Справа № 340/1173/19
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року справа № 340/1173/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін (в порядку письмового провадження) у м.Кропивницький адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі Управління) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з заявою до відповідача про визнання протиправними дій щодо відмови у переведенні на виплату пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон), як дружини військовослужбовця, померлого внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі ЧАЕС).
Водночас, просила суд зобов`язати Управління перевести на виплату згаданої пенсії.
У позовній заяві зазначила, що її чоловік помер внаслідок захворювання, яке отримав під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, перебуваючи на військових зборах.
Стверджує. що після смерті чоловіка не взяла повторний шлюб, досягла віку 50 років та має страховий стаж більше 20 років.
Управління заперечило стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (а.с.25-26).
Зазначило, що відмовило у задоволенні заяви про переведення на виплату пенсії відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 115 Закону, оскільки ОСОБА_2 ліквідовував наслідки аварії на ЧАЕС, не будучи військовослужбовцем.
Водночас, стверджувало, що статтею 55 Закону України «Про статус і соціальний статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон 2) не передбачено зниження пенсійного віку дружинам померлих військовозобов`язаних, які ліквідовували наслідки аварії на ЧАЕС.
Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, 03 листопада 1984 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб (а.с.16).
Після одруження ОСОБА_3 змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».
У 1986 році ОСОБА_2 перебував на військових зборах у військовій частині з 20 серпня по 23 вересня, де брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).
ОСОБА_1 не взяла повторний шлюб.
21 вересня 2018 року Центральна міжвідомча експертна комісія МОЗ та МНС України по встановленню причинного зв`язку хвороб, що призвели до інвалідності та смерті з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на ЧАЕС, зробила експертний висновок №10966 (а.с.19).
Згідно експертного висновку захворювання ОСОБА_2 призвело до смерті і пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.
28 січня 2019 року військово-лікарська комісія Південного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв зробила висновок, що захворювання колишнього військовослужбовця ОСОБА_2 призвело до смерті і пов`язане з виконанням обов`язків військової служби з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (протокол №22) (а.с.18).
Позивач народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.20).
Її страховий стаж складає більше 20 років (а.с.13).
12 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Управління з заявою про переведення з пенсії про втрату годувальника на пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 115 Закону.
28 грудня 2018 року Управління відмовило у задоволенні заяв з двох підстав: ОСОБА_2 ліквідовував наслідки аварії на ЧАЕС, не будучи військовослужбовцем; приписами Закону 2 не передбачено зниження пенсійного віку дружинам померлих військовозобов`язаних, які ліквідовували наслідки аварії на ЧАЕС (а.с.10-11).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами пункту 4 частини 1 статті 115 Закону встановлено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 20 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», особи з числа резервістів і військовозобов`язаних, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус особи, на яку поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», відповідно до абзаців шостого і сьомого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону, а також абзацу восьмого пункту 1 статті 10 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, після досягнення чоловіками 55 років, жінками 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.
Отже, дружина військовослужбовця, яка не взяла повторний шлюб і котрий у період проходження військової служби ліквідовував наслідки аварії на ЧАЕС та набув захворювання, що призвело до смерті, має право на призначення дострокової пенсії за віком після досягнення 50 років та за наявності страхового стажу не менше 20 років.
Законодавець прийняв таку норму права, оскільки ліквідатори наслідків аварії на ЧАЕС (у тому числі з числа військовослужбовців) часто не доживали до виникнення права на дострокове призначення пенсії за віком.
Тому, держава, розуміючи, що ліквідатори наслідків аварії на ЧАЕС свідомо жертвували власним здоров`ям і життям заради інших громадян, вирішила, що у разі їх смерті пільгою стосовно дострокового призначення пенсії за віком мають право скористатись їх дружини.
Згадана норма права логічно включена до Закону, оскільки дружини не ліквідовували наслідки аварії на ЧАЕС, що виключало поширення на них приписів Закону 2.
Судом встановлено, що:
- ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
- ОСОБА_2 у 1986 році брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у складі військової частини, перебуваючи на військових зборах;
- захворювання, що призвело до смерті ОСОБА_2 , пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС;
- після смерті ОСОБА_2 його дружина не взяла повторний шлюб;
- станом на день звернення до Управління ОСОБА_1 досягла віку 50 років, а її страховий стаж склав більше 20 років.
У примітці до припису статті 10 Закону 2 встановлено, що тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.
Отже, військовозобов`язані, які призивались на військові збори у 1986 році для ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відносяться до військовослужбовців.
Підсумовуючи, суд надає відповідь на доводи Управління щодо відмови позивачу у задоволенні заяви про перехід на пенсію за віком: ОСОБА_2 набув захворювання під час проходження військової служби, ліквідовуючи наслідки аварії на ЧАЕС; ОСОБА_1 має право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до приписів пункту 4 частини 1 статті 115 Закону.
Таким чином, предметом судового розгляду є не дії відповідача, а рішення.
Тому, суд визнає протиправним рішення Управління від 28 грудня 2018 року щодо відмови у задоволенні заяви про переведення на виплату іншої пенсії і зобов`язує відповідача повторно розглянути заяву з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
За таких обставин позов належить задовільнити частково.
Задовільняючи його, суд, керуючись приписами частини 2 статті 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав і інтересів людини виходить за межі позовних вимог, визнаючи протиправним рішення Управління.
Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 768,40 грн. (а.с.4).
Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 1 статті 139 КАС України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.
Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 28 грудня 2018 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви від 12 грудня 2018 року про переведення на виплату іншої пенсії.
Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12 грудня 2018 року з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В іншій частині позову відмовити у задоволенні.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 768,40 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Р.І. Брегей