Справа № 480/1615/19
Суддя: А.Б. Діска
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 р. Справа № 480/1615/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Діски А.Б., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1615/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - відповідач, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просить:

1. Визнати дії відповідача протиправними щодо зменшення грошового забезпечення з 96% до 86% при проведенні підвищення і перерахунку пенсії з 01.01.2008 р. на підставі постанови КМУ №1294 від 07.11.2007 р.

2. Зобов`язати відповідача здійснити підвищення і перерахунок раніше нарахованої пенсії з 01.01.2008 р., виходячи з 96% грошового забезпечення, враховуючи всі складові які позивач отримував до 2008 року та виплату перерахованої пенсії провести однією сумою.

Крім того, позивач просить встановити судовий контроль за виконанням рішення суду та зобов`язати відповідача подати звіт про виконання рішення суду з моменту набрання рішенням законної сили.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що він є пенсіонером за вислугою років, перебуває на пенсійному обліку в ГУ ПФУ в Сумській області. Після звільнення з військової служби відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон №2262-XII) йому була призначена пенсія, основний розмір якої склав 96% грошового забезпечення за 32 роки вислуги. З 01.01.2008 р. на підставі Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 р. "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (далі - Постанова №1294) відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача з розрахунку 86% грошового забезпечення.

Позивач зазначає, що відповідач протиправно застосував норми ст. 13 Закону №2262-XII для перерахунку його раніше нарахованої пенсії, оскільки дана норма застосовується виключно при призначенні пенсії та не підлягає застосуванню під час перерахунку пенсії, призначеної за нормами, чинними на момент звільнення позивача та призначення йому пенсії. Крім того, перерахунок пенсії може бути проведено виключно на підставі ст. 63 Закону №2262-XII.

Відповідач у відзиві заперечував проти задоволення позову та зазначив, що позивач перебуває на обліку як отримувач пенсії за вислугу років на підставі Закону №2262-XII. Позивачу проведено перерахунок пенсії на виконання постанови КМУ №1294 у розмірі 86% відповідних сум грошового забезпечення. Перерахунок проведено з урахуванням чинної на момент його проведення редакції статті 13 Закону №2262-XII (32 роки вислуги - 50% + (12 років х 3%)). Законом України № 3591-ІV від 04.04.2006 року "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" (далі - Закон № 3591-ІV) внесені зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, та виключено положення щодо збільшення на 10 процентів розміру пенсії особам, зазначеними в пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1. Зважаючи на вищезазначене, при проведені перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2008 р. на виконання постанови КМУ №1294, відповідачем визначено розмір пенсії згідно з чинним законодавством, що діяло на момент проведення перерахунку (а.с.25).

У відповіді на відзив позивач із доводами відповідача не погодився та зазначив, що відповідач не спростував твердження та аргументи, викладені у позовній заяві та неправильно застосував норми законодавства, чим порушив права та законні інтереси позивача (а.с.28).

Ухвалою суду від 10.05.2019 року відкрито провадження у справі, розгляд проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Перевіривши матеріали справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є пенсіонером та перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Сумській області як отримувач пенсії за вислугу років з 01.04.2000 р. на підставі Закону №2262-ХІІ. Позивач має статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорія 1, що підтверджується копією посвідчення Серія НОМЕР_1 (а.с.19).

Після звільнення з військової служби відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" позивачу була призначена пенсія за вислугу років, основний розмір якої склав 96% грошового забезпечення за 32 роки вислуги, що підтверджується копією протоколу за пенсійною справою позивача (а.с.9).

Упозові позивач зазначає, що пенсію у розмірі 96% грошового забезпечення він отримував по грудень 2007 року.

16.04.2019 р. позивач звернувся із запитом до відповідача, в якому просив роз`яснити причини та підстави зменшення основного розміру пенсії із 96% до 86% грошового забезпечення з 01.01.2008 р., поновити його права та здійснити відповідний перерахунок пенсії із розрахунку 96 % грошового забезпечення (а.с.7).

У листі-відповіді №718/О-11 від 26.04.2019 р. відповідачем зазначено, що при проведені перерахунку пенсії позивачу з 01.01.2008 року на виконання постанови КМУ №1294 ГУ ПФУ в Сумській області розмір пенсії визначено згідно з чинним законодавством, що діяло на момент проведення перерахунків у розмірі 86% грошового забезпечення (а.с.8).

Як вбачається з копії розрахунку пенсії (а.с. 13), ОСОБА_1 з 01.01.2008 року було здійснено перерахунок пенсії на підставі Постанови №1294 з розрахунку 86% грошового забезпечення.

Надаючи правову оцінку матеріалам справи, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

Необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (Рішення №5-рп/2002).

Порядок проходження служби у Збройних Силах України та інших військових формуваннях врегульовано спеціальними нормативно-правовими актами, які покладають на громадян, які перебувають на такій службі, додаткові обов`язки і відповідальність.

Також, у Рішенні від 11.10.2005 № 8-рп/2005 Конституційний Суд зазначив, що утвердження та дотримання закріплених у нормативно-правових актах соціальних стандартів є конституційним обов`язком держави. Діяльність її правотворчих і правозастосовчих органів має здійснюватися за принципами справедливості, гуманізму, верховенства і прямої дії норм Конституції України а повноваження - у встановлених Основним Законом України межах і відповідно до законів.

Отже, виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій військовослужбовців та прирівняних до них осіб, зміст та обсяг досягнутих ними соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, визначені Законом № 2262-ХІІ.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до п. а і в ч. 1 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ (у редакції, чинній на час звільнення позивача зі служби та призначення йому пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 і 4 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Законом № 3591-ІV, який набрав чинності з 29.04.2006 року, було внесено зміни до статті 13 Закону № 2262-ХІІ, та виключено положення щодо збільшення на 10 процентів розміру пенсії особам, зазначеними в пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1.

Частиною 2 ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, в редакції, що діяла до внесення змін Законом № 3591-ІV, було передбачено, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Статтею 63 Закону №2262-ХІІ, у редакції, чинній на момент перерахунку пенсії позивача, визначено підстави перерахунку раніше призначених пенсій.

Відповідно до абзаців 1 і 3 вказаної норми перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.

13.02.2008 року постановою Кабінету Міністрів України №45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45), відповідно до пункту 3 якого на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Пунктом 4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Таким чином, стаття 63 Закону №2262-ХІІ визначає як обов`язкову підставу для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Ця норма також делегує Кабінету Міністрів України визначення умов, порядку та розмірів перерахунку пенсії за цим Законом.

Кабінет Міністрів України у Порядку №45 визначив, що перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права.

У зв`язку із прийняттям КМУ Постанови №1294, якою з 1 січня 2008 року змінено грошове забезпечення, зокрема, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу у позивача виникло право на перерахунок призначеної пенсії.

Стаття 13 Закону №2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що внесені Законами України зміни до статті 13 Закону №2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії є різними за змістом і механізмом їх проведення. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону №2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону №3591-ІV не зазнала.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звільнений зі служби, пенсія йому призначена у розмірі 96% грошового забезпечення за 32 роки вислуги. З 01.01.2008 р. позивачу було здійснено перерахунок пенсії виходячи із розміру 86% грошового забезпечення на підставі ст. 13 Закону № 2262-ХІІ, внаслідок чого розмір пенсійного забезпечення позивача зменшився на 10%.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії позивача з 1 січня 2008 року відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм статті 13 Закону №2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.

Аналогічна правова позиція висловлена колегією суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у рішенні від 04.02.2019 року у зразковій справі №240/5401/18.

Посилання відповідача на Закон №3591-ІV, яким внесені зміни до статті 13 Закону України № 2262-ХІІ, та виключено положення щодо збільшення на 10 процентів розміру пенсії особам, зазначеними в пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, є необґрунтованим, оскільки дана норма стосується осіб, щодо яких здійснюється призначення пенсії, а не її перерахунок.

За таких обставин у відповідача були відсутні підстави для зменшення відсоткового значення розміру основної пенсії при здійсненні її перерахунку.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Закону №2262-ХІІ перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що відповідач, здійснюючи виплату пенсії позивачу з вилученням з неї 10% грошового забезпечення, не дотримався вимог Закону №2262-ХІІ, такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про визнання дій ГУ ПФУ в Сумській області щодо зменшення розміру грошового забезпечення з 96% до 86% при проведенні перерахунку раніше нарахованої пенсії ОСОБА_1 протиправними та зобов`язання здійснити з 01.01.2008 р. перерахунок пенсії в розмірі 96% і виплатити недоплачену суму, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач просить зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області виплатити суму перерахованої пенсії однією сумою. Проте, дана вимога не є позовною вимогою, а стосується порядку виконання рішення у цій справі.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання відповідача подати в установлений судом термін звіт про виконання судового рішення, слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд, який ухвалив рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Таким чином, вказаною нормою встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено рішення, подати у встановлений судом строк звіт про його виконання.

Проаналізувавши обставини справи, суд не вбачає достатніх підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення по вказаній адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 257, 262-263, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) щодо зменшення грошового забезпечення з 96% до 86% при проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.01.2008 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (вул. Пушкіна, 1, м. Суми, 40009, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з 01.01.2008 року у розмірі 96% грошового забезпечення, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні інших вимог - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.Б. Діска