Справа № 200/3442/19-а
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 р. Справа№200/3442/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

ухвалено у нарадчій кімнаті

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Христофорова А.Б.

за участю:

секретаря Білоусової К.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представників відповідача Ліцоєвої С.В., Толстенко О.Г.,

розглянувши справу за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2019 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Донецького окружного адміністративного суду Донецької області з позовною заявою до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області в особі Слов`янського відділення про:

- визнання протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області щодо не відшкодування витрат на лікування, медичну реабілітацію ОСОБА_1 ;

- стягнення з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області на користь ОСОБА_1 витрати на лікування, медичну реабілітацію у сумі 61500,00 грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 3 000,00 грн/а.с.3-10/.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 15.11.2018 він звернувся до відповідача з проханням відшкодувати витрати на лікування, медичну допомогу пов`язану з травмою на виробництві а саме: ЕКЗ (PICSI), біопсія яєчка. Разом з заявою надав оригінал консультативного висновку лікаря андролога-сексопатолога від 24.08.2018 та оригінали квитанцій до прибуткового касового ордеру, які підтверджують витрати на лікування, квитанції від 24.08.2018 № 30; від 24.08.2018року №31. Листом від 28.11.2018 №05/11-4030 йому було відмовлено у відшкодуванні витрат на лікування, медичну реабілітацію.

У зв`язку із чим, просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області в особі Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області, яка полягає у не відшкодуванні витрат на лікування, медичну реабілітацію ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН НОМЕР_1 ;

- стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області в особі Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 витрати на лікування, медичну реабілітацію у сумі 61 500,00 грн. (шістдесят одна тисяча п`ятсот гривень 00 коп. ) та витрати на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн. ( три тисячі гривень 00 коп.).

Відповідачем у встановлений судом строк надано відзив на позовну заяву, за змістом якого останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Посилається на те, що відповідно до висновку МСЕК від 15.08.2012 серії 10 ААА №091739 позивачу визначена потреба у додаткових видах медичної та соціальної допомоги, в тому числі «консультації, обстеження і лікування еректильної дисфункції у сексопатолога, уролога, андролога в спеціалізованих лікувальних закладах». На підставі цього висновку МСЕК Слов`янським відділенням управління Фонду фінансуються позивачу витрати на придбання медикаментів та лікування з урахуванням встановленого МСЕК діагнозу «еректильна дисфункція». В даному висновку МСЕК не визначено потреба позивачу у лікуванні репродуктивної функції. Також відповідна потреба не зазначена і в індивідуальній програмі реабілітації від 19.10.2016 №2804. Тому для фінансування відповідних витрат Фондом соціального страхування України позивачу необхідно надати до Фонду висновок МСЕК про потребу в лікуванні саме репродуктивної функції. Оскільки відсутній висновок МСЕК про потребу в лікуванні репродуктивної функції, на сьогоднішній день у Фонду соціального страхування України відсутні законні підстави для проведення фінансування відповідних витрат позивачу.

Відповідач вважає, що діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України та просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі/ а.с.54-56/.

Ухвалою суду від 11 березня 2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі. Розгляд здійснюється за правилами загального позовного провадження /а.с.1/.

15 квітня 2019 року відповідач надав пояснення по справі в яких зазначив, що проведена процедура екстрапорального запліднення не є методом лікування еректильної дисфункції. Стороною по договору від 24.08.2018 про надання медичної допомоги методами ДРТ з ТОВ «Медичний центр «Клініка репродуктивної медицини доктора Айзятулової» виступає особисто не позивач, а подружжя: позивач разом зі своєю дружиною. Фонд соціального страхування України лікує потерпілих шляхом фінансування витрат на лікарські засоби (таблетовані форми) та вироби медичного призначення (матеріал). У зв`язку із чим вважає, що відсутні законні підстави для компенсації позивачу витрат на проведення екстрапорального запліднення/а.с.70-71/.

15 квітня 2019 року позивачем надано письмові пояснення в яких зазначив, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати на лікування, медичну реабілітацію по квитанції від 24.10.2018 №30 (ЕКО, PICSI) у сумі 57000грн, від 24.08.2018 №31 (біопсія яєчка) у сумі 4500грн, а також витрати на правову допомогу у розмірі 3000грн/а.с.76-77/.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року продовжено строк підготовчого засідання на 30 днів /а.с.87-88/.

26 квітня 2019 року відповідачем надано додаткові пояснення в яких зазначив, що позивач забезпечується Слов`янським відділенням Фонду додатковими видами допомоги виключно на підставі висновку МСЕК, як це передбачено вимогами ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». В даному висновку МСЕК не визначена потреба у лікуванні репродуктивної функції, оскільки у позивача основний діагноз «закритий осколковий компресійний перелом Д12 хребця. Закритий компресійний нестабільний ускладнений перелом тіла L1 хребця ІІІ ступню з пошкодженням спинного мозку, нижня квола параплегія, порушення функцій тазових органів»/а.с.93-94/.

13 травня 2019 року позивачем надано додаткові пояснення в яких зазначив, що відповідно до| ч. ІІІ. ст.3.15 наказу МОЗ №787, визначено показання до інтрациїтоплазматичиої ін`єкції спермія: використання сперматозоїдів, отриманих з яєчка або його придатка; еякуляторні розлади, у тому числі ретроградна еякуляція, анеякуляція при пошкодженні спинного мозку тощо. З наведеного вище, відповідно до діючого законодавства «еректильнадисфункція» є тотожним по своєму значенню та формі з «чоловічим безпліддям», і тому Відповідач має взяти на себе обов`язки як правонаступник заподіювача шкоди на виробництві, по повному та своєчасному відшкодуванню витрат на лікування, медичну реабілітацію відповідно до Закону України «Загальнообов`язкове державне соціальне страхування» /а.с.100-103/.

Ухвалою суду від 14 травня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, представник позивача у судовому засіданні виступили з поясненнями, аналогічні викладеним у позові та поясненнях наданих під час підготовчого провадження, просили суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача у судовому засіданні виступили з поясненнями, аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях, просили суд відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши пояснення учасників розгляду справи, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , зареєстрований в якості внутрішньо переміщеної особи. Позивач є потерпілим на виробництві, у зв`язку із каліцтвом, що сталося 21.02.2006.

Судом встановлено та не заперечується сторонами по справі, що позивач з 01 липня 2016 року перебуває на обліку в у Слов`янському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області як отримувач щомісячних страхових виплат, витрат на медичну та соціальну допомогу та інше у зв`язку із трудовим каліцтвом, що сталось 21 лютого 2006 року.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Слов`янське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області не є юридичною особою та відноситься до відокремленого підрозділу юридичної особи - Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування у Донецькій області.

15 листопада 2018 року позивач звернувся до Слов`янського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з проханням відшкодувати витрати на лікування, медичну допомогу пов`язану з травмою на виробництві а саме: ЕКЗ (PICSI), біопсія яєчка. Разом з заявою надав оригінал консультативного висновку лікаря андролога-сексопатолога від 24.08.2018 та оригінали квитанцій до прибуткового касового ордеру, які підтверджують витрати на лікування, квитанції від 24.08.2018 № 30; від 24.08.2018року №31/а.с.23-25/.

Листом від 28.11.2018 №05/11-4030 позивачу було відмовлено у відшкодуванні витрат на лікування, медичну реабілітацію, оскільки висновком МСЕК від 15.08.2012 відшкодування коштів, пов`язаних із лікуванням репродуктивної функції не зазначено /а.с.26/.

Позивач, не погоджуючись із відмовою Фонду, звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року № ETS N 005 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

4) безсторонньо (неупереджено);

5) добросовісно;

6) розсудливо;

7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Частиною 1 ст. 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.(ст.71 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність своїх дій, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини регулюються нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Цей Закон відповідно до Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування визначає правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я.

Загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - соціальне страхування) - система прав, обов`язків і гарантій, яка передбачає матеріальне забезпечення, страхові виплати та надання соціальних послуг застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування України;

Відповідно до положень ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд фінансує витрати на медичну та соціальну допомогу, у тому числі на додаткове харчування, придбання ліків, спеціальний медичний, постійний сторонній догляд, побутове обслуговування, протезування, медичну реабілітацію, санаторно-курортне лікування, придбання спеціальних засобів пересування тощо, якщо потребу в них визначено висновками МСЕК та індивідуальною програмою реабілітації особи з інвалідністю (у разі її складення). Фонд організовує цілеспрямоване та ефективне лікування потерпілого у власних спеціалізованих лікувально-профілактичних закладах або на договірній основі в інших лікувально-профілактичних закладах з метою якнайшвидшого відновлення здоров`я застрахованого.

Частиною 6 ст.6 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» Фонд визначено, що рішення правління Фонду, прийняте в межах його компетенції, є обов`язковим для виконання, у тому числі всіма страхувальниками та застрахованими особами, яких воно стосується. Рішення правління Фонду оформляється постановою. Постанови правління Фонду підлягають обов`язковому оприлюдненню на офіційному веб-сайті Фонду протягом 20 робочих днів після їх прийняття.

Так, постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 09 червня 2010 року №18 затверджено Положення «Про організацію лікування, медичної реабілітації та забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання лікарськими засобами та виробами медичного призначення» (далі Положення).

Пунктом 11 розділу ІІІ Положення передбачено, що Виконавча дирекція Фонду та її робочі органи відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності" здійснюють контроль за цільовим використанням коштів на лікування потерпілих, перевіряють відповідність їх первинній медичній документації, пред`явленим до сплати рахункам, відомостям про потерпілого, який отримав відповідне лікування, його терміни та обсяги.

Відповідно до п.15 цього ж розділу Положення фінансування витрат на планове лікування, пов`язане із загостренням хронічних захворювань, а також лікування потерпілого з новими проявами ушкодження здоров`я, що пов`язані з основним патологічним процесом, здійснюється лише на підставі висновку МСЕК та/або висновку ЛКК за направленням закладу охорони здоров`я, погодженим робочими органами виконавчої дирекції Фонду.

Відповідно до висновку МСЕК від 15.08.2012 серії 10 ААА №091739 позивачу визначена потреба у додаткових видах медичної та соціальної допомоги, в тому числі «консультації, обстеження і лікування еректильної дисфункції у сексопатолога, уролога, андролога в спеціалізованих лікувальних закладах»/а.с.13/.

На підставі цього висновку МСЕК Слов`янським відділенням управління Фонду фінансуються позивачу витрати на придбання медикаментів та лікування з урахуванням встановленого МСЕК діагнозу «еректильнадисфункція».

В даному висновку МСЕК не визначено потреба позивачу у лікуванні репродуктивної функції. Також відповідна потреба не зазначена і в індивідуальній програмі реабілітації від 19.10.2016 №2804/а.с.17-19/.

Відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 18.06.2007 №330 «Про урологічної допомоги населенню України» (в редакції чинній на момент звернення до суду) еректильна дисфункція (ЕД) в чоловіків (імпотенція) - це тривала (більше 1 місяця) неспроможність досягти та утримувати ерекцію, достатню для проведення задовільного статевого акту.

Даним наказом МОЗ визначені рекомендації з діагности та лікування еректильної дисфункції.

Відповідно до зазначеного вище наказу МОЗ екстракорпоральне запліднення не є методом лікування еректильної дисфункції.

Позивач помилково ототожнює ці два поняття, натомість матеріалами справи підтверджується, що він отримав медичну допомогу із застосуванням допоміжних репродуктивних технологій для лікування безпліддя.

Зокрема, із договору укладеного 24.08.2016 позивачем та його дружиною з ТОВ «Медичний центр «Клініка репродуктивної медицини доктора Айзятуловой» вбачається, що предметом даного договору є лікування безпліддя методиками ДРТ/а.с.74-81/.

Надане ТОВ «Медичний центр «Клініка репродуктивної медицини доктора Айзятуловой» лікування не передбачено висновком МСЕК у зв`язку із чи не підлягає відшкодуванню зі сторони Фонду.

Для фінансування відповідних витрат Фондом соціального страхування України позивачу необхідно надати до Фонду висновок МСЕК про потребу в лікуванні саме репродуктивної функції. Враховуючи відсутній висновок МСЕК про потребу в лікуванні репродуктивної функції, на момент звернення позивача у Фонду соціального страхування України відсутні законні підстави для проведення фінансування відповідних витрат.

З огляду на що суд не вбачає у діях відповідача ознаки протиправності дій чи бездіяльності по відношенню до позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач довів правомірність своїх дій в порядку частини 2 статті 77 КАС України, внаслідок чого позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 139, 244-250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 , рнокпп: НОМЕР_1 ) до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецької області (місце знаходження: вул. Василівська, б. 16, м. Слов`янськ, Донецька область, код ЄДРПОУ ВП: 41417421) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Рішення ухвалено у нарадчій кімнаті та проголошено її вступну та резолютивну частини у судовому засіданні 3 червня 2019 року.

Повний тексту рішення складено та підписано 11 червня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров