідно з постановою від 06.09.2018 року про стягнення виконавчого збору.

Згідно з вищевикладеними висновками суду, підстави для визнання протиправною та скасування постанови від 01.11.2018 року відсутні, а тому відсутні підстави для повернення коштів в розмірі 5 100 грн.

Щодо сплати позивачем 14 892 грн. виконавчого збору, суд апеляційної інстанції зазначає, що постанова від 06.09.2018 року про стягнення виконавчого збору з позивача останнім не оскаржена, отже відповідність її чинному законодавству не є предметом розгляду і оцінки по справі.

Аналіз наведених правових положень та вищезазначених обставин справи дає суду підстави для висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Колегія суддів апеляційної інстанції приходить до висновку, що інші доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, а тому судом до уваги не приймаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи прийняття оскаржуваної постанови, відповідно до норм чинного законодавства.

Отже, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права.

Обставини, викладені в апеляційній скарзі, до уваги не приймаються, оскільки є необґрунтованими та не є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

В зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції України в Київській області - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 березня 2019 р. - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст рішення виготовлено 10.06.2019 року