Справа № 200/5319/19-а
Суддя: Олішевська В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 р. Справа№200/5319/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Олішевської В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1

до відповідача: Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області

про: визнання протиправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в припиненні виплати пенсії за минулий час ОСОБА_1 , зобов`язання Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за минулий час з 01 червня 2018 року.

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в припиненні виплати пенсії за минулий час ОСОБА_1 , зобов`язання Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за минулий час з 01 червня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 11.12.2017 року його взято на облік внутрішньо переміщеної особи, про що видана довідка від 11.12.2017 року № . Позивач зазначає, що згідно протоколу, отриманого з особистого кабінету ПФУ, розмір пенсії з 01.01.2018 року становить 4438,10 грн. В той же час виплата пенсії за минулий час склала 4438,10 грн. та повинна була виплачена у період з 01.04.2018 року по 30.09.2019 року. Попре за минулий час було виплачено 4438,10 грн. у травні 2018 року за квітень 2018 року та 4438,10 грн. у червні 2018 року за травень 2018 року. Позивач зазначив, що 15.02.2019 року він звернувся з заявою до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Донецької області стосовно виплати пенсії. Згідно наданої відповіді від 01.03.2019 року № 31/с-01-01-08 заборгованість з виплати пенсії в управлінні обліковується з 12.12.2014 року і становить 105710,35 грн. Крім того, позивача було повідомлено про те, що 25.04.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова № 335 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365», відповідно до якої суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачується на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Позивач вважає бездіяльність відповідача в припинення виплати йому пенсії за минулий період протиправної, оскільки дані діє є порушенням норм чинного законодавства, так і міжнародних договорів виконання яких взяла на себе України.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, відповідно до якої просив суд розглядати справу без його участі.

Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого промив суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Відповідач посилається на те, що 13.12.2017 року позивач звернувся до управління з заявою на переведення та поновлення виплати пенсії з УПФУ в Кіровському районі м. Донецька. Відповідач зазначає, що відповідно до п. 7, 5 Порядку № 365 для призначення (відновлення) соціальних виплат структурний підрозділ з питань соціального захисту населення за власної ініціативи або за зверненням органів, що здійснюють соціальні виплати, протягом 15 робочих днів з дня отримання відповідної заяви внутрішньо переміщеної особи або з дня надходження звернення від органів, що здійснюють соціальні виплати, проводить перевірку достовірності зазначеної в заяві інформації про фактичне місце проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи. В січня 2018 року до управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області надійшло рішення комісії з питань призначення (відновлення) соціальних витрат внутрішньо переміщеним особам № 1 від 02.01.2018 року. Відповідно до якого, ОСОБА_1 знаходиться за фактичним місцем проживання вказаним у довідці про взяття на облік внутрішньо перемішену особу, а тому йому має бути призначено виплату пенсії. Відповідач вказує на те, що з травня 2018 року позивачу було поновлено виплату пенсії.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 06 червня 2019 року.

Щодо строків звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Суд зазначає, що відповідно до частини 1, 2 статті 122 Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що приписами частини 2 статті 122 КАС України дійсно встановлено загальний строк звернення до суду особою за захистом своїх порушених прав, у шість місяців.

Однак, частиною 2 статті 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Суд враховує, що позивач, вимоги якого, за своєю суттю, виникли у зв`язку із тим, що попередньо призначені йому суми пенсії не отримані ним, а ця вимоги безпосередньо спрямовані на виплату йому призначеної пенсії за минулий час, отже такі вимоги не обмежуються будь-яким строком.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачем не порушено строк звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Приписами частини 5 статті 250 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

З огляду на те, що позивач просив суд розглядати справу без його участі, а представник відповідача у судове засідання не з`явились, суд приходить висновку про можливість розгляду справи без участі сторін в порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивачу - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначена пенсія за віком довічно, що не заперечується сторонами (а.с. 6).

ОСОБА_1 був взятий на облік як особа, яка переміщується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції, а саме: з АДРЕСА_4, що підтверджується відповідною довідкою управління соціального захисту населення від 11 грудня 2018 року № (а.с. 9).

Місто Донецьк включено до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р.

З матеріалів справи встановлено, що 13 грудня 2017 року позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Вугледарі Донецької області з заявою про запит пенсійної справи з Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м. Донецька та виплату пенсії за фактичним місцем проживання (а.с. 44).

Згідно із протоколу № 1 засідання міської комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 02.01.2018 року комісією прийнято рішення про призначення виплати пенсії ОСОБА_1 (а.с. 44 - зворотній бік).

Відповідно до розпорядження 63 від 13.03.2018 року ОСОБА_1 призначено пенсію за віком (а.с. 45).

Як встановлено з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з заявою, відповідно до якої просив суд повідомити причини невиплати пенсії.

Згідно листа Волновоського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивача повідомлено про те, що 13.12.2017 року ОСОБА_1 звернувся до з заявою про запит пенсійної справи з Кіровського району м. Донецька. З травня 2018 року пенсію поновлено. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про пенсійне забезпечення», нараховані суми пенсії, не затребувані пенсіонером своєчасно, виплачуються за минулий час не більше як за 3 роки перед зверненням за одержанням пенсії. Таким чином, заборгованість з виплати пенсії по особовому рахунку ОСОБА_1 в управління обліковується з 12 грудня 2014 року і становить 105710,35 грн. Додатково повідомлено, що 25.04.2018 року Кабінетом Міністрів України прийнята постанова № 335 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 року № 365», відповідно до якої суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного КМУ (а.с. 11).

Відповідно до довідки Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 122 від 21.05.2019 року встановлено, що ОСОБА_1 знаходить на обліку в Управління ПФУ м. Вугледар Донецької області і отримує пенсію за віком з травня 2018 року по травень 2019 року.

Позивач звертаючись до суду з даним адміністративним позовом зазначав про необхідність зобов`язання відповідача сплатити заборгованість з виплати пенсії за минулий час з 01 червня 2018 року.

З підстав вищевикладеного суд зазначає наступне.

Статтею 3 Конституції України закріплене визнання найвищою соціальною цінністю в України людини, її життя і здоров`я, честі і гідності, недоторканності і безпеки, відповідальність держави перед людиною за свою діяльність та головний обов`язок держави щодо утвердження і забезпечення прав і свобод людини.

Право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право відповідно до ч. 2 ст. 46 Конституції України гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел, і забезпечується ч. 2 ст. 22 Конституції України, відповідно до якої конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. Конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості. Пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, заслужені попередньою працею і є однією з форм соціального захисту.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058 (далі по тексту - Закон № 1058) розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за /днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно п. 2 ст. 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території" від 15.04.2017 року № 1207, виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів Російської Федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок та умови отримання пенсій пенсіонерами, які зареєстровані на тимчасово захопленій території України, на території якої органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження, передбачено Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", Порядком формування і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 року, Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 05.11.2014 року "Про здійснення соціальних виплат особами, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції", Тимчасовим порядком фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, затвердженого Постановою Кабінетом Міністрів України від 07.11.2014 року № 595.

Відповідно до п. 2 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей, у населених пунктах Донецької та Луганської областей, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (далі - тимчасово неконтрольована територія), видатки з державного бюджету, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування здійснюються лише після повернення згаданої території під контроль органів державної влади.

Приписами п. 8 Тимчасового порядку фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей визначено, що особам, які переміщені на контрольовану територію та взяті на облік відповідно до Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296), пенсії та інші соціальні виплати з бюджетів усіх рівнів та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування виплачуються за заявами таких осіб до органів (установ), які здійснюють такі виплати протягом усього строку дії довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

З аналізу вищезазначених норм вбачається, що пенсіонери з населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження мають право на одержання пенсії за умови переміщення в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі і звернення до структурного підрозділу місцевої державної влади з питань соціального захисту населення та взяття на облік, що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. З відповідною довідкою пенсіонер має праве звернутися до територіального підрозділу Пенсійного фонду України в населеному пункті, на території якого органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 зареєструвалась як внутрішньо переміщена особа та отримав довідку від 11 грудня 2017 року № про взяття на облік особи, яка перемішується з тимчасово окупованої території України або району проведення антитерористичної операції.

Крім того, з матеріалів справи встановлено, що 13.12.2017 року позивач звернувся до УПФУ в м. Вугледар Донецької області з заявою про запит пенсійної справи та виплату пенсії.

Як вбачається з позовної заяви позивач звертаючись до суд з даним адміністративним позовом просив суд визнати протиправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в припиненні виплати пенсії за минулий час ОСОБА_1 та зобов`язати Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за минулий час з 01 червня 2018 року.

Однак, суд звертає увагу на те, що рішення про припинення виплати пенсії ОСОБА_1 за минулий час, а саме з 01 червня 2018 року Волноваським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області не приймалось, та згідно з довідки Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області позивач отримує пенсійні виплати з 01 травня 2018 року.

З огляду на те ще, позивач отримує пенсійні виплати з 01 травня 2018 року, а згідно позовної заяви останній просив суд зобов`язати відповідача сплатити заборгованість з виплати пенсії за минулий час з 01 червня 2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі по тексту - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Приписами частини 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України відповідачем є суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно ч. 1, 2, 3 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

До суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право.

Отже, судовому захисту в адміністративних судах України підлягає лише порушене право, а отже предмет оскарження за правилами адміністративного судочинства повинен мати юридичне значення, тобто впливати на коло прав, свобод, законних інтересів чи обов`язків, а також встановлені законом умови їх реалізації.

Також, суд зазначає, що адміністративний суд під час прийняття рішень у справі перевіряє правомірність рішень, дій чи наявність допущеної бездіяльності суб`єктами владних повноважень.

Виходячи із системного аналізу наведених норм КАС України, особа, яка звертається до адміністративного суду з позовом має довести наявність порушення оскаржуваним рішенням, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень саме її прав та інтересів у сфері публічно-правових відносин, які потребують судового захисту.

Відповідно до статті 19 Конституції України суд, як орган державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами.

Згідно статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини та те, що позивач отримує пенсію з 01 травня 2018 року по на час звернення суду, суд приходить до висновку про те, що спір між сторонами відсутній, а позовні вимоги підлягають залишенню без задоволення, у зв`язку з відсутністю спору між сторонами.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно з положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 07 травня 2018 року суд відстрочив позивачеві сплату судового збору до ухвалення судового рішення .

Оскільки, позивачу було відстрочено сплату судового збору до ухвалення судового рішення у справі та в зв`язку з тим, що суд прийшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Державного бюджету України судовий збір за розгляд даної справи в розмірі 768,40 грн.

Керуючись Конституцією України та Кодексом адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії Волноваського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області в припиненні виплати пенсії за минулий час ОСОБА_1 , зобов`язання Волноваське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області виплатити ОСОБА_1 заборгованість з виплати пенсії за минулий час з 01 червня 2018 року - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_4 ) на користь Державного бюджету України судовий збір за розгляд справи у суді в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Повний текст рішення складено та підписано 10 червня 2018 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15-5 п. 15 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Олішевська В.В.