Справа № 0840/3504/18
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2019 року м. Дніпросправа № 0840/3504/18

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Головко О.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року, суддя першої інстанції Стельнікова Н. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного спеціаліста відділу реєстрації фізичних осіб по Олександрівському району Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Любомудрової Ірини Сергіївни, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного спеціаліста відділу реєстрації фізичних осіб по Олександрівському району Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Любомудрової Ірини Сергіївни , Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, в якому просила:

визнати незаконним та скасувати рішення від 21.08.2018 прийняте головним спеціалістом відділу реєстрації фізичних осіб по Олександрівському району Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Любомудровою І. С. про відмову у знятті позивача з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради зняти позивача з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що підстави для відмови у знатті з реєстрації місця проживання встановлено ст.9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання». Однак, нормою вказаної статті не передбачено таку підставу, як ч.4 ст. 29 Цивільного кодексу України, на що посилався відповідач, приймаючи оскаржуване рішення. Відмовляючи позивачеві у знятті з реєстрації місця проживання на підставі, яка не передбачена ст.9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» відповідач діяв з порушенням норм чинного законодавства.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано рішення від 21.08.2018 прийняте Головним спеціалістом відділу реєстрації фізичних осіб по Олександрівському району Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Любомудровою Іриною Сергіївною про відмову у знятті ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Зобов`язано Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради зняти ОСОБА_1 з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до частини 4 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, із ким вона проживає, опікуна чи місцезнаходження навчального закладу або закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Тобто, дитина, яка не досягла 10 років, може бути зареєстрована лише за місцем проживання батьків або одного з них. Тому, у разі зняття ОСОБА_1 за вищезазначеною адресою, за цією адресою залишилась би малолітня дитина без батьків, що суперечить діючому законодавству. Абзацом 4 пункту 24 Правил реєстрації місця проживання, затвердженого постановою КМУ № 207 від 02.03.2016, встановлено, що якщо після здійснення реєстрації місця проживання особи одночасно зі зняттям з реєстрації попереднього місця проживання буде встановлено, що особа не повідомила про реєстрацію місця проживання разом з нею за попередньою адресою малолітніх дітей, обидві дії скасовуються на підставі письмового рішення органу реєстрації, про що письмово повідомляється особі. Дана норма також унеможливлює реєстрацію малолітньої дитини окремо від батьків або одного з них та навіть, якби зняття з реєстрації місця проживання позивача і було б проведено, то таке зняття б підлягало скасуванню відповідно до пункту 28 Правил, як таке, що проведено з порушенням вимог законодавства.

Пунктом 26 Правил встановлено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Отже, Правилами чітко визначено, що малолітня дитина обов`язково повинна бути зареєстрована разом з одним із батьків, і зняття з реєстрації місця проживання малолітньої дитини здійснюється виключно разом з одним із батьків.

Таким чином, ОСОБА_1 повинна була разом із заявою про зняття з реєстрації місця проживання подати також заяву про зняття з реєстрації місця проживання її малолітньої дитини.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач вказує на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване. Зазначає, що серед визначеного порядком переліку документів, який подається заявником, відсутня заява про одночасне зняття з реєстрації дітей заявників. Реєстрація місця проживання дитини за адресою, відмінною від адреси реєстрації її батьків не унеможливлює спільне проживання дитини з батьками за іншою незареєстрованою адресою її місця проживання, оскільки особа може мати декілька місць проживання, з яких реєстрації підлягає тільки одне. Реєстрація дитини та батьків за різними адресами не є порушенням частини 4 статті 29 ЦК України, оскільки законом допускається, що фактичне проживання дитини може не співпадати із її зареєстрованим місцем проживання. Реєстрація місця проживання є лише формою зв`язку з державою, а не підставою здійснення особою її особистих прав.

В судове засідання суду апеляційної інстанції позивач та відповідач - головний спеціаліст відділу реєстрації фізичних осіб по Олександрівському району Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Любомудрова І. С., не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неприбуття суду не повідомлені.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, заслухавши пояснення представника відповідача - Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 21 серпня 2018 року звернулася до Відділу реєстрації фізичних осіб по Олександрівському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради із заявою №1743-1/04-20 про зняття з реєстрації місця проживання.

21.08.2018 року на підставі частини 4 статті 29 Цивільного кодексу України у знятті з реєстрації місця проживання відмовлено. (а. с. 12)

Правомірність прийняття відмови у знятті з реєстрації місця проживання передано на розгляд суду.

За приписами до частини 1 статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Частиною 3 статті 29 ЦК України встановлено, що місцем проживання особи від 10 до 14 років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.(частина 4 статті 29 ЦК України).

Отже, місце проживання дитини має бути місцем проживання її батьків або одного з них.

Згідно з пунктом 5 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 року № 207 батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження.

Також пунктом 18 Правил встановлено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі:

заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації;

судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою;

свідоцтва про смерть;

паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку;

інших документів, які свідчать про припинення:

підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства;

підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту;

підстав на право користування житловим приміщенням.

Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання з урахуванням вимог, визначених частиною одинадцятою статті 6 цього Закону.

Зняття з реєстрації місця проживання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування.

Разом із заявою особа подає:

документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16-річного віку, подається свідоцтво про народження;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

Відповідно до пункту 26 Правил зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника за формою згідно з додатком 11.

Разом із заявою особа подає:

документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 років, подається свідоцтво про народження.

квитанцію про сплату адміністративного збору;

військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку).

У разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування).

Таким чином, Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та Правилами реєстрації місця проживання передбачено, що разом із заявою особа подає свідоцтво про народження, якщо дитина не досягла 16 років.

Матеріалами справи підтверджено, що разом із позивачем зареєстрована її малолітня дитина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Приписами статті Стаття 9-1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що орган реєстрації відмовляє в реєстрації або знятті з реєстрації місця проживання, якщо:

особа не подала передбачені цим Законом документи або інформацію;

у поданих особою документах містяться недостовірні відомості або подані нею документи є недійсними;

для реєстрації або зняття з реєстрації звернулася особа, яка не досягла 14-річного віку.

Оскільки під час подання заяви про зняття з реєстрації, позивач не подала свідоцтво про народження малолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_1 не подала передбачені цим Законом документи.

За викладених обставин, відповідач, відмовляючи у знятті з реєстрації місця проживання, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

За приписами частини 1 статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що у відповідності до статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради - задовольнити.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 30 листопада 2018 року - скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного спеціаліста відділу реєстрації фізичних осіб по Олександрівському району Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Любомудрової Ірини Сергіївни, Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Постанова набирає законної сили з 06.06.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 07.06.2019.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров

суддя О.В. Головко