Справа № 320/2675/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

05 червня 2019 року м. Київ № 320/2675/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Панченко Н.Д., розглянувши позов ОСОБА_1 до Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними і скасування приписів, наказу та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

до суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати припис відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області № С-3010/1 від 30.10.2018 про зупинення підготовчих та будівельних робіт;

- визнати протиправним та скасувати припис відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області № С-3010/2 від 30.10.2018 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил;

- визнати протиправним та скасувати наказ відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області від 31.10.2018 № 53/2018 в частині скасування реєстрації:

повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстровано за № КС 89 від 22.12.2017;

повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстровано за № КС 28 від 15.01.2018;

повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстровано за № КС 18 від 15.01.2018;

декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, що зареєстрована за № КС 40 від 18.01.2018;

декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, що зареєстрована за № КС 69 від 13.06.2018;

декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, що зареєстрована за № КС 84 від 27.08.2018;

- зобов`язати Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області вчинити дії щодо включення (відновлення) запису про реєстрацію: повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстровано за № КС 89 від 22.12.2017; повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстровано за № КС 28 від 15.01.2018; повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстровано за № КС 18 від 15.01.2018; декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, що зареєстрована за № КС 40 від 18.01.2018; декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, що зареєстрована за № КС 69 від 13.06.2018; декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, що зареєстрована за № КС 84 від 27.08.2018 до Єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

В силу вимог частини третьої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною другою статті 132 цього Кодексу встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Частиною першою статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями) передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір» (зі змінами та доповненнями), за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлюється ставка судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України від 08.07.2011 № 3674-VI «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином, при зверненні до суду з даним адміністративним позовом, позивачеві слід було сплатити по 768, 40 грн. судового збору за кожну вимогу немайнового характеру. У даному випадку, позивачем заявлено чотири вимоги немайнового характеру. Проте, судовий збір позивачем сплачено не в повному обсязі, лише за одну вимогу немайнового характеру в розмірі 768, 40 грн. відповідно до квитанції № 0.0..1 від 22.05.2019.

В силу вимог пункту 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в позовній заяві зазначається, зокрема, власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В порушення вимог пункту 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, в матеріалах позовної заяви не виявлено власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також пунктом п`ятим частини першої статті 171 Кодексу закріплено обов`язок суду з`ясувати чи подано позовну заяву у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У частині другій цієї статті зазначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено іншого, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

У Рішенні Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 зазначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

У зв`язку з наведеним суд зазначає, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Судом встановлено, що оскаржувані рішення прийняті 30.10.2018, однак з даним адміністративним позовом позивач звернувся до суду лише 22.05.2019 що підтверджується конвертом і відомостями з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» за пошуком поштового відправлення штриховий кодовий ідентифікатор 440, (зареєстрований в суді 31.05.2019).

Як зазначає позивач, про порушення прав йому стало відомо 22.11.2018 у зв`язку із отриманням засобами поштового зв`язку листа Відділу державного архітектурно-будівельного контролю (поштове відправлення № 732), у якому позивача повідомлено про скасування реєстрації дозвільних документів на індивідуальні житлові будинки по вул. Мейса Джеймса в м. Броварах. Відтак, позивач зазанчає, що строк звернення до суду пропущений ним з поважних причин.

На підтвердження обставин обізнаності позивача про порушення його прав саме з 22.11.2018, до матеріалів позову було надано ксерокопію конверту, в якому надійшов лист Відділу державного архітектурно-будівельного контролю (поштове відправлення №732). Дослідивши вищевказаний доказ на підтвердження обставин поважності причин пропуску шестимісячного строку звернення до суду судом не виявлено даних, які свідчать про те, що позивачеві про порушення його прав стало відомо саме 22.11.2018, оскільки з представленої суду ксерокопії конверту не можливо встановити факт отримання вказаного поштового відправлення саме 22.11.2018.

З офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» за пошуком поштового відправлення штриховий кодовий ідентифікатор 732, дані про відправлення за номером 732 станом на день винесення даної ухвали відсутні, тому що не зареєстровані в системі. Інших доказів на підтвердження повідомлених позивачем обставин щодо обізнаності його про порушення прав саме з 22.11.2018 матеріали позову не містять.

Жодних посилань на існування істотних та вагомих причин пропуску строку на звернення до суду, які непереборно перешкоджали позивачеві зверненню до суду, позовна заява та додані до неї матеріали також не містять.

Таким чином, із повідомлених позивачем обставин та представлених на їх підтвердження доказів не можливо достеменно встановити факт обізнаності позивача про порушення його прав саме з 22.11.2018, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

У статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому, протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Суд зауважує, що вирішення питання про поновлення строку звернення до суду суд здійснює виключно з ініціативи та у межах наведених доводів заінтересованої особи. Таким чином, позивачеві слід надати пояснення та докази на їх підтвердження, що свідчать про існування обставин, що об`єктивно перешкоджали йому звернутись до суду з адміністративним позовом у строки, визначені статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Крім того, частиною першою статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Частиною другою статті 94 цього Кодексу передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не визначено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

При цьому, як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 04.01.2018 в адміністративній справі № 9901/28/17, копії документів вважаються засвідченими належним чином за умови, якщо учасник справи підтверджує їх відповідність оригіналу, який у нього знаходиться, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Водночас судом встановлено, що позивачем приєднано до позовної заяви ксерокопії документів для відповідача, які жодним чином не засвідчені, що є порушенням вимог частини другої статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також пунктом 4 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.

Так, у позовній заяві позивач просить суд, зокрема, визнати протиправними та скасувати приписи відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області № С-3010/1 від 30.10.2018 про зупинення підготовчих та будівельних робіт і № С-3010/2 від 30.10.2018 про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил.

Інша позовна вимога звернута до відповідача стосовно визнання протиправним та скасування наказу відділу державного архітектурно-будівельного контролю Броварської міської ради Київської області від 31.10.2018 № 53/2018 в частині скасування реєстрації: повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстровано за № КС 89 від 22.12.2017; повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстровано за № КС 28 від 15.01.2018; повідомлення про початок виконання будівельних робіт, що зареєстровано за № КС 18 від 15.01.2018; декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, що зареєстрована за № КС 40 від 18.01.2018; декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, що зареєстрована за № КС 69 від 13.06.2018; декларація про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорту, що зареєстрована за № КС 84 від 27.08.2018.

В силу приписів статті 21 Кодексу адміністративного судочинства України, позивач може заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Пов`язаними між собою можна вважати вимоги, що випливають з одних правовідносин, і, як наслідок, ґрунтуються на одних і тих самих фактичних даних.

Таким чином, у випадку заявлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Підставою позову є юридичні факти, які наводяться позивачем на обґрунтування своєї матеріально-правової вимоги та які мають значення для судового захисту суб`єктивного права, тобто підстава позову це частина позову, що відображає обставини, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, і докази, що підтверджують позов.

Підстави позову не можна ототожнювати з нормами права, на які посилається позивач. Зазначений висновок узгоджується з усталеною практикою Верховного Суду, який зазначив, що під підставами позову, які може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на ці правовідносини.

При цьому, цими обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин від характеру яких залежить правова кваліфікація спору.

Однак даний адміністративний позов не містить жодних посилань на однаковість підстав виникнення заявлених позовних вимог або поданих доказів; пояснень щодо того, в чому полягає їх однорідність (єдині підстави їх виникнення, доказування яких спирається на однакові докази і обставини, тощо) в розрізі вимог про скасування приписів та скасування наказу.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Відповідно до статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви мають бути усунені шляхом подання до суду:

- оригіналу документа про доплату 2305, 20 грн. судового збору за три вимоги немайнового характеру;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав;

- належним чином засвідчених копій доданих до позовної заяви документів для відповідача;

- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду із зазначенням поважних причин його пропуску із наданням суду на їх підтвердження відповідних доказів;

- уточненої позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи та один екземпляр для суду) з визначеними у ній позовними вимогами, що мають єдині підстави їх виникнення (пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами), з урахуванням висновків суду, що наведені у даній ухвалі, або надати ґрунтовні та деталізовані письмові пояснення, що заявлені позовні вимоги в частині оскаржуваного наказу є пов`язаними між собою із вимогами в частині оскаржуваних приписів, із наведенням конкретного переліку таких підстав;

- щодо позовної вимоги, зокрема, про оскарження наказу чи приписів, не пов`язаної єдиними підставами та доказами, - окремого адміністративного позову в загальному порядку;

- оригіналу документа про доплату судового збору за кожну вимогу. При цьому, суд на даній стадії, позбавлений можливості чітко вказати розмір судового збору, що належить сплатити позивачеві, оскільки залишається невизначеною кількість заявлених вимог.

Керуючись статтями 160, 161, 169, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Управління інспекції та контролю Броварської міської ради Київської області про визнання протиправними і скасування приписів, наказу та зобов`язання вчинити певні дії, залишити без руху.

2. Протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві необхідно усунути недоліки позовної заяви у спосіб, визначений даною ухвалою.

3. Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві за адресою, зазначеною у позовній заяві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Панченко Н.Д.