Справа № 758/7731/17
Суддя: Васильченко О. В.
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/7731/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 травня 2019 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Хомутовській О. О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до секретаря судових засідань Київського окружного адміністративного суду Гая Анатолія Володимировича про визнання дій незаконними, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Подільського районного суду м. Києва з позовом до секретаря судових засідань Київського окружного адміністративного суду Гая А.В. , в якому просив суд:

визнати дії відповідача під час складення протоколу про адміністративне правопорушення № АМ-3/16/810/1970/16 незаконними;

закрити провадження у справі, щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення № АМ-3/16/810/1970/16.

Позовна заява обґрунтована тим, що 26.09.2016 року відносно ОСОБА_1 було складеного протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП. Такий протокол було складено відповідачем.

В оскаржуваному протоколі, як зазначає позивач, було допущено ряд порушень, а саме:

у графі «місце реєстрації та місце проживання правопорушника» вказана службова адреса Київської митниці ДФС замість реальної адреси реєстрація та проживання позивача;

замість паспорта громадянина України судовим секретарем було взято службове посвідчення без зазначення дати видачі та строку придатності;

у графі «місце народження» не вказана країна;

не зазначено конкретно місце та час вчинення правопорушення;

не було ознайомлено з інформацією про права особи, що притягується до адміністративної відповідальності - відсутній підпис позивача;

відсутній підпис особи Гай А.В. , що склав протокол.

Крім того, позивач зазначає, що ним було надано ряд пояснень, які не було відображено в оскаржуваному протоколі.

Позивач особливо наголошував, що ним, взагалі не вчинялось адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП, а саме: неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил.

За таких обставин, позивач звернувся до суду з цим позовом, в якому просив суд дії секретаря судових засідань Київського окружного адміністративного суду Гая А.В. при складенні протоколу про адміністративне правопорушення № АМ-3/16/810/1970/16 визнати незаконними та закрити провадження у справі, щодо складеного протоколу про адміністративне правопорушення № АМ-3/16/810/1970/16.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити.

Відповідач свого права на участь у судовому засіданні не використав, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

26.09.2016 року судовим розпорядником Київського окружного адміністративного суду Гаєм А.В . було складено протокол № АМ-3/16/810/1970/16 про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

З оскаржуваного протоколу вбачається, що в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 на вимогу суду надати оригінали документів для дослідження, відмовився, пояснивши, що вказані документи ним надавались судді Панченко Н.Д.

Варто зазначити, що надана позивачем копія оскаржуваного протоколу є частково нечитабельною. А відтак, суд позбавлений об`єктивної можливості дослідити її повний зміст.

На запит суду Київським окружним адміністративним судом надано відповідь від 12.03.2019 року, з якої вбачаються, зокрема, такі обставини: Гая А.В. було звільнено з посади секретаря судових засідань Київського окружного адміністративного суду; Гай А.В., будучи секретарем судових засідань, при складанні оскаржуваного протоколу виконував функції судового розпорядника, що не заборонено законодавством.

Крім того, на відповідний судовий запит, було отримано відповідь, що на підставі оскаржуваного протоколу, 26.09.2016 року суддею Київського окружного адміністративного суду Брагіною О.Є. було винесено постанову № АМ-3/16/810/1970/16 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185-3 КУпАП та призначено йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова суду набрала законної сили одразу, оскільки не підлягає оскарженню.

В судовому засіданні позивач зазначив, що ним було оскаржено постанову від 26.09.2016 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, проте судами України було відмовлено у задоволенні його позовних вимог, наразі позивач звернувся до Європейського суду з прав людини за захистом його прав та законних інтересів.

Крім того, позивач у судовому засіданні зазначив, що постанова набрала законної сили, однак ним у добровільному порядку вказане судове рішення не виконано, у зв`язку з тим, що такий акт він вважає незаконним.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 185-3 КУпАП неповага до суду, що виразилась у злісному ухиленні від явки в суд свідка, потерпілого, позивача, відповідача або в непідкоренні зазначених осіб та інших громадян розпорядженню головуючого чи в порушенні порядку під час судового засідання, а так само вчинення будь-ким дій, які свідчать про явну зневагу до суду або встановлених у суді правил, - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частини 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Статтею 255 КУпАП передбачено, що уповноваженою особою на складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 185-3 КУпАП є судовий розпорядник.

Статтею 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Згідно ч. 1 ст. 217 КУпАП посадові особи, уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, можуть накладати адміністративні стягнення, передбачені цим Кодексом, у межах наданих їм повноважень і лише під час виконання службових обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 КУпАП судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ч. 1 ст. 185-3 КУпАП.

Згідно ст. 221-1 КУпАП місцеві господарські та адміністративні суди, апеляційні суди та Верховний Суд розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу. Справа розглядається суддею-доповідачем зі складу суду, що розглядає справу, під час розгляду якої вчинено правопорушення, передбачене статтею 185-3 цього Кодексу. Постанова суду, прийнята за результатами розгляду такої справи, може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду вищої інстанції. Постанова судді Верховного Суду, прийнята за результатами розгляду такої справи, може бути оскаржена в апеляційному порядку до Касаційного кримінального суду і переглядається у складі колегії з трьох суддів.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першої статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а складається уповноваженою на те посадовою особою якою є судовий розпорядник (у разі його відсутності - секретар судових засідань) за наслідками вчинення адміністративного правопорушення у порядку та у випадках, встановлених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, в розумінні статті 251 КУпАП, є доказом по справі про адміністративне правопорушення. Питання щодо правильності складання протоколу про адміністративне правопорушення, встановлення наявності чи відсутності в діяннях особи складу адміністративного правопорушення, тощо, належить розглядати в порядку, визначеному КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення є лише документом, в якому зафіксовані певні обставини, а тому, сам по собі протокол не породжує правовідносин, що можуть бути предметом спору, він не створює юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення, безпосередньо не впливає на права та обов`язки особи, щодо якої він складений, та не є обов`язковим для виконання, отже не є нормативно-правовим актом чи правовим актом індивідуальної дії.

Відтак, саме постановою судді Брагіної О.Є. від 26.09.2016 року позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Оскаржуваний протокол був предметом розгляду судді при вирішенні справи, та відігравав роль доказу.

Як було зазначено самим позивачем в судовому засіданні, ним було реалізовано своє право на апеляційне оскарження постанови від 26.09.2016 року.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, адже позивачем в даному випадку не оскаржується рішення, дія або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 7, 72-77, 241, 246, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до секретаря судових засідань Київського окружного адміністративного суду Гая Анатолія Володимировича про визнання дій незаконними, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Суддя О. В. Васильченко