Справа № 527/1037/19
Суддя: Олефір А. О.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 527/1037/19
провадження 2-а/527/24/19
РІШЕННЯ

іменем України

10 червня 2019 року м. Глобине

Глобинський районний суд Полтавської області у складі головуючого судді - Олефір А.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чугуївського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, поліцейського СРПП Чугуївського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області Кравченка Ігоря Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №174822 від 25 квітня 2019 року,-

В С Т А Н О В И В:

20 травня 2019 року до Глобинського районного суду Полтавської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Чугуївського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області, поліцейського СРПП Чугуївського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області Кравченка Ігоря Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №174822 від 25 квітня 2019 року.

В своєму позові позивач зазначив, що згідно постанови поліцейського СРПП Чугуївського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області ОСОБА_2 , на нього накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн. Зазначена постанова мотивована тим, що нібито він 25 квітня 2019 року о 08 год. 50 хв., керуючи автомобілем Volkswagen Passat , д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Київ-Харків-Довжанський на 558 км, здійснив перетинання суцільної смуги дорожньої розмітки 1.1, чим порушив пункт правил 8.5.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Названу постанову позивач вважає незаконною та необґрунтованою, оскільки в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення. Так, 25 квітня 2019 року він дійсно рухався автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , по автомобільній дорозі Київ-Харків-Довжанський. Під час руху по своїй смузі він помітив позаду автомобіль поліції із увімкненим проблисковим маяком червоного світла. Після зупинки до нього підійшов працівник поліції, попросив пред`явити йому документи та повідомив, що він порушив правила обгону на підйомі. З вказаним обвинуваченням він не погодився, пояснив, що будь-яких порушень не допускав, оскільки обгін не здійснював за відсутністю попутного транспорту та попросив надати йому докази вчинення ним правопорушення. Інспектор поліції продемонстрував йому відеозапис, на якому не було видно ні автомобіля, ні номерних знаків, що не давало можливості притягувати його до відповідальності. Після цього працівник поліції повернув йому документи та побажав «щасливої дороги». Будь-яких пояснень, надання доказів, а тим більше розгляду справи про адміністративне правопорушення, не відбувалося.

Посилаючись на викладене, на відсутність факту розгляду справи про адміністративне правопорушення, відсутність доказів вчинення правопорушення та незаконність дій інспектора поліції, позивач просив суд, визнати дії поліцейського СРПП Чугуївського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області Кравченка Ігоря Олександровича протиправними та скасувати про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №174822 від 25 квітня 2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, від представника до суду надійшло клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримував, просив задовольнити.

Відповідач та представник відповідача повторно судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причину неявки, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи відзив на позовну заяву до суду не надходили.

Згідно ч. 2, 3 ст. 268 КАС України, учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У відповідності до ч. ч.1, 9 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Приймаючи до уваги викладене, а також відсутність підстави для відкладення розгляду справи, передбачених в ст. 205 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши та оцінивши докази, які є у справі, суд встановив наступне.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №174822 від 25 квітня 2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 року о 08 год. 50 хв., керуючи автомобілем Volkswagen Passat , д.н.з. НОМЕР_1 , на автодорозі Київ-Харків-Довжанський на 557 км, перетнув суцільну смугу дорожньої розмітки 1.1, чим порушив пункт правил 8.5.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП ( а.с. 6).

Жодних доказів, крім оспорюваної постанови, на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП відповідачем не надано.

Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

В постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України від «06» березня 2008 року № 2 «Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ», роз`яснено, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суди незалежно від підстав, наведених у позовній заяві, повинні перевіряти їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості .

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Враховуючи заперечення позивача щодо вчинення правопорушення, а також те, що його провину неможливо визнати доведеною, при відсутності інших більш об`єктивних доказів фотозйомки, відео фіксації чи допиту свідків, всі сумніви згідно конституційного принципу - презумпції невинуватості, тлумачаться на користь позивача.

Зважаючи на неможливість встановлення обставин правопорушення та визначення цих обставин, як складу правопорушення, суд дійшов висновку, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 винесена безпідставно та підлягає скасуванню.

Керуючись ст. 283КУпАП, ст.ст.2,5,9,10,77,90, 241243-246,255 КАС України, суд ,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_3 - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 №174822 від 25 квітня 2019 рокупро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 за ч.1 ст.122 КУпАП - скасувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження,а у разі їх оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст.286 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , рнокпп: НОМЕР_2 )

Відповідачі: Чугуївський відділ поліції Головного управління національної поліції в Харківській області (63501, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, буд. 31, ), поліцейський СРПП Чугуївського відділу поліції Головного управління національної поліції в Харківській області Кравченко Ігор Олександрович (63501, Харківська область, м. Чугуїв, вул. Гвардійська, буд. 31).

Суддя А. О. Олефір