Справа № 540/2462/18
Суддя: Стеценко С.Г.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 червня 2019 року

Київ

справа №540/2462/18

адміністративне провадження №К/9901/15484/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Стеценка С.Г.,

суддів: Рибачука А.І., Тацій Л.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі №540/2462/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради, треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради, а саме: встановлення відсутності повноважень змінювати дату початку (закінчення) сезону, на який розраховується та надається житлова субсидія; визнання протиправними дії в частині обмеження розміру призначеної ОСОБА_1 субсидії на оплату централізованого опалення на квітень 2018 року; визнання бездіяльності протиправною в частині не надання ОСОБА_1 субсидії на оплату централізованого опалення, шляхом перерахування коштів на рахунок АТ "Херсонська ТЕЦ", за березень 2018 року і за квітень 2018 року; зобов`язання здійснити розрахунок субсидії на оплату централізованого опалення домоволодіння до 30 квітня 2018 року включно та надати ОСОБА_1 субсидію на оплату централізованого опалення, шляхом перерахування коштів на рахунок ПАТ "Херсонська ТЕЦ", за березень 2018 року і за квітень 2018 року.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 04 лютого 2019 року адміністративний позов задовольнив частково, а саме: визнано протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради в частині обмеження розміру призначеної ОСОБА_1 субсидії на оплату централізованого опалення на квітень 2018 року; визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради в частині не надання ОСОБА_1 субсидії на централізоване опалення, шляхом перерахування коштів на рахунок ПАТ "Херсонська ТЕЦ" за березень 2018 року; зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради здійснити розрахунок субсидії на оплату централізованого опалення домогосподарства ОСОБА_1 та надати субсидію на оплату централізованого опалення, шляхом перерахування коштів на рахунок ПАТ "Херсонська ТЕЦ" за березень 2018 року та за квітень 2018 року в належному розмірі.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року скасовано та ухвалено нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням, позивач подав касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження за зазначеною касаційною скаргою, суд виходить з такого.

Статтею 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведеного законодавства дозволяє дійти висновку про те, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках.

Згідно частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Частиною шостою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України регламентовано перелік категорій справ, які відносяться до справ незначної складності, зокрема, інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Адміністративна справа незначної складності (малозначна справа), відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України - це адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

За правилами спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у виключному порядку (частина четверта статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України), а також через складність та інші обставини (частина третя статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України).

Системний аналіз вищезазначених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що суд має право віднести справу до категорії малозначних за результатами оцінки характеру спірних правовідносин, предмета доказування, складу учасників та інших обставин, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, а також крім справ, які підлягають розгляду в порядку загального позовного провадження.

Статтею 257 Кодексу адміністративного судочинства України визначено перелік справ, що розглядаються за правилами спрощеного позовного провадження. Такими справами є справи незначної складності, а також будь-які інші, за винятком тих, що зазначені у частині четвертій цієї статті, а саме:

- щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом;

- щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб;

- про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності;

- щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень, у даній справі позивач просить суд встановити відсутність повноважень у відповідача змінювати дату початку (закінчення) сезону, на який розраховується та надається житлова субсидія; визнати протиправними дії відповідача в частині обмеження розміру призначеної ОСОБА_1 субсидії на оплату централізованого опалення на квітень 2018 року; визнати бездіяльність Управління протиправною в частині не надання позивачу субсидії на оплату централізованого опалення, шляхом перерахування коштів на рахунок АТ "Херсонська ТЕЦ", за березень 2018 року - 1144,52 грн. і за квітень 2018 року - 1055,44 грн.; зобов`язати відповідача здійснити розрахунок субсидії на оплату централізованого опалення домоволодіння до 30.04.2018 р. включно, та надати ОСОБА_1 субсидію на оплату централізованого опалення, шляхом перерахування коштів на рахунок АТ "Херсонська ТЕЦ", за березень 2018 року і за квітень 2018 року в загальному розмірі 2199,96 грн.

Враховуючи характер спірних правовідносин та предмет позову, зважаючи на значення справи для сторін, її категорію та складність і обраний позивачем спосіб захисту, а також приймаючи до уваги відсутність даних про те, що розгляд справи становить значний суспільний інтерес, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати дану справу такою, що є справою незначної складності.

Обставини, які є критерієм для віднесення вказаної справи до категорії таких, які підлягають розгляду за правилами загального позовного провадження у розумінні частин третьої та четвертої статті 12 КАС України, а також випадків, які б виключали можливість застосування положень пункту 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України не вбачаються та у касаційній скарзі не містяться.

Отже, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного оскарження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи зазначене, у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з правовими позиціями, сформованими Європейським судом з прав людини у справах Levages Prestations Services v. France (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року та Brualla Gomez de la Torre v. Spain (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) 19 грудня 1997 року, згідно з якими умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 328, 333, 355, 359 КАС України,

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.04.2019 у справі №540/2462/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у місті Херсоні ради, треті особи: ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Копію ухвали разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді С.Г. Стеценко

А.І. Рибачук

Л.В. Тацій