Справа № 1.380.2019.002391
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002391
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

10 червня 2019 року
Суддя Львівського окружного адміністративного суду Ланкевич Андрій Зіновійович, перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.05.2018 року про відмову в призначенні пенсії позивачу зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати відповідача призначити та виплачувати позивачу з 26.03.2018 року пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», як евакуйованій у 1986 році із зони відчуження аварії на Чорнобильській АЕС.

У зв`язку з тим, що позовну заяву подано після закінчення строку, установленого законом, та без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, ухвалою судді від 20.05.2019 року позовну заяву залишено без руху, а позивачеві надано строк для усунення виявлених недоліків (десять днів з дня вручення цієї ухвали).

04.06.2019 року від представника позивача надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом, мотивована тим, що про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізналася в березні 2019 року після отримання листа-відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 29.03.2019 року. До цього моменту, тобто з 24.05.2018 року по 29.03.2019 року, позивач намагалась мирно врегулювати спір. З огляду на викладене, просить визнати поважними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Надаючи оцінку вказаним доводам, суд враховує наступне.

За правилами ч.ч.1, 2, 4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.123 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 року визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Як видно з матеріалів справи та й не заперечувалось представником позивача, про порушення своїх прав, свобод та інтересів позивач дізналася у травні 2018 року після отримання спірного рішення відповідача від 24.05.2018 року про відмову в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Натомість, з даною позовною заявою позивач звернулася до суду лише 14.05.2019 року, тобто після закінчення строку, установленого законом.

Вказаний пропуск пояснює тим, що позивачем вживалися заходи добровільного врегулювання спору, на підтвердження чого додано копії адвокатських запитів.

Проте суд не приймає доводи представника позивача, що про порушення свого права позивач дізналася у березні 2019 року після звернення до відповідача з відповідною заявою, оскільки будь-які об`єктивні чи суб`єктивні обставини не позбавляли позивача можливості звернутися до суду з травня 2018 року.

В контексті спірних правовідносин, слід врахувати, що пенсія є періодичним платежем, а отже, не отримавши чи отримавши пенсію за певний місяць, особа повинна була дізнатись про порушення права на її отримання.

Безпідставними є посилання представника позивача на те, що встановлений ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України строк не застосовується до спірних правовідносин, адже як вказав Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 року у справі №804/4217/18, строк давності не застосовується лише до вимог щодо нарахованих пенсій, в спірних же правовідносинах суми пенсії не були нараховані пенсійним органом.

Щодо тверджень представника позивача про те, що у період з 24.05.2018 року до моменту звернення в суд позивачем вживались заходи добровільного врегулювання спору, а тому строк пропущено з поважних причин, то суд такі не враховує, адже пенсійним законодавством не передбачено можливості досудового порядку вирішення спорів у вказаній категорії справ, відтак не підлягають застосуванню положення ч.4 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо: у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Згідно ч.8 ст. Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Враховуючи приписи п.9 ч.4 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України та те, що вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, позовна заява підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст.ст.122, 123, 169, 171, 243, 248, 250, 256, 293-295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

п о с т а н о в и в :

позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.