Справа № 340/385/19
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2019 року м. Дніпросправа № 340/385/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Суховарова А.В., Ясенової Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року (суддя Петренко О.С., повний текст рішення складено 15 березня 2019 року) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 у лютому 2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати протиправними дії і рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про зупинення виплати ОСОБА_1 призначеної пенсії в повному обсязі та обмеження цієї пенсії граничним розміром згідно з розрахунком, обчисленим відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області поновити ОСОБА_1 виплату призначеної пенсії без обмеження максимальним розміром, нарахувати і виплатити ОСОБА_1 недоотриману частину коштів пенсії без обмеження граничним розміром за період з липня 2018 року по день винесення рішення суду з цього питання з врахуванням отриманих у цей період сум.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Кіровоградській області, з 29 травня 2015 призначено пенсію за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону Україну «Про прокуратуру».

ОСОБА_1 у жовтні 2018 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області з заявою, в якій просив вжити заходи щодо усунення порушень закону та відновити виплату пенсії без обмеження граничним строком починаючи з липня 2018 року, оскільки саме з вказаної дати пенсія виплачується у зменшеному розмірі.

Як вбачається з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області № 581/П-11 від 23.10.2018, на виконання рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.12.2017 управлінням було здійснено перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2017.

У червні 2018 року під час опрацювання списків працюючих пенсіонерів, отриманих з Реєстру застрахованих осіб, було встановлено, що починаючи з 13.02.2018 ОСОБА_1 працює на посаді, що дає право на призначення пенсії за вислугу років. У зв`язку з цим, починаючи з 01 липня 2018 року, пенсія виплачується у розмірі та на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернувся до суду з відповідним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з п. 13-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 1 жовтня 2017 року пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (крім осіб з інвалідністю I та II груп, осіб з інвалідністю внаслідок війни III групи та учасників бойових дій, осіб, на яких поширюється дія пункту 1 статті 10 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту») на умовах законів України «Про державну службу», «Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про наукову і науково-технічну діяльність» у період роботи на посадах державної служби, визначених Законом України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-VIII, а також на посадах та на умовах, передбачених законами України «Про прокуратуру», «Про судоустрій і статус суддів», виплачуються у розмірі, обчисленому відповідно до цього Закону.

Після звільнення з роботи виплата пенсії, призначеної відповідно до зазначених законів, поновлюється.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 з 02 квітня 2015 року по теперішній час працює в органах прокуратури Кіровоградської області на посаді заступника прокурора Кіровоградської області.

Враховуючи, що пенсія за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону Україну «Про прокуратуру» була призначена ОСОБА_1 29 травня 2015 року, тобто після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» 01.10.2011, та останній працює на посаді та на умовах, передбачених Законом України «Про прокуратуру», нарахування та обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» було здійснено відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначений законом України.

Вказана правова позиція також відображена у постанові Верховного Суду від 05 березня 2019 року у справі № 537/2351-16-а та постанові Верховного Суду від 18 квітня 2019 року у справі № 756/5952/16-а.

Спростовуючи доводи апелянта, що судом першої інстанції необґрунтовано застосовано до спірних правовідносин інші закони України та всупереч рішенню Кіровського районного суду м. Кіровограда від 26.12.2017 у справі № 404/267/17 переглянуто підстави та порядок призначення пенсії позивача, оскільки останнім зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснювати виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження граничним розміром згідно з Законом України «Про прокуратуру» від 1991 року, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не звужує встановленого рішенням суду у справі № 404/267/17 права позивача на отримання вказаної пенсії у встановленому розмірі.

Судом першої інстанції лише надано оцінку правомірності застосування до спірних правовідносин п. 13-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вказана норма передбачає, що у випадку працевлаштування особи на посаду, передбачену законом України «Про прокуратуру», виплата пенсії здійснюється у розмірі, визначеному відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», після звільнення особи виплата пенсії поновлюється у первісному розмірі.

Так само необґрунтованими колегія суддів знаходить посилання позивача на безпідставне застосування судом першої інстанції п. 13-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки вказана норма стосується тільки тих осіб, яким пенсія була призначена на підставі чинного Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014, тоді як позивачеві пенсія призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру» від 1991 року.

Аналіз п. 13-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» дає можливість дійти висновку, що вказана норма поширюється на осіб, яким пенсії, призначені після набрання чинності Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» та такі особи працюють на посадах, передбачених відповідними законами. Жодних виключень щодо незастосування приписів цієї норми до осіб, яким пенсія призначена на підставі Закону України «Про прокуратуру» від 1991 року, вказана норма не містить.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з правильним застосуванням норм матеріального права, із дотриманням норм процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14 березня 2019 року в адміністративній справі № 340/385/19 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 06 червня 2019 року та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Повна постанова складена 06 червня 2019 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров

суддя Т.І. Ясенова