Справа № 361/1106/19
Суддя: Василишин В. О.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 2-а/361/166/19, cправа № 361/1106/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» червня 2019 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретарів судових засідань - Телепи Т.А., Хорошун К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, інспектора поліції сектору реагування патрульної поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшого лейтенанта поліції Міщенка Олексія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із даним позовом, в якому просить визнати протиправними дії та скасувати постанову серії ДПО18 № 240201 від 26 січня

2019 року якою до нього застосовано стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 425 грн. 00 коп. за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті

122 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування вимог зазначається про те, що 26 січня 2019 року інспектором патрульної поліції Броварського ВП ГУНП у Київській області відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення за частиною другою статті 122 КУпАП. Суть зазначеного у вказаній постанові порушення полягає у тому, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 26 січня

2019 року о 16 год. 10 хв. проїхав перехрестя вулиць Київська та Чорновола у місті Бровари на заборонений сигнал світлофора.

Дії посадової особи Броварського ВП ГУНП у Київській області позивач вважає протиправними, а оскаржувану постанову такою, що винесена із грубим порушенням законодавства, оскільки після зупинки інспектор патрульної поліції не надав позивачу будь-яких доказів вчинення порушень Правил дорожнього руху України, зокрема відео та аудіофіксацію, послався лише на статтю 252 КУпАП та внутрішнє переконання. Оскаржувана постанова виписана о 16 год. 20 хв., в той час як інспектором було повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 16 год. 35 хв. Разом з тим, відповідно до статті 285 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07 листопада 2015 року № 1395, спочатку здійснюється розгляд справи, за результатами якого виноситься постанова про накладення адміністративного стягнення або закриття справи. До початку розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач заявив клопотання про надання правової допомоги, при цьому у ході його спілкування по телефону із адвокатом інспектор залишив місце зупинки без належного розгляду та вручення будь-яких документів. Про існування оскаржуваної постанови позивач дізнався, зателефонувавши на гарячу лінію, оскільки копія йому особисто вручена не була.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, пояснила, що у даному випадку відсутня подія правопорушення, відсутні докази його вчинення та порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення. Просить задовольнити даний позов, а також стягнути із відповідача на користь позивача понесені судові витрати та постановити окрему ухвалу щодо дій інспектора поліції СРПП № 1 Броварського ВП старшого лейтенанта поліції Міщенка О.А.

Відповідач Броварський ВП ГУНП у Київській області у судове засідання представника не направив, правом подати відзив на позовну заяву не скористався, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся у визначеному законом порядку. Причини неявки суду неповідомлені.

Відповідач інспектор поліції сектору реагування патрульної поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старший лейтенант поліції Міщенко О.А. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав.

Вислухавши пояснення учасників справи, покази свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 26 січня 2019 року інспектором поліції сектору реагування патрульної поліції Броварського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області старшим лейтенантом поліції Міщенком О.А. складено постанову серії ДП018 № 240201 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за частиною другою статті 122 КУпАП, якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі - 425 грн. 00 коп.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 26 січня 2019 року о 16 год. 10 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «VOLKSWAGEN CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя вулиць Київська та Чорновола у місті Бровари на заборонений сигнал світлофору.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до пунктів 1.3, 1.5 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до пункту 1.9. Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За змістом статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до статті 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Стаття 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху, проїзд на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху та порушення інших правил дорожнього руху.

Відповідно до пункту 8.7 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Згідно з пунктом 8.7.3 Правил дорожнього руху України сигнали світлофора мають такі значення: а) зелений дозволяє рух; ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Згідно із пунктами 3, 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до частини першої статті 35 вказаного Закону поліцейський може зупиняти транспортні засоби, зокрема у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно зі статтею 251 КАС України доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Стаття 280 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, зокрема, довести факт вчинення позивачем порушення ПДР України відповідними доказами.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка відповідач інспектор патрульної поліції Міщенко О.А . зазначив, що позивач проїхав перехрестя вулиць Київської та Чорновола на заборонений сигнал світлофора із правого ряду. Виявивши таке порушення, екіпаж патрульного автомобіля із ввімкненими проблисковими маячками став наздоганяти позивача, який тривалий час не реагував на сингали. Доказами вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП є його особисте переконання, як особи уповноваженої на здійснення контролю дотримання правил дорожнього руху. Додав, що будь-яких прав позивача як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності він не порушував, надав можливість скористатися правовою допомогою. Жодних погроз в адресу позивача він не висловлював, його поведінка відповідала нормам закону. Після повідомлення про час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач став здійснював дзвінки, у подальшому залишив місце зупинки. На місці розгляду справи постанова ОСОБА_1 вручена не була, оскільки він залишив автомобіль і пішов у невідомому напрямку. Перед складанням постанови ним також був опитаний інший інспектор поліції, який підтвердив скоєння позивачем адміністративного правопорушення.

За клопотанням відповідача, судом допитувався свідок ОСОБА_4 , інспектор поліції, який був присутній при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 Свідок дав показання, що автомобіль марки «VOLKSWAGEN CC», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора з великою швидкістю. На такі дії позивача екіпаж патрульного автомобіля відреагував, ввімкнув проблискові маячки та став наздоганяти. Після зупинки водія інспектор ОСОБА_5 представився та пояснив причину зупинки. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач мав намір користуватися правовою допомогою, здійснював дзвінки. Будь-яких прав позивач вони як патрульні поліцейські не порушували, до початку розгляду справи про адміністративне правопорушення спілкувалися на різні теми, виясняли чи не перебуває водій під впливом алкогольних чи наркотичних засобів. До закінчення розгляду справи про адміністративне правопорушення позивач залишив місце зупинки.

Аналізуючи вищевказані покази та даючи їм правову оцінку, суд зазначає, що свідки є посадовими особами, до обов`язків яких належить виявлення адміністративних правопорушень, регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням ПДР України. Підстави для недовіри обставинам, які повідомлені свідками щодо наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 КУпАП, а саме проїзду перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора відсутні. Стороною позивача будь-яких доказів, які б спростовували зазначені обставини надано не було. Суд звертає увагу, що поданий позивачем відеозапис є частковим, не підтверджує факту відсутності самої події порушення ПДР, здійснений після зупинки працівниками патрульної поліції та частково початку розгляду справи про адміністративне правопорушення. З поданого відеозапису не вбачається фактів вчинення відповідачем погроз та некоректної поведінки.

Разом з тим, позивач, будучи зобов`язаним пред`явити для перевірки документи, визначені пунктом 2.1 ПДР України поводив себе з викликом та зарозуміло. У даному випадку

ОСОБА_1 не був позбавлений права скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку. Посилання на ті обставини, що у порушення норм чинного законодавства позивачу не було вручено постанову, судом до уваги не приймаються, так як останній у добровільному порядку залишив місце розгляду адміністративної справи, зупинивши при цьому й відеофіксацію.

Будь-яких обставин, які б давали суду право постановити окрему ухвалу при розгляді даної справи здобуто не було.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що інспектор патрульної поліції врахував всі необхідні обставини при розгляді справи, та виніс постанову відповідно до вимог статей 278, 279, 280 КУпАП, а те, що особа не визнає факту правопорушення чи свою вину, не звільняє її від адміністративної відповідальності у випадку її об`єктивної винуватості.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі «O'Халлоран та Френсіс проти Сполученого Королівства» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Таким чином, при керуванні автомобілем водій зобов`язаний у першу чергу дотримуватися вимог ПДР України.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач діяв у межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством України, а постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ДП018 № 240201 від 26 січня 2019 року відповідає вимогам закону, тому підстави для її скасування та визнання дій інспектора протиправними відсутні.

Керуючись статтями 242, 244, 245, 246, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, Броварський міськрайонний суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя В.О.Василишин