Справа № 523/140/19
Суддя: Яковлєв О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 р. м.ОдесаСправа № 523/140/19

Категорія:3.7.1 Головуючий в 1 інстанції: Аліна С.С. рішення суду першої інстанції прийнято у м. Одеса 08 квітня 2019 року

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача: Яковлєва О.В.,

суддів: Градовського Ю.М., Крусяна А.В.,

при секретарі Голобородько Д.В.,

за участі сторін:

апелянта: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Зінець Оксани Юріївни, Управління патрульної поліції в Одеській області про скасування рішення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач звернувся до суду з позовом у якому заявлено вимоги інспектору патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанту поліції Зінець Оксані Юріївні, Управлінню патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії НК №553557 від 30 грудня 2018 року.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням позивачем подано апеляційну скаргу з якої вбачається про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовано тим, що є помилковим висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, так як відповідачами не надано у встановленому КАС України порядку належних та достатніх доказів на підтвердження факту вчинення позивачем спірного порушення Правил дорожнього руху.

Крім того, апелянт зазначає про допущені процесуальні порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також про процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді його справи.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, колегія суддів приходить до висновку, що подана апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 30 грудня 2018 року позивач керуючи транспортним засобом Тоуоtа (номерний знак НОМЕР_1 ) здійснив перетин подвійної суцільної лінії дорожньої розмітки, чим порушив Правила дорожнього руху.

В свою чергу, інспектором патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенантом поліції Зінець Оксаною Юріївною 30 грудня 2018 року за наслідком виявлення вищевказаного порушення прийнято постанову НК № 553557 про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, на суму 225 грн.

Не погоджуючись з отриманою постановою про накладення адміністративного стягнення позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

За наслідком встановлених обставин судом першої інстанції, з яким погоджується судова колегія, зроблено висновок про відмову у задоволенні позовних вимог, так як суб`єктом владних повноважень доведено факт вчинення позивачем спірного правопорушення, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух», порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1.1 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, вони встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.3 розділу 34 Правил дорожнього руху - горизонтальна розмітка поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху.

Лінії 1.1 і 1.3 перетинати забороняється. Якщо лінією 1.1 позначено місце стоянки, майданчик для паркування або край проїзної частини, суміжний з узбіччям, цю лінію перетинати дозволяється.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 44-1, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками,- тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Колегією суддів встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, а саме за наслідком встановлення факту здійснення останнім перетину подвійної суцільної лінії горизонтальної розмітки.

В свою чергу, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В даному випадку, на виконання вказаного обов`язку та з метою доведення правомірності оскаржуваного рішення суб`єктом владних повноважень надано до суду відеозапис з відеореєстратора поліцейських, з якого вбачається момент вчинення спірного правопорушення.

Між тим, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Так, з вищевказаних положень вбачається обов`язок суб`єкта владних повноважень довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності належними доказами, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

В свою чергу, з метою встановлення всіх обставин справи та дослідження зібраних судом доказів, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, колегією досліджено наданий суб`єктом владних повноважень відеозапис.

При цьому, зі вказаного відеозапису вбачається, що позивачем дійсно здійснено перетин подвійної суцільної лінії горизонтальної розмітки, а як наслідок скоєно адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Між тим, посилання позивача на процесуальні порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також на процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді його справи, на думку колегії суддів, не спростовують самого факту вчинення ним спірного правопорушення.

При цьому, зазначені позивачем порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, останнім не конкретизовано, а також не підтверджено належними доказами.

В свою чергу, зазначені позивачем описки в оскаржуваному судовому рішенні, а також зазначені порушення порядку подання відповідачем відзиву на адміністративний позов, на думку колегії суддів, не спростовують вірність встановлених судом першої інстанції обставин справи.

Більш того, колегія суддів критично ставиться до посилань позивача на той факт, що його позбавили права особисто пояснити у судовому засіданні обставини притягнення його до адміністративної відповідальності, так як він міг та мав викласти останні у поданому адміністративному позові.

Крім того, в матеріалах справи наявна розписка позивача про його обізнаність у перенесенні розгляду даної справи на 08 квітня 2019 року, а також довідка секретаря с/з Суворовського районного суду м. Одеси про те, що позивач на судове засідання, призначене на 08 квітня 2019 року, не з`явився.

Тому, колегія суддів вважає, що за наслідком виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейським правомірно винесено оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія вважає, що суд першої інстанції порушень матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 квітня 2019 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Яковлєв О.В.
Судді Градовський Ю.М. Крусян А.В.