Справа № 200/2420/19-а
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2019 р. Справа№200/2420/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області, в якому просить суд:

- рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №331 від 10 вересня 2018 року про відмову у призначенні пенсії за віком скасувати;

- зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 04 вересня 2018 року.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що 04 вересня 2018 року він звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області з заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до положень ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, після розгляду поданих документів позивачу в призначенні пенсії було відмовлено в зв`язку з недостатністю у останнього пільгового трудового стажу необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, про що свідчить рішення № 331 про відмову в призначенні пенсії від 10 вересня 2018 року.

Позивач вважає дії Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області стосовно проведеного розрахунку пільгового трудового стажу ОСОБА_1 та відмови йому в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, неправомірними та такими, що не ґрунтуються на законі та порушують його права, за захистом яких він вимушений звернутися до суду.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 200/2420/19-а в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

17 квітня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду відповідачем надано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , в якому останній заперечив проти задоволення позовних вимог. В обгрунтування заперечень зазначив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою №2563 від 04.09.2018 про призначення пенсії за віком відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 року № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням від 10.09.2018 року №331 ОСОБА_1 було відмовлено в призначені пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України №1058 у зв`язку з тим, що на момент подання заяви №2563 від 04.09.2018 про призначення пенсії ОСОБА_1 не мав необхідної кількості пільгового стажу, а саме позивач мав 24 роки 05 місяців 14 днів такого стажу замість 25 років. Окрім того, зазначив, що на момент подання заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 набув право на призначення пенсії та Рішенням № 21 від 10.04.2019 року з 25.03.2019 року управлінням призначено пенсію за віком відповідно до статті 114 Закону № 1058.

На підставі зазначеного, просили суд відмовити позивачу у повному обсязі.

Окрім того, до відзиву на позовну заяву, відповідачем були надані заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження та здійснення подальшого розгляду справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії призначено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 15 травня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 15 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 29 травня 2019 року.

У судове засідання, призначене на 29 травня 2019 року позивач та повноважний представник відповідача не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно частини 1 статті 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) є громадянином України (паспорт серії НОМЕР_2 виданий Дзержинським МВ УМВС України в Донецькій області 29 листопада 1996 року), відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатний здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3.

Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області () - орган виконавчої влади, який в даних правовідносинах здійснює повноваження, покладені Положенням про Пенсійний фонд України, затвердженим Указом Президента України від 06 квітня 2011 року №384/2011 (далі за текстом - Положення №384/2011) та відповідно до статті 43 Кодексу адміністративного судочинства України здатне здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки.

Як вбачається з матеріалів справи 04.09.2018 року позивач звернувся до відповідача з заявою № 2563 про призначення пенсії за віком. До заяви про призначення пенсії, заявником були надані наступні документи: заява про призначення пенсії від 04.09.2018р. №2563; копія трудової книжки від 17.08.1993р. серія НОМЕР_6 ; копія військового квитка НОМЕР_4 ; копія диплома НОМЕР_7; довідка про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 14.06.2018 № 5-71/1552, видана ДП «Торецьквугілля» шахта «Торецька»; довідка про підземні спуски-виїзди в шахту від 14.06.2018 № 5-71/1552, видана ДП «Торецьквугілля» шахта «Торецька»; історічна довідка від 14.06.2018 № 5-71/1552, видана ДП «Торецьквугілля» шахта «Торецька»; довідка про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 12.06.2018 № 16/580, видана ДП «Торецьквугілля» шахта «Нова»; довідка про підземні спуски-виїзди в шахту від. 12.06.2018 № 16/584, видана ДП «Торецьквугілля» шахта «Нова»; історічна довідка від 12.06.2018 № 16/579, видана ДП «Торецьквугілля» шахта «Нова»; копія атестації робочих місць від 06.09.1994 № 286/0 по шахті «Нова» ДП «Дзержинськвугілля»; довідка про підтвердження наявного пільгового трудового стажу від 04.09.2018 № 5/71/2224, видана ДП «Торецьквугілля» шахта «Центральна»; довідка про підземні спуски-виїзди в шахту від 04.09.2018 № 5-71-2224, видана ДП «Торецьквугілля» шахта «Центральна»; копія паспорта, копія ідентифікаційного номера.

Рішенням Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10 вересня 2019 року № 331, відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до частини 3 статті 114 Закону України „Про пенсійне забезпечення", так як на момент звернення заявник не має необхідного пільгового стажу на підземних роботах -25 років. До пільгового стажу не зараховано перебування у відпустці без збереження заробітної плати та періода знаходження на держобов`язках - 1 день в червні 1997, з 01.12.1993 по 05.12.1993, з 23.02.1999 по 25.02.1999, 18.10.2017. Відповідно наданих документів загальний страховий стаж складає 28 років 05 місяців 26 днів, в тому числі пільговий стаж згідно ч.3 ст. 114 складає - 24 роки 05 місяців 14 днів: стаж на підземній роботі ст. 14-25 - 23 роки 01 місяць 03 дні, військова служба - 1 рік 04 місяць 11 місяців.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Разом з цим, судом встановлено, що 25.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою № 652 про призначення пенсії за віком, на підставі якої позивачу було призначено пенсію за віком з 25.03.2019 року (умови призначення: ЗУ №1058-IV, Прик.полож., п.2 ч.1, ЗУ № 1788, ст.14 (Роботи підземні, професії за пост.№202(25)), що підтверджується витягом з пенсійної справи позивача (розрахунок стажу, рішення 21 про призначення пенсії з 25.03.2019 року).

Із встановлених обставин вбачається, що між позивачем та відповідачем, як фізичною особою та суб`єктом владних повноважень, виник публічно-правовий спір у сфері соціального захисту з приводу правомірності відмови у призначенні пенсії з 04.09.2018 року.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України «Про пенсійне забезпечення».

Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначаються періоди, з яких складається страховий стаж. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч.4 ст.24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»). До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Відповідно до п.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Аналогічна норма міститься у ч.1 ст.14 Закону № 1788, а саме, працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років. Такий же порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничо-рятувальних частин) на шахтах по видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або знаходяться в стадії ліквідації, але не більше 2 років.

Згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

З аналізу зазначеного суд доходить висновку, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників. Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку №1, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

З копії трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_6 вбачається наступне:

- з 18.08.1993 року позивач прийнятий електрослюсарем підземним 3 розряду (наказ 114 к від 17.08.1993 року) на ш.Нова в/п «Дзержинськвугілля»;

- з 10.03.1994 року переведений електрослюсарем підземним 4 розряду (наказ 31к від 10.03.1994 року);

- 14.09.1994 року звільнений за власним бажанням ст.38 КЗпП України (наказ 122к від 19.09.1994 року);

- з 30.11.1994 року позивач прийнятий електрослюсарем підземним з повним робочим днем на підземній роботі (наказ 289 від 30.11.1994 року) на шахту «Дзержинськвугілля»;

- 25.05.1995 року звільнений у зв`язку з призовом до армії ст.36 КЗпП України (наказ 115 від 26.05.1995 року);

- з 30.05.1995 року по 10.10.1996 року служба в армії;

- з 11.12.1996 року позивач прийнятий електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем на підземній роботі (наказ № 290 від 11.12.1996 року) на шахту «Дзержинськвугілля»;

- з 25.03.2009 року переведений електрослюсарем 5 підземним з повним робочим днем на підземній роботі (наказ №52 від 23.03.2009 року).

Також, зазначено, що ДП «Дзержинськвугілля» з 18.08.2016 року перейменовано у ДП «Торецьквугілля» (наказ №313 від 11.08.2016 року Міністерства енергетики і вугільної промисловості України), ВП «Шахта «ім. Ф.Е. Дзержинського» з 09.09.2016 року перейменована у ВП «Шахта «Центральна» ДП «Торецьквугілля»(наказ від 09.09.2016 року).

З довідки від 14.06.2018 року № 5-71/1552 про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на шахті «Торецька» в/п «Дзержинськвугілля» з 03.03.1992 року по 09.06.1992 року у якості: навчання в навчальному пункті, що передбачено списком №1, розділ 1, підрозділ 1; з 10.06.1992 року по 19.10.1992 року у якості: підземного учня електрослюсаря підземного ділянки ЕМС, що передбачена списком № 1, розділ 1, підрозділ 1; з 20.10.1992 року по 29.11.1992 року в якості: підземного електрослюсаря підземної дільниці ЕМС, що передбачена списком № 1, розділ 1, підрозділ 1.

З архівної довідки від 12.06.2018 року № 16/580 виданої ДП «Торецьквугілля» про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на ДП «Шахта «Нова» в учпункті з 18.08.1993 року по 20.08.1993 року, що передбачена списком 1 розділ 1 підрозділ 1; з 21.08.1993 року по 14.09.1994 року в якості підземного електрослюсаря ЕМС з повним робочим днем на підземних роботах, що передбачена списком 1 розділ 1 підрозділ 1. Окрім того, у довідці зазначено, що на сторонні роботи не відволікався, відомості про участь у забастовках ДП «Шахта «Нова» до архіву не передавала, відпустка без збереження заробітної плати за власним бажанням 5 днів у грудні 1993 року. Атестація робочих місць: Накази: №286/о від 06.09.1994 року, № 293/о від 30.09.1999 року, № 377/о від 13.12.2004 року.

У довідці від 14.06.2018 року №5-11/1552 зазначені спуски виїзди в шахту за період з 10.06.92 року по 29.11.92 року.

У довідці від 12.06.2018 року №16/584 зазначені спуски виїзди в шахту по ДП «Шахта «Нова» за період з серпня 1993 року по вересень 1994 року.

Згідно з абзацом першим пункту 1.1 розділу I Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії Порядку № 22-1, заява про призначення пенсії непрацюючим особам, а також членам сім`ї у зв`язку з втратою годувальника подається заявником особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально, безпосередньо до управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, об`єднаного управління (далі - орган, що призначає пенсію) за місцем проживання (реєстрації).

Підпунктом 2 пункту 2.1 розділу II Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 1 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Згідно з абзацами першим, третім пункту 4.1 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2). Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Пунктом 4.2 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 встановлено, що при прийманні документів орган, що призначає пенсію:

1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж;

2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів;

3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі;

4) видає памятку пенсіонеру (додаток 3), копія якої зберігається у пенсійній справі.

Не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України (абзац перший пункту 4.3 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1).

Згідно з абзацом першим пункту 4.7 розділу ІV Приймання, оформлення і розгляд документів Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Частиною другою статті 82 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причин відмови та порядку оскарження орган, що призначає пенсії, видає або надсилає підприємству, організації або заявникові не пізніше 5 днів після винесення відповідного рішення.

Тобто, відмовляючи особі в призначенні пенсії, орган, що призначає пенсію, має зазначити причини такої відмови, у тому числі обґрунтувати мотиви не зарахування до пільгового стажу окремих періодів роботи та/або навчання.

Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям правомірності, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України.

Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Між тим, як вбачається з розрахунку стажу ОСОБА_1 , відповідачем не було включено до пільгового стажу наступні періоди: з 07.11.1992 року по 29.11.1992 року, з 01.12.1993 року по 05.12.1993 року, з 09.02.1994 року по 14.09.1994 року, з 01.04.1997 року по 01.04.1997 року, з 23.02.1999 року по 25.02.1999 року та з 18.10.2017 року по 18.10.2017 року.

При цьому, у своєму рішенні про відмову у призначенні пенсії, відповідач посилається лише на не зарахування до пільгового стажу декількох днів, а саме: перебування у відпустці без збереження заробітної плати та періода знаходження на держобов`язках - 1 день в червні 1997, з 01.12.1993 по 05.12.1993, з 23.02.1999 по 25.02.1999, 18.10.2017.

Разом з тим, суд зауважує, що оскаржуване рішення не містить відомостей щодо не включення до пільгового стажу періодів роботи з 07.11.1992 року по 29.11.1992 року та з 09.02.1994 року по 14.09.1994 року. Не містить оскаржуване рішення також конкретних підстав для не включення таких періодів, не зазначено, які саме первинні документи не надано позивачем, що свідчить про недотримання відповідачем принципів обґрунтованості та добросовісності при прийнятті рішення суб`єкта владних повноважень, дотримання яких перевіряється адміністративним судом відповідно до вимог пунктів 3, 5 частини другої статті 2 КАС України, і недотримання яких є підставою для скасування такого рішення, оскільки позивачеві неможливо з тексту такого рішення визначити, які саме періоди роботи не включено до пільгового стажу.

Оскільки рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях і домислах, відсутність у рішенні від 10 вересня 2019 року № 331 про відмову в призначенні пенсії мотивів не зарахування до пільгового стажу окремих періодів, не дозволяє суду перевірити, чи правомірно зазначені періоди роботи не зараховані до пільгового стажу, і свідчить про те, що відповідач діяв необґрунтовано.

Що стосується незарахування відповідачем періодів: знаходження в відпустці без збереження заробітної плати, держобов`язків.

Відповідно до листа Міністерства соціальної політики України від 08.02.2016 року № 713/039/161-16 періоди, зокрема, знаходження в відпустці без збереження заробітної плати, автобус, держобов`язки, гірничорятувальна команда працівникам, які працюють в шкідливих і важких умовах праці, зараховуються до пільгового стажу, але не більше 1 місяця в календарному році.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2);

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3);

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

З метою ефективного захисту прав позивача, про захист яких він просить, суд на підставі частини другої статті 9 КАС України вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог, самостійно обравши спосіб захисту, який відповідає об`єкту порушеного права та у спірних правовідносинах є достатнім і необхідним (ефективним): визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 10 вересня 2019 року № 331 про відмову в призначенні пенсії та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 04 вересня 2018 року №2563 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції суду викладеної в рішенні.

Також суд зауважує, що обрання такого способу захисту порушеного права позивача узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 06.03.2018 у справі № 754/14898/15-а, від 17.07.2018 у справі № 514/166/16-а, в яких, зокрема, зазначено, що повідомляючи позивачу про відмову в призначенні пільгової пенсії, ПФУ діяло необґрунтовано. При цьому, суд не обраховує дійсний загальний та спеціальний стаж позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для зобов`язання ПФУ призначити пенсію позивачу за віком на пільгових умовах.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 КАС при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн. квитанцією від 08.02.2019 року № 32 за подання до суду адміністративного позову до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Таким чином, судовий збір у розмірі 384,20 грн. підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного та керуючись статями 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132, 159-161, 164, 192-194, 224-228, 241-247, 255, 253-263, 293-295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 10 вересня 2019 року № 331 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Торецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 22) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП- НОМЕР_1 ) від 04 вересня 2018 року №2563 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції суду викладеної в рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Торецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, юридична адреса: 85200, Донецька область, м.Торецьк, вул.Дружби, 22) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП- НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Вступну та резолютивну частину рішення складено та підписано у нарадчій кімнаті 29 травня 2019 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07 червня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Кочанова П.В.