Справа № 520/3760/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 р. № 520/3760/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чайкіної Н.Е.,

за участю:

представника позивача - Крат Ю.М.,

представника відповідача - Насібулліної Н.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд дистриб?юшн Схід» (м. Харків, вул. Новгородська, 3 А) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд дистриб?юшн Схід» звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним адміністративним позовом, в якому позивач просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 (форма «Р») від 14.12.2018, видане Головним управлінням ДФС у Харківській області, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 2158 683,00 грн., що складається з: податкове зобов`язання +1439122,00 грн., штрафні санкції 719561,00 грн. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 0 (форма «С») від 14.12.2018, видане Головним управлінням ДФС у Харківській області, згідно якого застосовано штрафні санкції згідно Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95-ВР від 12.06.1995 в розмірі 95977,25 грн. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 (форма «Р») від 14.12.2018, видане Головним управлінням ДФС у Харківській області, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» в розмірі 1288541,25 грн., що складається з: податкове зобов`язання +1030833,00 грн., штрафні санкції 257708.25 грн. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 (форма «ПН») від 14.12.2018, видане Головним управлінням ДФС у Харківській області, згідно якого застосовано штрафні санкції в розмірі 515416,50 грн. в порядку ст. 120-1 Податкового кодексу України. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 (форма «Н») від 14.12.2018, видане Головним управлінням ДФС у Харківській області, згідно якого застосовано штрафні санкції в розмірі 663,05 грн. в порядку ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити адміністративний позов.

Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС Харківській області було проведено документальну планову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд дистриб?юшн Схід», за результатами якої складено акт № 4734 20-40-14-02-08/36094643 від 13.11.2018 «Про результати документальної планової перевірки ТОВ «Гранд Дистриб?юшн схід» податкового законодавства за період з 01.04.2016 по 30.06.2018, валютного - за період з 01.04.2016 по 30.06.2018, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.04.2016 по 30.06.2018 (а.с.15-70).

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, встановлено заниження податку на прибуток всього у сумі 1438122 грн., в т.ч. за 1 півріччя 2016 року на суму 1847 грн., за 9 місяців 2016 року на суму 2305 грн., за 2016 рік на суму 37368 грн., за 1 півріччя 2017 року на суму 678 грн., за 9 місяців 2017 року на суму 2206 грн., за 2017 рік на суму 166972 грн., за 1 півріччя 2018 року на суму 1234782 грн., в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображені в п.3.1.1 розділу 3 акта перевірки; п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, встановлено заниження бази оподаткування податкових зобов`язань з ПДВ, що призвело до заниження ПДВ у сумі 1030833 грн., в т.ч. за грудень 2017 року в сумі 1030833 грн.; п.201.10 ст.201, п.1201.1 ст.1201 ПК України; відповідно до п.1 указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95-ВР у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами, нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність норм регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюється НБУ, до яких застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу за порушення вимог п.2.6 Положення № 637 застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу; за неоприбуткування ( неповне та або несвоєчасне оприбуткування у касах готівки - у п?ятнадцятикратному розмірі неоприбуткованої суми, а саме: 1919545Х3=95977,25 грн.; п.176.2 ст.176 ПК України ТОВ «Гранд Дистриб?юшн Схід» надано уточнюючі податкові розрахунки за формою № 1-ДФ за 2 кварта 2016 року (дата подання до контролюючих органів 09.03.2017 та за 3 квартал 2016 року (13.12.2016); п.п.168.1.2, п.168.1 ст.168, п.п.176.2 «а» п.176.2 ст.176 ПК України встановлено неперерахування утриманого із заробітної плати податку на доходи фізичних осіб у встановлений законодавством термін по виплаті доходу у вересні 2016 року в загальній сумі 28847,86 грн.; п.1 ч.1 ст.4, п.1 ч.1 ст.? ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VІ, а саме: заниження бази нарахування єдиного внеску за грудень 2017 року на суму 3887,97 грн., що призвело до заниження суми єдиного внеску у розмірі 855,35 грн., в т.ч. за грудень 2018 року на суму 855,35 грн.; ч.1 п.2 ст.6, ч.1 ст.7, ч.5 ст.8 ЗУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування зі змінами та доповненнями» від 08.07.2010 « 2464, перевіркою встановлено несвоєчасне відображення донарахованого та або доутриманого єдиного внеску у зв`язку з виправленням помилок, допущених в попередніх звітних періодах (додаток № 1) на загальну суму 4778,78 грн., неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, що призвело донарахування єдиного внеску. Відповідно до вимог ст.129 ПК України підлягає нарахуванню та сплаті до бюджету пеня по податку на доходи фізичних осіб.

На підставі висновків акту перевірки, ГУ ДФС у Харківській області були складені податкові повідомлення - рішення № 2 (форма «Р») від 14.12.2018, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 2158 673.00 грн., шо складається з: податкове зобов`язання -1439122,00 грн., штрафні санкції 719561,00 грн.; №0 (форма «С») від 14.12.2018р., згідно якого застосовано штрафні санкції згідно Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки»» №436 95-ВР від 12.06.1995 в розмірі 95977.25 грн.; № 2 (форма «Р»») від 14.12.2018, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» в розмірі 1288 541,25 гри., шо складається з: податкове зобов`язання -1030833,00 грн., штрафні санкції 257708,25 грн.; № 2 (форма «ПН») від 14.12.2018р., згідно якого застосовано штрафні санкції в розмірі 515416,50 грн. в порядку ст. 120-1 Податкового кодексу України; №2 (форма «Н») від 14.12.2018, згідно якого застосовано штрафні санкції в розмірі 663,05 грн. в порядку ст. 120-1 Податкового кодексу України (а.с.78-84).

Позивачем в порядку ст.56 ПК України були оскаржені зазначені податкові повідомлення - рішення до Державної фіскальної служби України (а.с.86-95).

Рішенням Державної фіскальної служби України про результати розгляду скарги від 17.12.2018 № 40678/6/99-99-11-05-02-25 в задоволенні скарг щодо скасування податкових повідомлень - рішень відмовлено (99-101).

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд дистриб?юшн Схід» звернулося до суду з даним адміністративним позовом.

Перевіркою Головного управління ДФС у Харківській області встановлено наявність кредиторської заборгованості по рахунку 3711 «Розрахунки за виданими авансами» по взаємовідносинах позивача з ТОВ «Віват Рент» (код 39051581) на загальну суму 6633800 грн. Загальна заборгованість утворилася за договором № 06-05/15У від 06.05.2015.

Як вбачається з матеріалів справи, 13.03.2018 було укладено договір № 15042016/1, відповідно до якого первісний кредитор - ТОВ «Віват Рент» відступив новому кредитору - ТОВ Керуюча компанія «Гранд Імпекс» право вимоги до боржника - ТОВ «Гранд Дистриб?юшн Схід» в розмірі 6633800,00 грн. за договором № 06-05/15У від 06.05.2015. Строк дії договору до 31.12.2020 (а.с.102-103).

ТОВ «Керуюча компанія «Гранд Імпекс» повідомило позивача про відступлення права вимоги листом № 28 від 13.03.2018 (а.с.104).

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні врегульовані ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Статтею 1 зазначеного Закону встановлено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Отже, первинний документ має містити відомості про господарську операцію і підтверджувати її реальне (фактичне)здійснення.

Згідно ч.1 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 ст.14 ПК України встановлено, що господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Визначальною ознакою господарської діяльності є те, що вона має спричиняти реальні зміні майнового стану платника податків.

Здійснення господарської операції і її результат підлягають відображенню в бухгалтерському обліку підприємства.

З огляду на вказані положення норм права, господарські операції для цілей визначення податкового кредиту та витрат мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами, які відображають реальність таких операцій та спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до вимог п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 р. № 88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.1995 р. за № 168/704, первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Згідно абзацу другого пункту 2.1 зазначеного Положення, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

Позивачем під час перевірки та впродовж розгляду справи надані первинні документи, які відповідають вимогам статей 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV , відображають реальність господарської операції щодо відступлення права вимоги за кредиторською заборгованістю та є підставою для формування податкового обліку відповідно до пунктів 198.3, 198.6 статті 198 ПК України.

Згідно діючого законодавства України ведення податкового обліку покладено на кожного окремого платника податку. При цьому такий платник несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку. Зазначена відповідальність стосується кожного окремого платника податку і не може автоматично поширюватися на третіх осіб, у тому числі на його контрагентів. Виходячи з наведеного, порушення, допущені одним платником податків у відображенні в податковому обліку певної господарської операції, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків. Такий висновок цілковито узгоджується з положенням ст. 61 Конституції України, згідно якої юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Згідно п.14.1.11 ст.14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

З наданих суду доказів, які містяться в матеріалах справи вбачається, що заборгованість позивача за основним договором щодо якого відбулося відступлення права вимоги існує з травня 2015 року.

В березні 2018 року було укладено договір про відступлення права вимоги № 15042016/1 від 13.03.2018, строк дії якого визначено до 2020 року.

Позивач не заперечує існування заборгованості перед ТОВ «Керуюча компанія «Гранд Імпекс» з урахуванням положень договору про відступлення права вимоги № 15042016/1 від 13.03.2018 в розмірі 6633800,00 грн. за договором № 06-05/15У від 06.05.2015, позивачем здійснюється виплата існуючого боргу перед кредитором, а тому висновок про безнадійність такого боргу не можна визнати обґрунтованим.

Водночас за змістом ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

При дослідженні обставин, пов`язаних із вчиненням зобов`язаною особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, господарському суду необхідно у кожному випадку встановлювати, коли конкретно вчинені боржником відповідні дії, маючи на увазі, що переривання перебігу позовної давності може мати місце лише в межах позовної давності, а не після її спливу.

До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть, з урахуванням конкретних обставин справи, належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій.

Вказаний висновок відповідає позиції, висловленій Верховним Судом у постанові від 30.01.2019 по справі № 905/2324/17, який відповідно до вимог ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховується судом при вирішенні даної справи.

Таким чином, оскільки вказана сума заборгованості не є безнадійною, віднесення основного боргу до доходу підприємства і його оподаткування згідно ст.134 ПК України є безпідставним.

Згідно п. 134.1.1. ст.134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування - тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України встановлено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Позивачем підтверджено, що заборгованість за основним договором щодо якого відбулося відступлення права вимоги існує з травня 2015 року та 13 березня 2018 року було укладено договір № 15042016/1 про відступлення права вимоги, строк якого визначений до 2020 року.

При цьому, на адресу боржника - ТОВ «Гранд Дистриб?юшн Схід» Товариством з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Гранд Імпекс» було направлено лист - повідомлення по відступлення права вимоги та вимоги про сплату боргу в розмірі 6633800,00 грн.

Надання боржником відповіді на таке повідомлення та часткова сплата коштів за вказаним боргом є перериванням перебігу строку позовної давності у розумінні ст.264 ЦК України.

Враховуючи викладене, у відповідача були відсутні підстави для збільшення податкового зобов`язання та застосування до ТОВ «Гранд Дистриб?юшн Схід» штрафних санкцій за податковим повідомленням - рішенням № 2(форма «Р») від 14.12.2018, відповідно до якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 2158673,00 грн.

Щодо встановленого порушення п.1 указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки» від 12.06.1995 № 436/95-ВР, суд дійшов наступного.

За пунктом 6 статті 33 ЗУ «Про Національний банк України» для забезпечення організації готівкового грошового обігу Національний банк здійснює визначення порядку ведення касових операцій для банків, інших фінансових установ, підприємств і організацій.

Відповідно до п.7.15 Положення про проведення касових операцій у національній валюті, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 15.12.2004 N 637 уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно та в повній сумі оприбутковуватися. Порядок оприбуткування готівки в касах, у тому числі і під час розрахунків із застосуванням РРО (РК),визначено в пункті 2.6 цього Положення.

Згідно п.2.6 вказаного Положення уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися. Оприбуткуванням готівки в касах підприємств, які проводять готівкові розрахунки з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 цього Положення, є здійснення обліку готівки в повній сумі її фактичних надходжень у касовій книзі на підставі прибуткових касових ордерів. У разі проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО або використанням РК оприбуткуванням готівки є здійснення обліку зазначених готівкових коштів у повній сумі їх фактичних надходжень у книзі обліку розрахункових операцій на підставі фіскальних звітних чеків РРО (даних РК).Підприємствам, яким Законом України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" ( 265/95-ВР ) надано право проводити

розрахунки готівкою із споживачами без використання РРО та РК і специфіка функціонування яких унеможливлює оформлення ними кожної операції касовим ордером (продаж проїзних і перевізних документів; білетів державних лотерей; квитків на відвідування культурно-спортивних і видовищних закладів тощо), дозволяється оприбутковувати готівку наприкінці робочого дня за сукупністю

операцій у цілому за робочий день з оформленням касовими документами і відображенням у відповідній книзі обліку. Суми готівки, що оприбутковуються, мають відповідати сумам, визначеним у відповідних касових (розрахункових) документах.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовується для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги) передбачено, що внесення чи видача готівки з місця проведення розрахунків повинні реєструватись через РРО з використанням операцій "службове внесення" та "службова видача", якщо такі внесення чи видача не пов`язані з проведенням розрахункових операцій. Крім того, операція "службове внесення" використовується для реєстрації суми готівки, яка зберігається на місці проведення розрахунків на момент реєстрації першої розрахункової операції, що проводиться після виконання Z-звіту.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд дистриб?юшн Схід» згідно прибуткового касового ордеру № 19 від 26.01.2017 прийнята від каси РРО торгова виручка у сумі 19195,45 грн. (а.с.114).

Згідно видаткового касового ордеру № 22 від 26.01.2017 видано розрахунковий рахунок для інкасації трогової виручки у сумі 22550,00 грн. (а.с.115).

У касовій книзі за 26.01.2017 було зроблено запис щодо залишку на початку дня - 36601,19 грн., прийнято від каси РРО торгова виручка прибутковим ордером № 19 від 26.01.2017 - 19195,45 грн., видано видатковим касовим ордером № 22 від 26.01.2017 - 22550,00 грн., залишок на кінець дня 33246,64 грн. (а.с.116).

Згідно Z-звіту № 0826 віл 26.01є2017, готівка у розмірі 19195,45 грн., одержана від клієнтів за формою сплати Z-звіту вклеєний до КОРО (а.с.117).

В свою чергу, в КОРО міститься запис від 26.01.2017 за сумою готівки (службова видача) у сумі 19195,45 грн. - сума розрахунків загальна, сума ПДВ складає 3199,45 грн. (а.с.118).

Сума готівки у розмірі 22550,00 грн. згідно документу № 000177 від 26.01.2017 передано інкасатору АТ «УкрСиббанка», готівка надійшла на розрахунковий рахунок в банківській установі позивача (а.с.119).

Враховуючи викладене Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранд дистриб??юшн Схід» здійснено своєчасну та повну фіксацію готівки у фіскальних та звітних чеках РРО та відображено на їх підставі готівку у книзі обліку розрахункових операцій.

Товариством виконані вимоги Положення № 637 щодо фіксації у фіскальних звітах чеках РРО та відображення на їх підставі готівки у низі обліку розрахункових операцій.

Системний аналіз наведених законодавчих приписів дає підстави для висновку про те, що у разі проведення готівкових розрахунків з оформленням їх касовими ордерами і веденням касової книги відповідно до вимог глави 4 Положення оприбуткуванням готівки є сукупність таких дій: фіксація повної суми фактичних надходжень готівки у касових ордерах та відображення на їх підставі готівки у касовій книзі. У випадку проведення готівкових розрахунків із застосуванням РРО оприбуткуванням готівки є відображення повної суми фактичних надходжень готівки у фіскальних звітних чеках РРО (даних РК) та здійснення обліку зазначених готівкових коштів у КОРО.

Будь-яких доказів на порушення позивачем викладених в акті перевірки чинного законодавства України щодо ведення касових операцій у національній валюті суду не надано, що унеможливлює застосування, в даному випадку, штрафних санкцій за податковим повідомленням - рішенням № 0 (форма «С») від 14.12.2018.

Щодо порушення позивачем вимог п.188.1 ст.188 ПК України, яке встановлено контролюючим органом за результатами проведеної перевірки, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи судом встановлено, що ТОВ «Гранд Дистриб?юшн Схід» та СКУ ТОВ «Зеніт» 01.11.2017 було укладено договір № 01/11 про надання поворотної фінансової допомоги (а.с.106).

На виконання вказаного договору СКУ ТОВ «Зеніт» протягом листопада-грудня 2017 року, січня, березня 2018 року було перераховано на користь позивача грошові кошти відповідно до платіжних доручень.

На час формування відповідних платіжних доручень СКУ ТОВ «Зеніт» було помилково визначено призначення платежу «оплата за продукти харчування згідно договору № 01/11 від 01.11.2017 з ПДВ 20%».

Вказана помилка була виправлена шляхом надіслання СКУ ТОВ «Зеніт» відповідних листів на адресу ТОВ «Гранд Дистриб?юшн Схід» на адресу банківської установи - ПАТ АБ «Південний», якою фактично приймалися та проводилися зазначені платежі (а.с.107-113).

Листом СКУ ТОВ «Зеніт» № 79 від 28.12.2017 на адресу ТОВ «Гранд Дистриб?юшн Схід» виправлено призначення платежів за платіжними дорученнями за грудень 2017 року. Проте, було допущено арифметичну неточність та особою, яка складала цей лист невірно вказано загальну суму перелічених платіжних доручень.

Листом СКУ ТОВ «Зеніт» № 80 від 30.12.2017 на адресу ТОВ «Гранд Дистриб?юшн Схід» зазначено всі платіжні доручення за грудень 2017 року та їх вірну загальну суму 6610000,00 грн. (а.с.109).

Таким чином, висновок контролюючого органу, вказаний в акті перевірки від 13.11.2018 № 4734/20-40-14-02-08/36094643 спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

За таких обставин податкові повідомлення-рішення № 2 (форма «Р») від 14.12.2018, № 0 (форма «С») від 14.12.2018, № 2 (форма «Р») № 2 (форма «ПН») від 14.12.2018, № 2 (форма «Н») від 14.12.2018, видані Головним управлінням ДФС у Харківській області, не можна визнати обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваних рішень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 72, 73, 74, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд дистриб?юшн Схід» (м. Харків, вул. Новгородська, 3 А) до Головного управління Державної фіскальної служби у Харківській області (м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 (форма «Р») від 14.12.2018, видане Головним управлінням ДФС у Харківській області, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» в розмірі 2158 683,00 грн., що складається з: податкового зобов`язання +1439122,00 грн., штрафних санкцій 719561,00 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 0 (форма «С») від 14.12.2018, видане Головним управлінням ДФС у Харківській області, згідно якого застосовано штрафні санкції згідно Указу Президента України «Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки» № 436/95-ВР від 12.06.1995 в розмірі 95977,25 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 (форма «Р») від 14.12.2018, видане Головним управлінням ДФС у Харківській області, згідно якого збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» в розмірі 1288541,25 грн., що складається з: податкового зобов`язання +1030833,00 грн., штрафних санкцій 257708,25 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 (форма «ПН») від 14.12.2018, видане Головним управлінням ДФС у Харківській області, згідно якого застосовано штрафні санкції в розмірі 515416,50 грн. в порядку ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення № 2 (форма «Н») від 14.12.2018, видане Головним управлінням ДФС у Харківській області, згідно якого застосовано штрафні санкції в розмірі 663,05 грн. в порядку ст. 120-1 Податкового кодексу України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранд дистриб?юшн Схід» () судовий збір у розмірі 19210,00 грн. (дев`ятнадцять тисяч двісті десять гривень).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 11.06.2019.

Суддя В.В. Єгупенко