Справа № 200/11070/18-а
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

06 червня 2019 р. Справа №200/11070/18-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача про роз`яснення судового рішення по справі №200/11070/18-а за позовом ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2018 року по справі №200/11070/18-а адміністративний позов ОСОБА_1 до Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

30.05.2019 року від позивача на адресу суду надійшла заява про роз`язснення судового рішення. В обґрунтування поданої заяви позивач просить роз`яснити рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2018 року у справі №200/11070/18-а з приводу періоду нарахування та виплати позивачу пенсії.

Частиною 3 ст. 254 КАС України визначено, що суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення, протягом десяти днів з дня її надходження. У разі необхідності суд може розглянути питання роз`яснення судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи та державного виконавця.

У відповідності до ст. 205 КАС України, суд розглядає заяву у порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву, суд зазначає наступне.

За приписами ч. 1, 2 ст. 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Слід зазначити, що роз`яснено може бути рішення або ухвалу суду у разі, якщо без такого роз`яснення її неможливо виконати, оскільки високою є ймовірність неясності резолютивної частини рішення.

Тому механізм роз`яснення судового рішення не може використовуватись, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє його мотивації. У разі незгоди з мотивацією судового рішення особи, які беруть участь у справі, можуть оскаржити це судове рішення, згідно статей КАС України.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правові норми КАС України не містять, а зі змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.

Як зазначено в п. 19 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення» в адміністративній справі, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Отже, зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кількох варіантів тлумачення.

Аналогічний правовий висновок викладено в ухвалі Верховного Суду України від 16 липня 2016 року у справі №826/16796/14 (21-452іп16), що постановлена за результатами розгляду заяви про роз`яснення судового рішення, у якій заявник зазначив, що йому незрозумілий зміст мотивувальної частини постанови, що може викликати труднощі у виконанні судового рішення. У вказаній ухвалі Верховного Суду України зазначено, що рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

Заявник в своїй заяві про роз`яснення судового рішення вказує на те, що станом на момент звернення до суду із відповідною заявою судове рішення відповідачем виконано частково, а саме, позивачу поновлена виплата пенсії з грудня 2018 року. З травня 2018 року по листопад 2018 року включно пенсія не виплачена.

Так, з рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2018 року по вказаній справі вбачається, що судом у резолютивній частині рішення визнано протиправними дії Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 з травня 2018 року. Зобов`язано Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування виплатити пенсію ОСОБА_1 з травня 2018 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ Ощадбанк. Допущено негайне виконання рішення суду в частині виплати пенсії у межах суми стягнення за один місяць, відповідно до п.1 ч.1 ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства України.

В установчій частині рішення судом встановлено, що згідно з довідкою Маріупольського об`єднаного управління пенсійного фонду України в Донецькій області від 05.11.2018 року позивач отримував пенсію за вислугою років по квітень 2018 року.

Спірним питанням даної справи є правомірність дій відповідача стосовно припинення виплати пенсії позивачеві саме з травня 2018 року з підстав, які не передбачені ст. 49 Закону № 1058-IV.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Тому суд дійшов висновку, що позивач не може бути позбавлений свого права, що стосується предмету позову, оскільки не виплата заборгованості з пенсії підтверджується довідкою відповідача про фактично виплачені суми пенсії позивачу.

Відтак, в установчій, і в резолютивній частині рішення від 04.12.2018 року встановлено, що УПФУ з травня 2018 року протиправно припинило виплату позивачу пенсії. Тобто заборгованість відповідача перед ОСОБА_1 обліковується з травня 2018 року.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 205, 254, 372 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву про роз`яснення судового рішення задовольнити.

Роз`яснити позивачу, що виконанням рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.12.2018 року по справі №200/11070/18-а, є зобов`язання Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області поновити нарахування та виплатити заборгованість з пенсії ОСОБА_1 з травня 2018 року шляхом перерахування коштів на поточний рахунок, відкритий в АТ Ощадбанк.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до Донецького окружного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складання повного тексту ухвали.

Суддя Бабаш Г.П.