Справа № 638/8044/19
Суддя: Омельченко К. О.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/8044/19
Провадження № 2-а/638/374/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.06.2019 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Омельченко К.О.,

секретаря Юрченко Д.С.,

представників позивача Грайворонської С.Є.

перекладача Хассан Махбуб Ал

відповідача громадянин Республіки Бангладеш ОСОБА_1

( ОСОБА_1 )

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції справу за адміністративним позовом Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання з метою ідентифікації,

ВСТАНОВИВ:

Представник Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби звернувся до суду з позовом до громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 про продовження строку затримання з метою ідентифікації.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 08 грудня 2018 року о 15 год. 25 хв. прикордонним нарядом «Контрольний пост» у 36 км від державного кордону в межах контрольованого прикордонного району на ділянці відповідальності Харківського прикордонного загону на околиці н.п. Тавільжанка Двурічанського району Харківської області за незаконне перетинання державного кордону з Російської Федерації в Україну поза пунктами пропуску через державний кордон України, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст.204-1 КУпАП. Будь-яких документів, які посвідчують особу відповідач не має, документи, які надають право на проживання та працевлаштування в Україні відсутні, будь-якого законного засобу існування не має, підстав, які виключать адміністративну відповідальність за скоєне правопорушення судом не встановлено, із заявою про добровільне повернення з України до органу виконавчої влади, який реалізує державну політику у сфері міграції відповідач не звертався, кошти на повернення до країни походження у останнього відсутні. Рішенням суду від 11.12.2018 року ухвалено затримати з метою ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України. На теперішній час заходи з ідентифікації відповідача тривають. 10.12.2018 року про затримання відповідача повідомлено почесне консульство народної Республіки Бангладеш у м. Києві та Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України та тім же повідомленням направлено дані відповідача у формі анкети, для надання допомоги у встановленні особи (вих. №81/13594). 16.12.2018 року дані відповідача у формі анкети, дактилоскопічну карту та фото направлено на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України для надання допомоги у встановлені особи, пере направлення до дипломатичного представництва України в Республіці Польща для подальшої пере адресації на адресу консульської служби посольства Бангладеш. 11 березня 2019 року з адміністрації Держприкордонслужби України на адресу позивача надійшла копія листа від Посольства України в Республіці Польща від 28.02.2019 №6137/КВ/079-1548-19, в якому зазначено, що дипломатичним представництвом Республіки Бангладеш у Польщі у своїй ноті №19.01.4801.411.40.002.17 від 14.02.2019 вказано про направлення відомостей про особу відповідача до Міністерства закордонних справ Республіки Бангладеш для перевірки наданих відомостей та отримання відповідачем документів на право перетинання державного кордону України та до країни громадянської належності. Адміністрація Держприкордонслужби України 14.03.2019 повторно звернулася до Департаменту консульської служби МЗС України за №0.81-2567/0/6-19 з метою повторного звернення до Посольства Республіки Бангладеш у Польщі для прискорення ідентифікації відповідача. На даний час Адміністрацією Держприкордонслужби України у взаємодії з МЗС України планується проведення зустрічі Української делегації із Бенгальською Стороною у м. Дака з порядком денним щодо ідентифікації громадян Республіки Бангладеш, Бенгальська Сторона підтвердила свою згоду на відповідну зустріч, про що стало відомо з листа МЗС України від 20.05.2019 №71/ВКЗ/16-500-33678.

Також прошу взяти до уваги, що Почесне Консульство Республіки Бангладеш у м. Києві не наділено повноваженнями здійснювати заходи з ідентифікації громадян Бангладеш та видачі їм документів на повернення до країни походження, про що стало відомо з листа зазначеної державної установи.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав вказаних в ньому та просила його задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги, після судових справ, готовий повернутися на батьківщину.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників провадження, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 року позовні вимоги Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про затримання з метою ідентифікації - задоволено. Затримано з метою ідентифікації громадянина Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном до шести місяців з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

10.12.2018 року про затримання відповідача повідомлено почесне консульство народної Республіки Бангладеш у м. Києві та Департамент консульської служби Міністерства закордонних справ України та тім же повідомленням направлено дані відповідача у формі анкети, для надання допомоги у встановленні особи (вих. №81/13594).

16.12.2018 року дані відповідача у формі анкети, дактилоскопічну карту та фото направлено на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України для надання допомоги у встановлені особи, пере направлення до дипломатичного представництва України в Республіці Польща для подальшої пере адресації на адресу консульської служби посольства Бангладеш.

11 березня 2019 року за вх.. 4252 від Адміністрації Держприкордонслужби України на адресу позивача надійшла копія листа від Посольства України в Республіці Польща від 28.02.2019 №6137/КВ/079-1548-19, в якому вказано, що дипломатичним представництвом Республіки Бангладеш у Польщі у своїй ноті №19.01.4801.411.40.002.17 від 14.02.2019 зазначено про направлення відомостей про відповідача на адресу МЗС з метою перевірки та отримання ним документів на право перетинання державного кордону України та до країни громадянської належності.

Адміністрація Держприкордонслужби України за №0.81-2567/0/6-19 від 14.03.2019 повторно звернулася до Департаменту консульської служби МЗС України щодо повторного доручення Посольству України в Республіці Польща повторно звернутися до дипломатичного представництва Бангладеш у Польщі з метою ідентифікації відповідача.

На даний час Адміністрацією Держприкордонслужби України у взаємодії з МЗС України планується проведення зустрічі Української делегації із Бенгальською Стороною у м. Дака з порядком денним щодо ідентифікації громадян Республіки Бангладеш, Бенгальська Сторона підтвердила свою згоду на відповідну зустріч, про що стало відомо з листа МЗС України від 20.05.2019 №71/ВКЗ/16-500-33678.

На даний час документів, які посвідчують особу та надають право виїзду з України відповідачу, на адресу позивача не надходило, відповіді з даного питання від дипломатичних представництв Народної Республіки Бангладеш не надходило, клопотання про взяття на поруки від підприємств, установ чи організацій, зареєстрованих на території України у визначеному законом порядку, або про внесення застави, як це визначено положеннями ст. 289 КАСУ, не надходило.

У відповідних положеннях статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Стаття 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає, щоб затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції розглядалося як обґрунтовано необхідний захід, наприклад, з метою запобігти вчиненню особою злочину або втечі. У зв`язку з цим, стаття 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає інший від статті 5 § 1 (с) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод рівень захисту: все, що вимагається відповідно до підпункту (f) - це «вжити заходів з метою депортації або екстрадиції». Відповідно, для цілей його застосування несуттєво, чи є рішення про примусове видворення обґрунтованим згідно з національним законодавством або Конвенцією (§ 112 рішення у справі "Чахал проти Сполученого Королівства", § 38 рішення у справі "Чонка проти Бельгії", § 69 рішення у справі "Насруллоєв проти Росії", § 109 рішення у справі "Солдатенко проти України").

Затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції може бути виправдане у відповідності до другої частини статті 5 § 1 (f) Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод запитами від компетентних органів, навіть якщо офіційне прохання або наказ про екстрадицію не видано, оскільки такі запити можуть вважатися «заходами» в розумінні цього положення ("Х проти Швейцарії", рішення Комісії від 9 грудня 1980 року).

Згідно з ч.ч. 11, 13 ст. 289 КАС України, строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Умовами, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що інститут продовження строку затримання застосовується адміністративним судом у разі наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, якими є: 1) відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації; 2) неодержання інформації з країни громадянської належності іноземця або країни походження особи без громадянства чи документів, необхідних для ідентифікації особи.

Судом встановлено той факт, що відповідач надав позивачу тільки копію паспорту, тому у позивача недостатньо часу для ідентифікування особи, і для встановлення приналежності копії документу саме відповідачу.

П. 2.7 Інструкції про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150 передбачено вжиття компетентними органами заходів щодо ідентифікації та документування іноземців, що: у разі відсутності в іноземця документів, що посвідчують особу, територіальний орган, територіальний підрозділ ДМС, орган СБУ або орган охорони державного кордону України вживають заходів щодо їх ідентифікації та документування (запити до дипломатичних представництв або консульських установ із долученням двох кольорових фотокарток на кожну особу); у разі відсутності акредитованого в Україні дипломатичного представництва або консульської установи країни походження іноземця запити до компетентних органів відповідної країни щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС; у разі відсутності відповіді від компетентних органів країни походження іноземця запити щодо його ідентифікації надсилаються через Департамент консульської служби МЗС України повторно.

Судом встановлено, що Харківським прикордонним загоном Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України з моменту фактичного затримання відповідача 08 грудня 2018 року та рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 11.12.2018 року здійснювались заходи спрямовані на ідентифікацію особи відповідача, що також засвідчується нотою Посольства Республіки Бангладеш у Польщі, однак громадянин Народної Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 жодним чином не сприяє у встановленні його особи.

Рекомендацією №R (2005) 7 Комітету міністрів Ради Європи державам-членам «Про документи, що засвідчують особу, та документи для поїздок за кордон і боротьбу з тероризмом» визначено, - (рос.) "Идентификация личности" означает уникальную комбинацию характеристик, относящихся к каждому физическому лицу, таких как фамилия, имя, дата и место рождения, пол и физические характеристики, которая в соответствии с внутригосударственным правом или международным правом там, где это применимо, позволяет компетентным органам установить личность.

Положенням підпункту "f" п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому вказано, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Європейський суд з прав людини у справі "Ливада проти України" (рішення від 26 червня 2014 року) зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод. Застосування адміністративного затримання для забезпечення доступності особи для подальшого кримінального провадження становить свавільне позбавлення свободи.

Європейський суд з прав людини у справі "Амюр проти Франції" (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі "Дугуз проти Греції"(рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на це, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд доходить висновку про доведеність такої умови, за якої неможливо ідентифікувати іноземця чи особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи, як відсутність співпраці з боку іноземця або особи без громадянства під час процедури його ідентифікації, що є підставою для продовження строку затримання. Однак з метою дотримання прав відповідача та наявності належного реагування на запити Держприкордонслужби про ідентифікацію відповідача дипломатичного представництва Республіки Бангладеш, суд вважає достатнім та необхідним строком продовження затримання з метою ідентифікації - три місяці.

Враховуючи наведене в сукупності, суд вважає можливим продовжити строк затримання громадянина Народної Республіки Бангладеш Шейх Лімона ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 на 3 місяці, що буде достатнім для отримання документів з метою ідентифікації особи.

Позовні вимоги позивача за вказаних обставин підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст. ст. 9, 241-246, 250, 271, 272, 289, 290 КАС України, суд-

ухвалив:

Адміністративний позов Харківського прикордонного загону Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України до громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) про продовження строку затримання з метою ідентифікації, - задовольнити частково.

Продовжити термін затримання громадянина Республіки Бангладеш ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою ідентифікації терміном на 3 (три) місяці.

Повний текст рішення буде виготовлено 11 червня 2019року.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня проголошення рішення до Другого апеляційного адміністративного суду.

На час апеляційного оскарження іноземці або особи без громадянства, у яких відсутні документи, що дають право на виїзд з України, продовжують утримуватися у спеціально обладнаних для цих цілей приміщеннях органів (підрозділів) охорони державного кордону чи Служби безпеки України або в пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: