Справа № 280/5591/18
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 червня 2019 року м. Дніпросправа № 280/5591/18
Суддя І інстанції Сіпака А.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Мельника В.В., Сафронової С.В.,

за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання дій протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, згідно з яким просить:

- визнати протиправними дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченко Дмитра Євгеновича та скасувати винесену ним постанову про закінчення виконавчого провадження №48298347 від 29 листопада 2018 року за виконавчим листом №808/9661/13-а, виданого 15 липня 2015 року Запорізьким окружним адміністративним судом.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження №48298347 від 29 листопада 2018 року.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішення суду першої інстанції Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм матеріального права просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що Департаментом державної виконавчої служби здійснено всі необхідні заходи спрямовані на виконання рішення суду визначені Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкції з примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року №2832/5), у зв`язку з чим, постанова про закінчення виконавчого провадження є законною та обґрунтованою.

В письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив відмовити у її задоволенні та залишити без змін рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційної інстанції сторони не з`явились, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином, а тому відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що 01 листопада 2013 року позивач звернувся з письмовою скаргою до Міністра юстиції України, в якій просив:

провести перевірку повноти, своєчасності та об`єктивності проведення виконавчих дій та прийняття рішень старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Данилевською Т.М. при примусовому виконанні виконавчого листа №2а-211/06 від 15.08.06, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя;

скасувати, як незаконну, постанову старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Данилевської Т.М. про закінчення виконавчого провадження від 27.06.13 при примусовому виконанні виконавчого листа №2а-211/06 від 15.08.06, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя;

вжити невідкладних заходів про поновлення ОСОБА_1 , у відповідності до рішення суду, на посаді начальника відділу ресурсного забезпечення УМВС України в Запорізькій області;

притягнути старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Данилевську Т.М. та виконуючого обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Клименка О.С. до встановленої чинним законодавством відповідальності.

22 листопада 2013 року директором Департаменту контролю за виконанням рішень, розгляду звернень громадян та юридичних осіб Державної виконавчої служби України ОСОБА_2 підготовлено та направлено позивачу відповідь.

Вважаючи вказану відповідь не повною та необ`єктивною, а також не погодившись з порядком розгляду скарги, позивач звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Державної виконавчої служби України.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2014 №808/9661/13-а адміністративний позов задоволено частково, визнано перевірку за скаргою ОСОБА_1 , проведену Державною виконавчою службою України від 22.11.2013 №3-15927/3.2 такою, що не відповідає вимогам Закону України Про звернення громадян щодо всебічності її проведення, а також зобов`язано Державну виконавчу службу України повторно провести перевірку всіх доводів, викладених у скарзі ОСОБА_1 , яка адресована Міністру юстиції України. В іншій частині позову відмовлено.

На виконання постанови Запорізького окружного адміністративного суду від 24.02.2014 №808/9661/13-а 15.07.2015 видано виконавчий лист, який пред`явлений позивачем для примусового виконання до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

29 липня 2015 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Дмитром Євгеновичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження №48298347 з примусового виконання виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2015 у справі №808/9661/13-а.

17 січня 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Дмитром Євгеновичем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження №48298347 (відкритого за виконавчим листом Запорізького окружного адміністративного суду №808/9661/13-а виданого 15.07.2015), на підставі пункту 9 частини 1 статті 39 Закону України Про виконавче провадження.

Не погодившись з правомірністю прийняття державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Запорізького окружного адміністративного суду від 15.07.2015 у справі №808/9661/13-а, вважаючи її необґрунтованою, безпідставною та такою, що прийнята з порушенням встановленого порядку, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Постановою Запорізького окружного адміністративного суду від 27.04.2017 року по справі 808/426/17, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 31.07.2017, позовні вимоги ОСОБА_1 до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були задоволені частково, визнано протиправною та скасовано постанову відповідача про закінчення виконавчого провадження № 48298347 від 17.01.2017.

13 листопада 2017 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Д.Є. винесено постанову про відновлення виконавчого провадження ВП №48298347.

29 листопада 2018 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Д.Є. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №48298347.

Підставою для закінчення виконавчого провадження стало те, що Департаментом державної виконавчої служби Міністерства юстиції України повторно проведено перевірку всіх доводів, викладених у скарзі ОСОБА_1 від 01.11.2013 року яка адресована Міністру юстиції України.

Позивач не погодившись з винесеною державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Суд апеляційної інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженої постанови, виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ, в редакції, яка діяла на момент виникнення правовідносин (далі - Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 1404-VІІІ виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону № 1404-VІІІ зазначено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ на виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження", за змістом частин першої-третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 частини 1 статті 39 Закону №1404 виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що виконавець зобов`язаний здійснювати примусове виконання рішень у відповідності до встановленого таким рішенням способу та порядку, для виконання покладених на нього обов`язків виконавець проводить перевірку виконання рішень. Рішення про закінчення виконавчого провадження приймається виконавцем лише в разі фактичного виконання рішення в повному обсязі згідно з виконавчим документом виконавець.

Суд зазначає, що постановою Запорізького окружного адміністративного суду у справі №808/9661/13-а було зобов`язано Державну виконавчу службу України повторно провести перевірку всіх доводів, викладених у скарзі позивача, тобто судом фактично встановлено спосіб виконання судового рішення шляхом проведення перевірки.

Отже, при перевірці виконання судового рішення державний виконавець повинен був встановити факт проведення відповідачем повторної перевірки доводів позивача, викладених у скарзі.

Так, у поданій 01 листопада 2013 року скарзі до Міністра юстиції України, позивач, зокрема, ставив питання щодо законності постанови старшого державного виконавця відділу УДВС і дій, вчинених ним при винесенні такої, а також просив вирішити питання про можливість притягнення до відповідальності осіб, винних у порушенні прав ОСОБА_1 Окрім того, позивачем також вказувалось на те, що він фактично не був поновлений роботі і не приступав до виконання обов`язків начальника відділу ресурсного забезпечення ГУМВС України в Запорізькій області.

12 листопада 2018 року директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Воробйовим О.В. була винесена постанова № 62 про результати проведення перевірки законності виконавчого провадження, якою постановлено, що дії державного виконавця підрозділу примусового виконання рішень відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Куліковського І.Є. вчинені з порушенням с. 77 Закону України від 21.04.1999 «Про виконавче провадження» та п. 8.3.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 № 74/5. Дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області Данилевської під час виконання виконавчого провадження № 26680348 визнано такими, що відповідають вимогам законодавства.

Водночас, обґрунтування зазначеної постанови зводяться лише до формальної констатації фактів та хронологічного викладу обставин щодо оскаржуваних заявником дій та рішень службових і посадових осіб відповідача, які засновані на документах доданих самим скаржником і відповіді, одержані за відповідним запитом відділу УДВС.

Натомість, посилання позивача у скарзі на те, що він фактично не був поновлений роботі і не приступав до виконання обов`язків начальника відділу ресурсного забезпечення ГУМВС України в Запорізькій області, а також факт складення державним виконавцем акту про фактичне виконання рішень суду, що стягувач фактично допущений до виконання своїх посадових обов`язків, за відсутності ОСОБА_1 , про що вказано у постанові №62 від 12 листопада 2018 року, взагалі залишені поза увагою. Також не було належним чином досліджено правомірність дій посадових осіб Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Зазначене свідчить про те, що в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом боржником не було виконано.

Відтак, головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Нідченком Д.Є. протиправно винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №48298347 від 29 листопада 2018 року.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись: пунктом 1 частини 1 статті 315, ст.ст. 316, 321, 322 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 08 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя В.В. Мельник

суддя С.В. Сафронова