Справа № 520/4412/19
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 р. № 520/4412/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд, з урахуванням уточнень, визнати протиправними дії Чугуївського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком як держслужбовцю згідно ст.37 Закону України „Про державну службу" № 3723 - XII та скасувати Рішення Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про відмову в перерахунку пенсії №2565-02/23 від 29.03.2019 року; зобов`язати Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати період роботи позивача в органах місцевого самоврядування з 01.10.2001 року по 26.11.2018 року до стажу державної служби та призначити позивачу з 26.11.2018 року пенсію за віком державного службовця згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та пункту 10 розділу XI Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VІІІ в розмірі 60 відсотків суми її заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці (надбавки оплати та премії) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі довідок про складові заробітної плати від 26.11.2018 року №4820 та від 26.11.2018 року №4821 виданих Управлінням соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено про протиправність рішення відповідача яким їй відмовлено у переході з пенсії за віком на загальних умовах на пенсію за віком державного службовця, оскільки, на її думку, період служби в органах місцевого самоврядування повинен включатись до стажу державної служби у цілях призначення пенсії у порядку п.10 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII та у порядку ст.37 Закону України „Про державну службу" №3723-XII.

Ухвалою від 07.05.2019 року відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана відповідачу, та отримана ним.

Відповідач надав відзив на позов, в якому, просив у задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на той факт, що у правовідносинах, з приводу яких подано позов, діяв правомірно.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно до вимог ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Так, правовідносинам, з приводу яких подано даний позов передували інші, щодо яких було встановлено відповідні обставини рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019р. по справі №520/11490/18 , яке 18.02.2019 року набрало законної сили, згідно відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду".

В рамках справи №520/11490/18 судом встановлено, що позивач письмовою заявою від 26.11.2018 р. звернувся до тероргану ПФУ з приводу переведення з пенсії за віком у порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком у порядку Закону України «Про державну службу».

Рішенням владного суб`єкта від 05.12.2018р. №12451-02/23 у заяві громадянина було відмовлено.

Як з`ясовано судом, одночасно юридичною та фактичною підставою для цього послугувало судження владного суб`єкта про те, що періоди роботи посадових осіб в органах місцевого самоврядування не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , безперервно з 02.10.2001р. по 30.04.2016р. працювала в органах місцевого самоврядування, приймала присягу посадової особи місцевого самоврядування.

Таким чином, безперервний стаж роботи в органах місцевого самоврядування перевищує 10 років.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019р. по справі №520/11490/18 було частково задоволено позов ОСОБА_1 до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області у спосіб скасування рішення Чугуївського об`єднаного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 05.12.2018 р. №12451-02/23 та зобов`язання Чугуївське об`єднане Управління Пенсійного фонду України в Харківській області вирішити по суті заяву ОСОБА_1 від 26.11.2018 р. з приводу призначення пенсії у порядку ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та пункту 10 розділу ХІ Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII.

Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області виконано рішення по справі №520/11490/18 у спосіб, зазначений у ньому, повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 26.11.2018 р. з приводу переведення з пенсії за віком у порядку Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком у порядку Закону України «Про державну службу».

За наслідками повторного розгляду заяви відповідач прийняв рішення від 29.03.2019 року № 2565-02/23 про відмову у задоволенні заяви.

Відмова вмотивована тим, що рішення по справі №520/11490/18 не містить в собі обов`язку пенсійного органу з зарахування стажу та призначення пенсії за віком у порядку Закону України «Про державну службу».

Крім того, судом встановлено, що в рішенні від 29.03.2019 року № 2565-02/23 фактично продубльовано висновки пенсійного органу, викладені в рішенні від 05.12.2018 р. №12451-02/23, яке скасовано у рамках справи №520/11490/18 з приводу незарахування періоду роботи з 02.10.2001 р. по 30.04.2016р. ,в органах місцевого самоврядування, які не зараховуються до стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців.

Позивач, не погодившись з рішенням 29.03.2019 року № 2565-02/23, звернувся до суду за його оскарженням.

По суті позову суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, правовідносинам, з приводу яких подано даний позов передували інші, щодо яких було встановлено відповідні обставини рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019р. по справі №520/11490/18 , яке 18.02.2019 року набрало законної сили, згідно відомостей автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду". Отже такі не підлягають доказуванню у справі, що наразі розглядається.

Задовольняючи позов, що розглядався у справі №520/11490/18 суд у своїх висновках дійшов того, що робота громадян України на посадах в органах місцевого самоврядування відноситься до публічної служби, за характером, змістом, суттю, порядком проходження, обсягом похідних обмежень є тотожною державній службі у розумінні Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723-ХІІ, Закону України «Про державну службу» від 17.11.2011р. №4050-VI, Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII, відтак, на переконання суду, позивач має достатній стаж державної служби на відповідних посадах для застосування правил п.10 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII.

Отже, в рамках справи № 520/4412/19, що наразі розглядається, не підлягають доказуванню обставини того, що позивач має достатній стаж державної служби на відповідних посадах для застосування правил п.10 розділу ХІ Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015р. №889-VIII та періоди її роботи на посадах в органах місцевого самоврядування відносяться до публічної служби та мають бути зараховані до стажу державної служби.

Згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ

пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідно до пункту 10 розділу ХІ Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Позивачем надано до матеріалів справи довідки про складові заробітної плати від 26.11.2018 року №4820 та від 26.11.2018 року №4821, що видані Управлінням соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області.

З копії трудової книжки позивача встановлено, що вона з 01.10.2001 року по теперішній час працює в Управлінні соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доказано правомірність рішення №2565-02/23 від 29.03.2019 року, оскільки, хоча таке фактично прийнято на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.01.2019р. по справі №520/11490/18 , яке 18.02.2019 року набрало законної сили, проте, без урахування відповідних висновків суду.

Відтак, останнє підлягає скасуванню.

Щодо зобов`язальної частини позову, як способі відновлення порушеного права.

За приписами ч.3 ст. 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акту суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Аналізуючи дані положення кодексу, можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду у випадку встановлення порушення прав позивача зобов`язувати суб`єкта владних повноважень приймати рішення або вчиняти певні дії.

За приписами статті 6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" N 3477-IV від 23.02.2006, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява N 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Таким чином, відповідну частину позову суд, враховуючи дату звернення позивача з заявою до відповідача, задовольняє у заявлений позивачем спосіб, що є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Позов в частині щодо визнання протиправними дій Чугуївського об`єднаного управлінні Пенсійного фонду України Харківської області щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком як держслужбовцю згідно ст.37 Закону України „Про державну службу" № 3723 - XI задоволенню не підлягає, оскільки не є належним захистом порушених праві позивача.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 263, 255, 295, 297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Леонова, буд. 4-а, секція А, м. Чугуїв, Харківська область,63503, ) про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Скасувати Рішення Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області №2565-02/23 від 29.03.2019 року, яке складене відносно ОСОБА_1 .

Зобов`язати Чугуївське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області зарахувати період роботи ОСОБА_1 в органах місцевого самоврядування з 01.10.2001 року по 26.11.2018 року до стажу державної служби та призначити ОСОБА_1 з 26.11.2018 року пенсію за віком державного службовця згідно ст. 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 року №3723-ХІІ та пункту 10 розділу XI Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 року №889-VІІІ в розмірі 60 відсотків суми її заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці (надбавки оплати та премії) з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі довідок про складові заробітної плати від 26.11.2018 року №4820 та від 26.11.2018 року №4821 виданих Управлінням соціального захисту населення Чугуївської міської ради Харківської області.

У задоволенні решти позову - відмовити.

Стягнути з Чугуївського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (вул. Леонова, буд. 4-а, секція А, м. Чугуїв, Харківська область,63503, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код - НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ; дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 768,40 грн. ( сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому п. 15.5 Розділу VII КАС України, а саме: до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 10 червня 2019 року.

Суддя Заічко О.В.