Справа № 160/3188/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2019 року Справа № 160/3188/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіПрудника С.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Поля-59" до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, треті особи - приватне підприємство "Днепрогорстрой", Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт, -
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року У задоволенні заяви про забезпечення позову ОСББ "Поля-59" про забезпечення позову у справі № 160/3188/19 відмовлено повністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом 5 (п`яти) робочих днів, з моменту отримання копії даної ухвали, шляхом надання до суду уточненої позовної заяви з копіями відповідно до кількості учасників справи із зазначенням вірних найменувань третіх осіб, електронної адреси або адреси електронної пошти, або відомостей про відсутність пошти відповідача та третіх осіб, відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
22 квітня 2019 року від ОСББ "Поля-59" до суду надійшла уточнена позовна заява.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2019 року залучено до участі у справі залучити в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ПП «Днепрогорстрой» та Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації. Відкрито провадження в адміністративній справі, призначено розгляд за правилами спрощеного провадження без виклику учасників справи.
Позовна заява мотивована тим, що ОСББ "Поля-59" не надавало жодної згоди ПП «Днепрогорстрой» та Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації на будівельні роботи, які дозволені оскаржуваним дозволом. Серед документів, що подані відповідачу для отримання оскаржуваного дозволу, відсутня згода позивача щодо проведення таких робіт. За таких обставин відповідач повинен був відмовити третім особам у видачі оскаржуваного дозволу, однак всупереч ст. 37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» порушив означені норми.
Справа розглянута в межах строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, встановленого статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України - в межах шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Дослідивши всі документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Судом встановлено, будинок № 59 по проспекту Олександра Поля в місті Дніпро , де здійснюються будівельні роботи є багатоквартирним будинком.
Із п. 1.1. розділу І статуту ОСББ "Поля-59", який затверджено протоколом установчих зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Поля-59" від 22.05.2016 р. вбачається, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Поля-59" створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку № 59 що розташований за місцезнаходженням : м. Дніпропетровськ , проспект Олександра Поля, відповідно до Закону України « Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Метою створення об`єднання (позивача) є забезпечення і захист прав співвласників та дотримання ними своїх обов`язків (п. 2.1 Статуту об`єднання). Об`єднання має право захищати права, представляти інтереси співвласників в судах (п. 2.4 Статуту).
Зважаючи на те, що у будинку № 59 по пр . О. Поля в м. Дніпро ведуться незаконні роботи, тобто без згоди ОСББ "Поля-59", задля з`ясування певних обставин, тобто ким саме ведуться роботи, 04.03.2019 року позивач звернувся із запитом про інформацію до Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п. 1 ч. 1).
За таких обставин суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Поля-59" до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, треті особи - приватне підприємство "Днепрогорстрой", Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт Дніпропетровськомуокружному адміністративному суду.
Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Взаємовідносини між суб`єктами господарювання у бюджетній сфері мають певні особливості, які пояснюються впливом як бюджетного законодавства на їх господарську діяльність, так і особливостями, установленими в інших нормативно-правових актах.
В свою ж чергу, бюджетні установи, як суб`єкти господарювання, визнаються учасниками господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно на праві оперативного управління (господарського відання в окремих випадках, визначених законодавством) і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Тобто існують законні критерії, коли бюджетна установа може здійснювати господарську діяльність. Одним із таких критеріїв є наявність майна, яке може бути або придбано за рахунок бюджетних асигнувань, або отримано безоплатно від суб`єктів управління, інших суб`єктів господарювання.
Статтею 141 ГКУ встановлені особливості правового режиму державного майна у сфері господарювання.
Так, вказаною статтею передбачено, що до державного майна у сфері господарювання належать цілісні майнові комплекси державних підприємств або їх структурних підрозділів, нерухоме майно, інше окреме індивідуально визначене майно державних підприємств, акції (частки, паї) держави у майні суб`єктів господарювання різних форм власності, а також майно, закріплене за державними установами і організаціями з метою здійснення необхідної господарської діяльності, та майно, передане в безоплатне користування самоврядним установам і організаціям або в оренду для використання його у господарській діяльності. Держава через уповноважені органи державної влади здійснює права власника також щодо об`єктів права власності Українського народу, зазначених у частині першій статті 148 цього Кодексу.
Управління об`єктами державної власності відповідно до закону здійснюють Кабінет Міністрів України і, за його уповноваженням, центральні та місцеві органи виконавчої влади. У випадках, передбачених законом, управління державним майном здійснюють також інші суб`єкти.
Кабінет Міністрів України встановлює перелік державного майна, яке безоплатно передається у власність відповідних територіальних громад (комунальну власність). Передача об`єктів господарського призначення з державної у комунальну власність здійснюється в порядку, встановленому законом.
Не можуть бути об`єктами передачі з державної у комунальну власність підприємства, що здійснюють діяльність, яку дозволяється здійснювати виключно державним підприємствам, установам і організаціям.
Види майна, що може перебувати виключно у державній власності, відчуження якого недержавним суб`єктам господарювання не допускається, а також додаткові обмеження щодо розпорядження окремими видами майна, яке належить до основних фондів державних підприємств, установ і організацій, визначаються законом.
Відчуження суб`єктом господарювання державного майна, яке належить до основних фондів, здійснюється у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Продаж суб`єктом господарювання державного майна, яке належить до основних фондів, здійснюється лише на конкурентних засадах.
Відповідно до ч. 1 ст. 190 ЦКУ майном як особливим об`єктом вважаються окремі речі, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.
Стаття 139 ГКУ визнає майном сукупність речей та інших цінностей (включаючи нематеріальні активи), які мають вартісне визначення, виробляються чи використовуються у діяльності суб`єктів господарювання та відображаються в їх балансі або враховуються в інших передбачених законом формах обліку майна цих суб`єктів.
У свою чергу, поняття речі вміщене у ст. 179 ЦКУ, яка під річчю розуміє предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права й обов`язки.
Таким чином, з урахуванням положень ст. 190 ЦКУ майном вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права і обов`язки. Проте для визнання цих об`єктів речами в розумінні ГКУ необхідно, щоб вони відповідали ознакам, зазначеним у ч. 1 ст. 139 ГКУ, а саме:
а) мали вартісне визначення;
б) вироблялися чи використовувалися у діяльності суб`єктів господарювання;
в) відображалися в балансі цих суб`єктів або враховувалися в інших установлених законом формах обліку майна цих суб`єктів.
Залежно від того, хто є власником - держава або органи місцевого самоврядування, - через визначені ними уповноважені суб`єкти управління закріплюють за суб`єктом господарювання (бюджетною установою) відповідне майно (об`єкти управління), здійснюють контроль за використанням і збереженням майна, мають право вилучати надлишкове майно (майно, що не використовується чи використовується не за призначенням). Власники також приймають рішення, хто набуватиме право власності та інші речові права, зокрема, безоплатного отримання майна за наявності законних підстав для цього у порядку правонаступництва (в разі реорганізації, ліквідації).
Статтею 22 ГКУ визначено: «держава реалізує право державної власності у державному секторі економіки через систему організаційно-господарських повноважень відповідних органів управління щодо суб`єктів господарювання, що належать до цього сектора і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління».
Згідно з п. 5 ст. 116 Конституції України саме КМУ здійснює управління об`єктами державної власності.
Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» від від 21.09.2006р. № 185-V визначено таке: головним суб`єктом, який здійснює від імені держави управління державними об`єктами, є КМУ, який визначає об`єкти управління держвласності, стосовно яких виконує самостійно функції з управління, а також об`єкти управління, повноваження з управління якими передаються іншим суб`єктам управління, у тому числі установлює порядок безоплатної передачі об`єктів державної власності визначеним ним суб`єктам управління тощо.
Такими юридичними особами публічного права - органами виконавчої влади є міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, місцеві державні адміністрації та відповідні суб`єкти господарювання, які також набувають лише окремих повноважень, притаманних лише їм згідно зі ст. 6 Закону № 185, зокрема:
- приймають рішення про створення, реорганізацію і ліквідацію підприємств, установ та організацій, заснованих на державній власності;
-передають функції з управління об`єктами держвласності господарським структурам та здійснюють контроль за їх діяльністю;
- ведуть облік об`єктів держвласності, що перебувають в їх управлінні, здійснюють контроль за ефективним використанням та збереженням таких об`єктів;
- виявляють державне майно, яке тимчасово не використовується, та вносять пропозиції щодо умов його подальшого використання;
- погоджують передачу об`єктів державної власності в комунальну, до сфери управління інших органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності, господарських структур або в користування Національній академії наук України, галузевим академіям наук, а також передачу об`єктів комунальної власності в державну;
- у випадках, передбачених законодавством, приймають рішення про передачу об`єктів державної власності в комунальну, до сфери управління інших органів, уповноважених управляти об`єктами державної власності, господарських структур або в користування Національній академії наук України, галузевим академіям наук.
Стосовно місцевого самоврядування, то відповідно до ч. 1 ст. 140 Конституції України це є правом територіальної громади (жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста) самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Також п. 30 ст. 26 та п. 4 ст. 29 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997р. № 280/97-ВР визначено право органів місцевого самоврядування на пленарних засіданнях та сесіях приймати рішення про відчуження, передачу майна тощо.
Бюджетні установи, будучи об`єктом комунальної власності, управляються відповідним органом місцевого самоврядування. Тому управління комунальною власністю з боку органів місцевого самоврядування відповідно до ст. 24 ГКУ є аналогічним, як і для держави, передбачає управління через систему організаційно-господарських повноважень територіальних громад та органів місцевого самоврядування щодо суб`єктів господарювання, які належать до комунального сектору економіки і здійснюють свою діяльність на основі права господарського відання або права оперативного управління.
Документом, який підтверджує виникнення відповідного права, є рішення сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення), районної, обласної ради про закріплення на праві оперативного управління чи господарського відання нерухомого майна, яке перебуває в комунальній власності і безоплатно передається відповідному суб`єкту господарюванню для його діяльності. Зазначені правила визначені у ст. 172, 327 ЦКУ і ст. 2 Закону № 280.
Основні засади передачі об`єктів права державної власності до сфери управління інших органів, уповноважених управляти державним майном, у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну встановлено Законом України «Про передачу об`єктів права державної та комунальної власності» від 03.03.1998р. № 147/98-ВР.
Більш детально у межах своїх повноважень Кабінет Міністрів України 21.09.1998р. постановою № 1482 затвердив два порядки, у яких визначені суб`єкти управління, які приймають рішення, і «схему управління» безоплатної передачі майна для державної і комунальної власності.
Зокрема, Положення про порядок передачі об`єктів права державної власності (далі - Положення про передачу об`єктів держвласності) регулює в основному передачу державного майна до сфери управління інших органів, уповноважених управляти державним майном, або навіть самоврядних організацій. Ініціатива щодо передачі об`єктів права державної власності може виходити відповідно від органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій.
Залежно від виду майна відповідно до п. 4 Положення про передачу об`єктів держвласностіпередача об`єктів права державної власності здійснюється за рішенням, зокрема:
1)Кабміну - щодо об`єктів, визначених підпунктами: «а» (цілісні майнові комплекси; нерухоме майно (будівлі, споруди, у тому числі об`єкти незавершеного будівництва, крім об`єктів, зазначених в абз. 2 п. 1 цього Положення, а також нежитлові приміщення після виділення їх в окрему облікову одиницю (інвентарний об`єкт) та за умови подальшого укладення з іншими балансоутримувачами будинку, в якому передаються приміщення, договору про спільне користування та утримання будинку і прибудинкової території), яке використовується для розміщення апарату державного органу) і «ґ» (підприємства, показники фінансово-господарської діяльності яких погіршилися внаслідок неефективного управління ними органами, уповноваженими управляти державним майном, або самоврядними організаціями);
2)органів, уповноважених управляти державним майном, або самоврядних організацій за погодженням з Фондом державного майна - щодо об`єктів, визначених п.п. «б» п. 2 цього Положення: нерухоме майно (будівлі, споруди, у тому числі об`єкти незавершеного будівництва, а також нежитлові приміщення, крім об`єктів, які управляються Кабміном).
Утім, передача об`єктів державної власності від однієї до іншої бюджетної установи (у разі, коли вони належать до сфери управління одного і того ж органу, уповноваженого управляти) передбачає також погодження по певних видах майна з вищими органами, які наділені відповідними повноваженнями, і здійснюється:
- за рішенням Кабміну на підставі пропозиції органу, уповноваженого управляти державним майном, або самоврядної організації за погодженням з підприємствами, Фондом держмайна, Мінфіном і Мінекономрозвитку - щодо нерухомого майна, зазначеного в абз. 2 п.п. «а» п. 2 цього Положення;
- за рішенням органів, уповноважених управляти держмайном, за погодженням з бюджетними установами, Фондом держмайна - щодо інших цілісних майнових комплексів структурних підрозділів підприємств та нерухомого майна, зазначеного у п.п. «б» п. 2 цього Положення;
-за рішенням органу, уповноваженого управляти держмайном, або самоврядної організації за погодженням з бюджетними установами - щодо іншого окремого індивідуально визначеного майна бюджетних установ (крім нерухомого).
Передача майна до комунальної власності територіальних громад сіл, селищ, міст або у їх спільну власність ще регламентується Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні», яким визначено основні засади передачі об`єктів права державної власності у комунальну власність територіальних громад сіл, селищ, міст або у спільну власність територіальних громад сіл, селищ, міст, а також об`єктів права комунальної власності у державну власність безоплатно або шляхом обміну та регулює відносини, пов`язані з такою передачею.
Аналогічні підходи щодо погодження рішення суб`єктами управління визначені і у Порядку подання та розгляду пропозицій щодо передачі об`єктів з комунальної у державну власність та утворення і роботи комісії з питань передачі об`єктів у державну власність щодо передачі комунального майна у державну власність, затвердженому постановою КМУ від 21.09.1998р. № 1482.
Фактично процедура безоплатної передачі майна з комунальної власності у державну означає відмову територіальної громади від частини свого майна на користь держави, що підтверджується згодою відповідного органу місцевого самоврядування та рішенням суб`єкта права власності на таку передачу. З комунальної в державну власність передача об`єктів здійснюється за рішенням сільських, селищних, міських рад. Передача оформляється актом приймання-передачі, який підписується головою і членами комісії та затверджується органом, який створив комісію.
Територіальні громади можуть передавати в державну власність об`єкти соціальної інфраструктури, що надають послуги особливого характеру членам різних територіальних громад (санаторії, диспансери, бази відпочинку); музеї, пам`ятки історії, при дослідженні яких було виявлено загальнонаціональну цінність; фінансово витратні об`єкти тощо. Ініціатива щодо передачі об`єктів з комунальної у державну власність може виходити і від місцевих органів виконавчої влади, з якою вони звертаються до сільських, селищних, міських рад - щодо об`єктів права комунальної власності відповідних територіальних громад; районних, обласних рад - щодо об`єктів права спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст, що перебувають в управлінні районних, обласних рад. Після отримання згоди (рішення ради) органу місцевого самоврядування на передачу об`єкта з комунальної у державну власність місцевий орган виконавчої влади направляє її до органу центральної виконавчої влади. У свою чергу, останній подає пропозиції щодо передачі об`єкта до Мінекономрозвитку.
Мінекономрозвитку на підставі внесених пропозицій готує і у місячний термін подає за погодженням з Мінфіном, Фондом держмайна проекти відповідних рішень Кабміну. Після прийняття рішення урядом орган, уповноважений управляти держмайном, який приймає об`єкт, створює комісію з питань передачі, яка фактично приймає майно.
Крім того, КМУ затверджено постанову «Деякі питання безоплатної передачі основних засобів» від 23.02.2011 р. № 145, у п. 1 якої зазначив, що з 01.04.2011 р. безоплатна передача основних засобів (далі - ОЗ) здійснюється платникові податку на прибуток з метою їх експлуатації за рішенням центральних органів виконавчої влади у порядку, визначеному Законом № 147 і постановою № 1482. Враховуючи, що зазначена безоплатна передача може відбутися шляхом передачі ОЗ бюджетних установ до підприємств, у яких єдиний суб`єкт управління, така господарська операція є законною при дотриманні вимоги щодо наявності відповідного рішення.
Що стосується передачі майна в межах власника комунального майна, то слід зазначити таке. Власниками комунального майна, як було зазначено вище, є територіальні громади, віднесені Законом № 280 до первинних суб`єктів місцевого самоврядування. Комунальні ж бюджетні установи виступають балансоутримувачами комунального майна (суб`єктами господарювання) з відповідними речовими правами, визначеними власником (або уповноваженим ним суб`єктом управління). Тому передача такого майна за рішенням ради від однієї комунальної установи іншій - це передача з балансу одного балансоутримувача на баланс іншого, але в межах одного і того ж власника. Передача майна між різними власниками комунального майна (територіальними громадами) здійснюється відповідно до законодавства, але обов`язково за їх рішенням.
Аналіз вищевикладеного показав, що бюджетна установа як суб`єкт господарювання може мати різне майно (певний перелік об`єктів, що обліковується на балансі), яке залежно від його виду може перебувати в управлінні різних суб`єктів управління одного власника (головний суб`єкт і уповноважені органи управління), виходячи з вимог законодавства. Як наслідок, передача об`єктів державної та/або комунальної власності залежно від виду майна (об`єкта) передбачає різні підходи щодо узгодження цієї процедури, виходячи з вимог законодавства і повноважень суб`єкта управління та уповноважених органів управління.
Так, наказом МОЗ України від 29.07.2016 № 801 затверджено Положення про центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги та положень про його підрозділи.
Відповідно до розділу І зазначеного положення, Центр первинної медичної (медико-санітарної) допомоги (далі - ЦПМСД) є закладом охорони здоров`я (далі - ЗОЗ), що створюється з метою забезпечення потреб населення у первинній медичній допомозі (далі - ПМД).
ЦПМСД створюється за рішенням органу/органів місцевого самоврядування, у тому числі об`єднаної територіальної громади (далі - Засновник).
ЦПМСД є юридичною особою та підпорядковується Засновнику.
ЦПМСД проходить державну реєстрацію, акредитацію та отримує відповідні ліцензії на провадження господарської діяльності у сфері охорони здоров`я в установленому порядку.
ЦПМСД у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, цим Положенням, іншими актами законодавства України.
Ліквідація та реорганізація ЦПМСД здійснюються за рішенням Засновника за погодженням зі структурним підрозділом з питань охорони здоров`я Міністерства охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до законодавства.
Відповідно до п.п 1, 6 п. 3 Положення №801ЦПМСД забезпечує:
надання медичної допомоги відповідно до договору про медичне обслуговування населення за бюджетні кошти та інших укладених договорів;
цільове використання закріпленого за ним майна та виділених бюджетних коштів.
Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпропетровської міської ради від 19.10.2016р. № 448 «Про передачу з балансу на баланс об`єктів нерухомого майна», Враховуючи листи департаменту охорони здоров`я населення Дніпропетровської міської ради від 12.08.2016 № 2/18-854, від 12.09.2016 № 2/18-1062, від 16.09.2016 № 2/18-1140, постійної комісії міської ради з питань комунальної власності, енергозбереження та законності від 28.09.2016 № 199 ПК/КВ, від 28.09.2016 № 200 ПК/КВ, відповідно до листа департаменту по роботі з активами Дніпропетровської міської ради від 12.10.2016 вх. № 8/3891, керуючись Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні", виконавчий комітет міської ради вирішено передати об`єкти нерухомого майна з балансу комунальних підприємств на баланс комунальним закладам міста згідно з переліком, які зазначені у додатку.
З п. 3 переліку об`єктів нерухомого майна, що передаються з балансу на баланс, який є додатком до рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 19.10.2016р. № 448 вбачається, що попереднім балансоутримувачем комунальним підприємством «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» Дніпропетровської міської ради передано на баланс майбутньому балансоутримувачу комунальному закладу "Дніпропетров ський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" об`єкт нерухомого майна площею 434,9 кв. м. за адресою: м. Дніпро, просп. Олександра Поля (просп. Кірова), буд. 59 (А-12).
Механізм набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт визначає Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011р. №466 (далі по тексту - Порядок №466).
Так, відповідно до п. 28 Порядку №466 Замовник (його уповноважена особа) подає особисто або надсилає рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю заяву про отримання дозволу за формою, наведеною у додатку 10 до цього Порядку.
копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію (крім випадків, визначених пунктом 7 цього Порядку);
копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);
проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;
копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації, капітального ремонту чи технічного переоснащення;
копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;
інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати.
З матеріалів справи вбачаєтьсяё що за робочим проектом "Реконструкція нежитлового приміщення КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля, 59 під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини" від 06.09.2017 № 3017/е/17 - класом наслідків (відповідальності ) об`єкта є СС2, замовником будівництва - КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1". Генеральним проектувальником є ТОВ НВП «ХЕЛГ».
Відповідно до додатку до експертного звіту від 06.09.2017 № 3017/е/17 нежитлове приміщення КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" розташоване в Центральному адміністративному районі міста Дніпр, по червоній лінії пр. О. Поля. Представленим на експертизу робочим проектом передбачена реконструкція нежитлового приміщення під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини, яка створюється з метою забезпечення населення первинної медичної допомоги (далі - ПМП), в тому числі невідкладною медичною допомогою, шляхом наближення місця надання ПМД до місць проживання прикріпленого населення і забезпечення реалізації права пацієнтів вибрати лікаря.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права станом на 10.10.2018р. в розділі «Актуальна інформація про державну реєстрацію іншого речового права» є відомості: номер запису про інше речове право: 28325828. Дата, час державної реєстрації: 04.10.2018 09:28:14. Державний реєстратор: Александрук Ганна Вікторівна, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровської обл. Підстава виникнення іншого речового права: рішення органу місцевого самоврядування «Про закріплення на праві оперативного управління за комунальними закладами охорони здоров`я об`єктів нерухомого майна», серія та номер: 38/13, виданий 07.09.2016, видавник: Дніпропетровська міська рада; рішення органу місцевого самоврядування, серія та номер: 448, виданий 19.10.2016, видавник: Дніпропетровська міська рада; довідка, серія та номер: б/н, видавник: комунальний заклад "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1". Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень, індексний номер: 43442938 від 10.10.2018 14:19:21, ОСОБА_1 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, Дніпропетровської обл. Вид іншого речового права: право оперативного управління. Відомості про суб`єкта іншого речового права: Правонабувач: комунальний заклад "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1".
Наказом Департаменту капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації від 13.11.2018р. № 438-ОД «Про закріплення об`єктів будівництва» з метою упорядкування робіт відділу технічного нагляду управління будівництва департаменту капітального будівництва облдержадміністрації і забезпечення введення в експлуатацію об`єктів будівництва, дотримання вимог згідно з проектно-кошторисною документацією та підвищення якості будівельно-монтажних робіт Закріпити Кузьміна Андрія Геннадійовича , головного спеціаліста відділу технічного нагляду управління будівництва, відповідальним за здійснення технічного нагляду об`єкта: "Реконструкція нежитлового приміщення КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля, 59 під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини".
Згідно до наказу ПП "Днепрогорстрой" №16/11-2-18 «Про призначення відповідальної особи за виконання БМР на об`єкті» призначено виконавця робіт Кутакова Олександра Олександровича відповідальним за виконання робіт на об`єкті: "Реконструкція нежитлового приміщення КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля, 59 під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини". Виконання робіт на позначеному обєкті здійснюється ПП "Днепрогорстрой" на підставі ліцензії на господарську діяльність з будівництва об`єктів IV і V категорій складності, яка видана Державною архітектурно-будівельною інспекцією України приватному підприємству "Днепрогорстрой" від 17.05.2017 № 21-Л.
Наказом ТОВ НВП "ХЕЛГ" від 16.11.2018 № 9-0 "Про утворення групи із здійснення авторського нагляду" у зв`язку з початком будівельних робіт по об`єкту "Реконструкція нежитлового приміщення КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" за адресою: м. Дніпро, пр. О. Поля, 59 під розміщення амбулаторії загальної практики сімейної медицини" утворену групу авторського нагляду за будівництвом об`єкта.
Таким чином аналіз вищенаведеного свідчить, що для набуття права на виконання підготовчих та будівельних робіт КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" отримані всі необхідні документи у відповідності до вимог діючого законодавства.
Окрім цього, згідно з розділом І Державного класифікатору будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого і введеного в дію Наказом Держстандарту України від 17.08.2000 №507 державний класифікатор будівель та споруд (ДК БС) є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації. Класифікатор розроблено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.98 № 971 "Про Програму реформування державної статистики на період до 2002 року". ДК БС призначено для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні.
Використання ДК БС забезпечує умови для вирішення таких завдань: виконання комплексу облікових функцій щодо будівельної діяльності в рамках робіт з державної статистики, включаючи статистику цін на будівельну продукцію; проведення робіт з перепису, оцінки та переоцінки вартості і стану будівель та споруд; проведення зіставлення національних статистичних даних щодо продукції будівництва з даними Статистичної комісії Європейського Союзу (Євростату) та ООН; проведення соціологічних досліджень з питань будівництва, забезпечення житлом і різними послугами населення України; розроблення аналітичних показників та прогнозування інвестицій в економіку України.
Так, як вбачається із ДК БС під кодом об`єкта класифікації будівель та споруд 1264.4 є поліклініки, пункти медичного обслуговування та консультації.
Таким чином, доводи позивача про те, що інформація щодо назва коду об`єкта є недостовірною є безпідставними, оскільки КЗ "Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1" є медичною установою, та код об`єкта 1264.4 підпадає як під визначення поліклініки, пункти медичного обслуговування та консультації.
Відповідно до статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».
За приписами частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; 3) видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
Частиною першою статті 36 цього Закону передбачено, що право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), об`єктах, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.
Виготовлення та затвердження проектної документації врегульовано статтями 7, 9, 27 Закону України «Про архітектурну діяльність» та статтею 31 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».
Таким чином, під належним дозволом слід розуміти передбачений Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» дозвільний документ (статті 35- 37), що дає право виконувати підготовчі та будівельні роботи саме того об`єкта і на тій земельній ділянці, яка передана з цією метою певній особі.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 26 Закону України від 17.02.2011 №3038-VI "Про регулювання містобудівної діяльності" проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:
1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;
2)розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31 цього Закону, її експертизи;
3) затвердження проектної документації;
4) виконання підготовчих та будівельних робіт;
5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;
6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.
Відповідно до частин першої - третьої статті 37 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" Право на виконання підготовчих робіт (якщо вони не були виконані раніше згідно з повідомленням про початок виконання підготовчих робіт) і будівельних робіт на об`єктах будівництва, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України "Про оцінку впливу на довкілля", підключення об`єкта будівництва до інженерних мереж та споруд надається замовнику та генеральному підряднику чи підряднику (якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) після отримання дозволу на виконання будівельних робіт.
Дозвіл на виконання будівельних робіт видається органами державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви.
За наявності дозволу на виконання будівельних робіт отримання замовником та генеральним підрядником чи підрядником (у разі якщо будівельні роботи виконуються без залучення субпідрядників) інших документів дозвільного характеру для виконання будівельних робіт та видалення зелених насаджень у межах будівельного майданчика не вимагається.
Для отримання дозволу подається заява, до якої додаються:
1) копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію;
2) копія розпорядчого документа щодо комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду у разі здійснення комплексної реконструкції кварталів (мікрорайонів) застарілого житлового фонду на замовлення органів державної влади чи органів місцевого самоврядування на відповідних землях державної чи комунальної власності (замість копії документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою);
3) проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку;
4) копія документа, що посвідчує право власності на будинок чи споруду, або згода його власника, засвідчена у встановленому законодавством порядку, на проведення будівельних робіт у разі здійснення реконструкції, реставрації чи капітального ремонту;
5) копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, та осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд;
6) інформація про ліцензію, що дає право на виконання будівельних робіт, та кваліфікаційні сертифікати;
7) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
Форма дозволу на виконання будівельних робіт, форма заяви, що подається для його отримання, форма відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, порядок видачі та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначаються Кабінетом Міністрів України.
Згідно ч. 4-6 вказаного Закону відмова у видачі дозволу на виконання будівельних робіт видається заявнику в письмовому вигляді з відповідним обґрунтуванням у строк, передбачений для видачі дозволу.
Підставою для відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт є:
1) неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу;
2) невідповідність поданих документів вимогам законодавства;
3) виявлення недостовірних відомостей у поданих документах;
4) результати оцінки впливу на довкілля у випадках, визначених Законом України "Про оцінку впливу на довкілля".
Рішення про видачу або анулювання дозволу на виконання будівельних робіт може бути розглянуто у порядку нагляду центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду (без права видачі дозволу), або оскаржено до суду.

У разі якщо в установлений цією статтею строк органом державного архітектурно-будівельного контролю не видано дозвіл на виконання будівельних робіт або відмову в його видачі, замовник звертається до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, для вжиття протягом десяти робочих днів заходів, пов`язаних з видачею зазначеного дозволу або відмовою в його видачі. У разі якщо протягом зазначеного строку не буде видано дозвіл на виконання будівельних робіт або відмову в його видачі, право на виконання будівельних робіт виникає на десятий робочий день з дня реєстрації письмового звернення, направленого рекомендованим листом до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, а дозвіл вважається виданим.

Дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі:

1) подання замовником заяви про анулювання дозволу на виконання будівельних робіт;

2) наявності відомостей про ліквідацію юридичної особи, що є замовником;

3) встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю;

4) скасування містобудівних умов та обмежень;

5) систематичного (два і більше разів підряд) перешкоджання проведенню перевірки посадовими особами органу державного архітектурно-будівельного контролю.

З аналізу зазначених норм права вбачається, що дозвіл на виконання будівельних робіт може бути скасовано (анульовано) за рішенням органу державного архітектурно-будівельного контролю, зокрема, у разі систематичного порушення законодавства у сфері будівництва та архітектури під час виконання будівельних робіт, водночас, законодавство не містить визначення поняття «систематичність порушення законодавства у сфері будівництва та архітектури».

Виходячи із загального визначення поняття систематичного порушення законодавства, під таким порушенням слід розуміти вчинення особою протиправного діяння, в тій чи іншій сфері суспільних відносин, не менш ніж два і більше разів.

Таким чином, позивачем не наводилося обґрунтувань невідповідності даної проектної документації вимогам чинного законодавства та не повідомлено про конкретні порушення при її складанні та затвердженні. Натомість, позивач стверджує, що відповідач мав дійти висновку про протиправність самого будівництва, зважаючи на обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги.

Надаючи правову оцінку дій відповідача, суд керується, зокрема, положеннями ч.2 ст.2 КАС України, відповідно до якої, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом встановлено, що всі дії відповідача, пов`язані з предметом даного позову, відповідають критеріям щодо правомірності в контексті ст. 2 КАС України.

Відповідно до ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проаналізувавши приписи зазначеного законодавства у взаємозв`язку з обставинами даної справи, суд дійшов переконання, що заявлені позивачем вимоги є безпідставними й спростованими долученими до матеріалів справи письмовими доказами.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що адміністративний позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позову понесені ним судові витрати, пов`язані зі зверненням до суду, не відшкодовуються.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 78, 139, 242, 245-246, 258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовної заяви об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Поля-59" до управління Державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, треті особи - приватне підприємство "Днепрогорстрой", Департамент капітального будівництва Дніпропетровської обласної державної адміністрації про визнання протиправним та скасування дозволу на виконання будівельних робіт - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С. В. Прудник