Справа № 300/675/19
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" травня 2019 р. справа № 300/675/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шумея М.В.,

секретаря судового засідання - Шпак М.М.,

за участю: представника позивача - Тепак Л.П.,

представника відповідача - Юрчука Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна компанія "АДАМСОН" до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 27.12.2018 № , від 01.04.2019 № 004035, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна компанія "Адамсон" звернулася до суду із позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій ГУ ДФС в Івано-Франківській області щодо проведення камеральної перевірки своєчасності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних та/або розрахунках коригування до податкових накладних, виписаних за період з 01.04.2017 по 31.12.2017, визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 27.12.2018 № про сплату штрафу в сумі 198 552,05 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно на підставі акту перевірки № 2757/09-19-55-12/39314323 від 11.12.2018 винесено податкове повідомлення-рішення № про застосування штрафу в сумі 198552,05 грн.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи із викликом сторін.

12.04.2019 Головне управління ДФС в Івано-Франківській області подало суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що дії ГУ ДФС в Івано-Франківській області щодо проведення камеральної перевірки своєчасності реєстрації податкових накладних в ЄРПН є законними та зробленими без порушень вимог чинного законодавства. Просить відмовити у задоволенні позову.

17.04.2019 позивач подав суду заяву про збільшення позовних вимог, в які просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 01.04.2019 № 004035 про сплату штрафу в сумі 198552,05 грн.

24.04.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому не погоджується із відзивом на позовну заяву та просить задовольнити позов в повному обсязі.

13.05.2019 відповідач подав суду відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якому заперечує щодо заяви про збільшення позовних вимог та просить відмовити у задоволенні позову.

27.05.2019 позивач подав до суду відповідь на відзив на заяву про збільшення позовних вимог, в якій вважає, що у відзиві не спростовано твердження та аргументи щодо суті позовних вимог та просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти позову та просив відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши справу з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог в порядку передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, відзив на позов, відповідь на відзив, заяву про збільшення позовних вимог, відзив на заяву про збільшення позовних вимог, відповідь на відзив на заяву про збільшення позовних вимог, судом встановлені наступні обставини справи.

11.12.2018 посадовою особою Івано-Франківського управління ДФС в Івано-Франківській області у приміщенні ГУ ДФС в Івано-Франківській області проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, виписаних за період з 01.04.2017 по 02.10.2018 зареєстрованих по 29.10.2018 включно.

За результатами вказаної перевірки було складено акт від 11.12.2018 № 2757/09-19-55-12/39314325. Висновками вказаного акту перевірки встановлено порушення вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, а саме реєстрація податкових накладних в ЄРПН з порушенням терміну реєстрації на загальну суму 17416756,93 податку на додану вартість, зазначену в таких податкових накладних та/або розрахунках коригування до податкових накладних.

27.12.2018 ГУ ДФС в Івано-Франківській області на підставі акту № 2757/09-19-55-12/39314325 від 11.12.2018 винесено податкову повідомлення-рішення № про застосування штрафу всього в сумі 198598,55 грн, а саме в розмірі: 10 % на суму 163369,01 грн за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів; 20 % на суму 9805,14 грн за затримку реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів; 30 % на суму 576,80 грн за затримку реєстрації податкових накладних від 31 і 60 календарних днів; 40 % на суму 24847,60 грн за затримку реєстрації податкових накладних від 61 і більше календарних днів.

Відповідно до статті 56 Податкового кодексу України, позивачем оскаржено податкове повідомлення-рішення від 27.12.2018 № до ДФС України. Рішенням ДФС України від 07.03.2019 № 11030/6/99-99-11-06-01-25 податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 27.12.2018 № скасовано частково в сумі 46,50 грн, а скаргу задоволено частково.

05.04.2019 позивач засобами поштового зв"язку отримав податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області № 004035 від 01.04.2019 про застосування штрафу на суму 198552,05 грн, а саме в розмірі: 10 % на суму 163335,84 грн за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів; 20 % на суму 9791,81 грн за затримку реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів; 30 % на суму 576,80 грн за затримку реєстрації податкових накладних від 31 до 60 календарних днів; 40 % на суму 24847,60 грн за затримку реєстрації податкових накладних від 61 і більше календарних днів.

Позивач вважаючи протиправними вказані податкові повідомлення-рішення звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статтею 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі ПК України).

В силу п.75.1 ст.75 ПК України, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов"язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Судом встановлено, що відповідачем 11.12.2018 на підставі пп.19(1).1.1, 19(1).1.2 п. 19(1) статті 19(1), пп. 20.1.04 п.20.1 ст. 20 та п. 75.1 ст. 75 ПКУ проведено камеральну перевірку своєчасності реєстрації податкових накладних виписаних позивачем за період з 01.04.2017 по 02.10.2018 та зареєстрованих по 29.10.2018 в Єдиному реєстрі податкових накладних, за результатами якої складено акт перевірки від 11.12.2018 № 2757/09-19-55-12/39314325. Висновками акта перевірки встановлено, що за даними Єдиного реєстру податкових накладних у період з квітня 2017 по жовтень 2018 встановлено порушення ТОВ "Адамсон" термінів реєстрації податкових накладних (усього 273 податкових накладних/розрахунків коригувань) у цьому реєстрі.

З урахуванням висновків акта камеральної перевірки, посадовою особою відповідача прийнято податкове повідомлення-рішення від 27.12.2018 № за платежем податок на додану вартість на загальну суму штрафних санкцій 198598,55 грн за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних, визначених статтею 201 та згідно з статтею 120(1) ПКУ до позивача застосовано штраф у розмірі: 10 % на суму 163369,01 грн за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів; 20 % на суму 9805,14 грн за затримку реєстрації податкових накладних від 16 до 30 календарних днів; 30 % на суму 576,80 грн за затримку реєстрації податкових накладних від 31 і 60 календарних днів; 40 % на суму 24847,60 грн за затримку реєстрації податкових накладних від 61 і більше календарних днів.

Позивач не погодившись із вказаним податковим повідомленням-рішнням оскаржив його до ДФС України. Рішенням ДФС України від 07.03.2019 № 11030/6/99-99-11-06-01-25 податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 27.12.2018 № скасовано частково в сумі 46,50 грн, а скаргу задоволено частково.

Відповідно до п.п. 60.1.3 п. 60.1 ст. 60 ПКУ податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним, якщо контролюючий орган зменшує нараховану суму грошового зобов"язання раніше прийнятого податкового повідомлення-рішення.

Крім того, згідно пункту 5 розділу II Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року № 1204 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 22 січня 2016 р. за № 124/28254 (далі по тексту - Порядок № 1204) якщо за результатами адміністративного оскарження грошове зобов`язання, зменшення (збільшення) суми податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафна (фінансова) санкція (штраф) та пеня, в тому числі за порушення норм іншого законодавства, зазначені у податковому повідомленні-рішенні, зменшуються, то шляхом опрацювання інформації підрозділів правової роботи щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарг в адміністративному та/або судовому порядку складається податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, зменшену суму зменшення (збільшення) податкових зобов`язань та/або податкового кредиту та/або зменшення бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та/або зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, штрафної (фінансової) санкції (штрафу) та пені, в тому числі за порушення норм іншого законодавства.

На виконання зазначених норм, посадовою особою відповідача прийнято нове податкове повідомлення-рішення від 01.04.2019 року № 004035 (форма "Н"), яке містить зменшену суму грошового зобов`язання (46,5 грн.) на загальну суму штрафних санкцій 198 552,05 грн., яке направлено позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення. ППР було отримано позивачем 05.04.2019 р., що підтверджується повідомленням про вручення листа.

Податкове повідомлення-рішення вважається відкликаним з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання (п. 60.4 ст. 60 ПКУ).

У даному випадку вказані положення застосовні і до оскаржуваного "первинного" податкового повідомлення-рішення від 27.12.2018 № .

Відтак, у зв`язку з отриманням позивачем "нового" податкового повідомлення-рішення, яке є предметом оскарження у даній справі, "первинне" рішення від 27.12.2018 № є відкликаними та не створює будь-яких правових наслідків, а відтак не порушує прав чи інтересів позивача, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування "первинного" податкового повідомлення - рішення від 27.12.2018 № , яке в силу закону є відкликаним. З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в цій частині.

Щодо "нового" податкового повідомлення-рішення винесеного ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 01.04.2019 № 004035 про сплату штрафу в сумі 198552,05 грн, суд зазначає наступне.

Пунктом 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, діла - Кодекс) встановлено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (абзац 4 п. 201.10 ст. 201 Кодексу).

Абзацом 14 п. 201.10 цієї ж статті передбачено, що реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків.

Відповідно до п. 120-1.1 ст. 120-1 Кодексу порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу у відповідному розмірі.

Наведене правове регулювання спірних правовідносин дозволяє зробити висновок, що тільки сукупність таких умов як складення податкової накладної, що не надається отримувачу, і за наслідками операції, звільненої від оподаткування або оподатковуваної за нульовою ставкою, є підставою для звільнення від сплати штрафу.

Згідно з положеннями Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307, до графи 8 податкових накладних вноситься код ставки податку на додану вартість, за якою здійснюється оподаткування операцій з постачання товарів/послуг, що постачаються.

Зокрема, у графі 8 зазначається код ставки: 20 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за основною ставкою; 7 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за ставкою 7 відсотків; 901 у разі здійснення операцій з вивезення товарів за межі митної території України, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 902 у разі здійснення операцій з постачання на митній території України товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою; 903 у разі здійснення операцій з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що податкові накладні, які зареєстровані позивачем з порушенням граничного строку, встановленого пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), містять код ставки податку на додану вартість "20", що свідчить про те, що податкові накладні складені на постачання товарів/послуг для операцій, що оподатковуються податком на додану вартість.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на акт перевірки № 383/09-19-14-02/39214325 від 15.05.2018 про результати планової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Адамсон" з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, єдиного внеску на загальнобов"язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2015 по 31.12.2017, яким на думку позивача не встановлено порушення граничного строку реєстрації податкових накладних/розрахунків, а саме посилання на розділ 3.1.1.2 про те, що предметом документальної перевірки були податкові декларації з податку на додану вартість, а відповідно і податкові накладні, розрахунки коригування до податкових накладних за період з 01.04.2017 по 31.12.2017, оскільки перевірка своєчасності реєстрації податкових накладних не була предметом документальної перевірки, що підтверджується актом планової виїзної перевірки від 15.05.2018 № 383/09-19-14-02/39314325.

Тобто, сукупність умов, за наявності яких позивач міг би бути звільнений від відповідальності дотримана не була, а тому до нього правомірно застосовано штраф оскаржуваним рішенням у зв`язку з порушенням термінів реєстрації податкових накладних.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

Таким чином, позовні вимоги позивача до Головного управління ДФС у Івано-Франківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень і податкових вимог є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

В силу вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства відсутні підстави для вирішення питання про розподіл судових витрат.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.

Рішення складене в повному обсязі 05 червня 2019 р.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергосервісна компанія "АДАМСОН" (, вул. Макухи 6, м. Івано-Франківськ, 76009);

Відповідач: Головне управління ДФС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності 20, м. Івано-Франківськ, 76000).