Справа № 420/586/19
Суддя: Харченко Ю. В.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/586/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В. розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна." до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.10.2018р. №,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Аріадна." звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 11.10.2018р. №, посилаючись на те, що останній днем сплати узгодженого грошового зобов`язання припадав на 30 квітня 2017року (вихідний день - неділя). 1 та 2 травня 2017р. були святковими днями, у зв`язку з чим, останнім днем оплати за вищезазначений період вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем, тобто 03.05.2017р.

Відповідач - Головне управління ДФС в Одеській області з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у письмовому відзиві на адміністративний позов (від 22.02.2019р. вхід.№6530/19), наголошуючи, зокрема, на правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 11.10.2018р. №, оскільки ТОВ «АРІАДНА.» порушено терміни самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки відповідно до строків, передбачених п.57.1 ст.57, п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України. Граничним терміном сплати податку на І квартал 2017року є 29.04.2017р., фактична дата сплати - 03.05.2017р., тобто затримка на 4 календарні дні.

Ухвалою суду від 06.02.2019р. прийнято позовну заяву до розгляду, та відкрито загальне позовне провадження у справі №420/586/19 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна." до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.10.2018р. №.

Ухвалою суду від 19.03.2019р., з урахуванням приписів п.3 ч.2 ст.183 КАС України, закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2019р. провадження у справі №420/586/19 зупинено відповідно до п.1 ч.2 ст.236 КАС України.

Ухвалою суду від 10.06.2019р., у зв`язку з усуненням обставин, котрі слугували підставою для зупинення провадження у справі, провадження у справі №420/586/19 поновлено.

Враховуючи наявність передбачених приписами ч.9 ст.205 КАС України, підстав, та зважаючи на відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, розгляд даної адміністративної справи здійснено в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як встановлено судом, та вбачається з матеріалів справи, 19.09.2018р. головним державним ревізором-інспектором відділу адміністрування місцевих податків з юридичних осіб управління податків і зборів з юридичних осіб ГУ ДФС в Одеській області Мунтян Н.В., на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, у порядку абз.2 п.76.1 ст.76 Податкового кодексу України, проведено перевірку податкової звітності Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна." з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017р.

За наслідками вказаної перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області складено Акт «Про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» від 19.09.2018р. №27267/15-32-12-04/24526422, у висновках котрого наголошено на порушенні ТОВ "Аріадна." термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, протягом строків, визначених п.57.1 ст.57 Податкового кодексу України, ч. б) п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 Податкового кодексу України.

На підставі складеного Акта перевірки від 19.09.2018р. №27267/15-32-12-04/24526422, Головним управлінням ДФС в Одеській області винесено податкове повідомлення-рішення від 11.10.2018р. №.

Не погодившись з означеним податковим повідомленням-рішенням Головного управління ДФС в Одеській області від 11.10.2018р. №, позивач - ТОВ "Аріадна." звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про визнання його протиправним та скасування.

Так, на думку суду, оскаржуване позивачем податкове повідомлення-рішення від 11.10.2018р. №, винесено контролюючим органом неправомірно, безпідставно, та у порушення положень чинного податкового законодавства України, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зокрема, судом встановлено, що 17.02.2018р. ТОВ "Аріадна." до ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області подано Податкову декларацію з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017р., у якій суму податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, позивачем самостійно визначено у загальному розмірі 6102,40грн.

Статтею 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 36.1 статті 36 Податкового кодексу України передбачено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку, як передбачено пунктом 38.1 статті 38 Податкового кодексу України, визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Відповідно до статті 31 Податкового кодексу України строком сплати податку та збору визнається період, що розпочинається з моменту виникнення податкового обов`язку платника податку із сплати конкретного виду податку і завершується останнім днем строку, протягом якого такий податок чи збір повинен бути сплачений у порядку, визначеному податковим законодавством.

Строк сплати податку та збору обчислюється роками, кварталами, місяцями, декадами, тижнями, днями або вказівкою на подію, що повинна настати або відбутися.

Строк сплати податку та збору встановлюється відповідно до податкового законодавства для кожного податку окремо. Зміна платником податку, податковим агентом або представником платника податку чи контролюючим органом встановленого строку сплати податку та збору забороняється, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Підпунктом 266.10.1 пункту 266.10 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

При цьому, вищеозначена законодавча норма не містить застережень щодо порядку сплати податку у випадку, якщо останній день строку його сплати припадає на вихідний або святковий день.

Натомість, таке правило передбачено для податкових декларацій, зокрема, згідно з пунктом 49.2 статті 49 Податкового кодексу України, якщо останній день строку подання податкової декларації припадає на вихідний або святковий день, то останнім днем строку вважається операційний (банківський) день, що настає за вихідним або святковим днем.

Як визначено у статті 5 Європейської конвенції про обчислення строків (ETS №76) від 16 травня 1972року, підписаною державами - членами Ради Європи, яка застосовується до обчислення строків у цивільних, комерційних і адміністративних справах, при обчисленні строку суботи, неділі та офіційні свята враховуються. Однак, якщо dies ad quem (для цілей цієї Конвенції термін dies ad quem означає день, у який строк спливає) строку, до спливу якого має бути здійснена та чи інша дія, припадає на суботу, неділю, офіційне свято чи день, який вважається офіційним святом, встановлений строк подовжується на перший робочий день, який настає після них.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про міжнародні договори України» від 29 червня 2004року №1906-IV чинні міжнародні договори України підлягають сумлінному дотриманню Україною відповідно до норм міжнародного права.

За змістом пункту 3.2 статті 3 Податкового кодексу України якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору.

При цьому, пунктом 56.21 статті 56 Податкового кодексу України встановлено, що у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Таке застосування норм податкового законодавства відповідає й основним засадам податкового права, проголошеним у статті 4 Податкового кодексу України.

Так, як встановлено судом, 30 квітня 2017р. - це неділя (вихідний день).

З урахуванням Розпорядження Кабінету Міністрів України від 16.11.2016 №850-р щодо перенесення робочих днів у 2017році з урахуванням встановлених законом святкових і неробочих днів в Україні, 1 і 2 травня - День міжнародної солідарності трудящих (понеділок, вівторок).

Судом з`ясовано, що визначена у поданій до ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ ДФС в Одеській області Податковій декларації з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на 2017р., сума податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, позивачем самостійно сплачено 03.05.2017р.

Таким чином, беручи до уваги вищевикладене, а також те, що сплату податку позивачем здійснено у перший робочий день після вихідного та святкових днів, суд дійшов висновку щодо відсутності порушення ТОВ "Аріадна." термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 14.03.2018р. по справі №820/1867/17.

Відтак, суд дійшов висновку щодо наявності законодавчо передбачених підстав для задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна." Щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 11.10.2018р. №.

Вищевикладене спростовує твердження відповідача, наведені у письмовому відзиві на адміністративний позов.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна." правомірні, документально підтверджені, та обґрунтовані, базуються на положеннях чинного податкового законодавства, отже підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст.72-76, 139, ч.9 ст.205, ст.ст.241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна." до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.10.2018р. №, задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 11.10.2018р. №.

3. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м.Одеса, вул.Семінарська,5, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Аріадна." (65101, м.Одеса, вул.Космонавта Комарова,12, ) судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 1921(одна тисяча дев`ятсот двадцять одна)грн.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Суддя Харченко Ю.В.

.