Справа № 344/16003/17
Суддя: Шинкар Тетяна Ігорівна
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4700/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Шинкар Т.І.,

суддів Пліша М.А.,

Большакової О.О.,

секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області на ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя Чуприна О.В.) з питань роз`яснення судового рішення, постановлену в м.Івано-Франківську 22 березня 2019 року у справі №344/16003/17 за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

30.11.2017 ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області, просила: визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області в особі Коломийського районного відділу щодо не оформлення паспорта громадянина України неповнолітньому ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки; зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області в особі Коломийського районного відділу оформити та видати паспорт громадянина України неповнолітньому ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2019 року, позов задоволено повністю.

13.03.2019 Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області подало заяву, просило роз`яснити рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року, оскільки рішення містить положення, які викликають суперечності щодо розуміння та під час виконання.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року в задоволенні заяви про роз`яснення відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що резолютивна частина рішення суду у питанні зобов`язання видати паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки містить чітке посилання на Положення про паспорт громадянина України, затверджене Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року за №2503-XII. Суд першої інстанції вказав, що обсяг і зміст документів, які подані позивачем і його законним представником до відповідача, досліджений в описовій частині рішення суду, в чому саме полягає незрозумілість такої обставини Державна міграційна служба України в Івано-Франківській області у заяві від 13.03.2019 не зазначає. В свою чергу, розглядаючи справу №344/16003/17 суд першої інстанції зобов`язав відповідача оформити та видати позивачу паспорт громадянина України у відповідності до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року за №2503-XII, а не за правилами Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України №320 від 13 квітня 2012, який до того ж, на час протиправної відмови у видачі паспорта ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, був чинний.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, просить скасувати ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року та направити справу до суду першої інстанції для розгляду заяви. Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року містить положення, які викликають суперечності щодо його розуміння. Скаржник вказує, що у судовому рішенні суд не надав жодної оцінки обставинам, що заявник особисто не звертався за оформленням паспорта громадянина України, і відповідних документів не подавав. Скаржник зазначає, що відповідь суду на поставлені у заяві питання має на меті конкретизацію резолютивної частини рішення та викладення її у більш зрозумілій формі, не змінюючи суті постановленого рішення. Вказує, що оскільки заявник ще не звертався у порядку, визначеному Положенням про паспорт громадянин України, то оформлення паспорта можливе за майбутнього належного звернення заявника. Звертає увагу, що у заяві було вказано, які частини судового рішення є незрозумілими, і є необхідність більш конкретного і чіткого їх викладу судом.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, явку повноважних представників не забезпечили, належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи, що відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Згідно з статтею 230 КАС України секретарем забезпечено ведення протоколу судового засідання.

Згідно з ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які посилаються учасники справи, приходить до переконання, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції вимогам ст.242 КАС України відповідає.

Так, заява Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області про роз`яснення судового рішення мотивована тим, що для відповідача є незрозумілим чи на виконання судового рішення зобов`язано оформити і видати неповнолітньому ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки на підставі раніше поданих його матір`ю ОСОБА_1 документів (нею подано звернення довільної форми, копію свідоцтва про народження ОСОБА_2 та 2 фотокартки), чи зобов`язано відповідача видати паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт при наступного належному зверненні ОСОБА_2 , за умови надання ним документів, визначених пунктом 13 Положення про паспорт.

Вказане стало підставою для звернення до суду першої інстанції із заявою про роз`яснення рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року.

Відповідно до статті 254 КАС України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.

Роз`яснення судового рішення є за своєю суттю одним із способів усунення його недоліків, зміна форми його викладення таким чином, щоб ті частини судового рішення, які викликають труднощі для розуміння, були висвітлені ясніше та зрозуміліше, однак без виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом. Тобто процесуальна процедура роз`яснення судового акта виключає можливість будь-яким чином змінювати зміст цього судового рішення. При цьому, роз`яснено може бути лише судове рішення, яке набрало законної сили та не скасоване на момент звернення щодо його роз`яснення.

Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить.

Водночас, ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні змісту рішення. Вимога логічності, зокрема, передбачає, що текст рішення має відображати причинно-наслідкові зв`язки у межах речення чи всього документу. Зокрема, мотивувальна частина рішення має відповідати його резолютивній частині. Невизначеність судового рішення означає, що таке рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час виконання.

Недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання рішення суду, а тому роз`ясненню підлягають рішення суду у разі, якщо без такого роз`яснення їх важко виконати, оскільки високою є ймовірність неправильного виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення.

В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Надаючи правову оцінку рішенню Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 02 листопада 2018 року, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що така є чіткою і зрозумілою, в такій наведено мотиви, з яких суд першої інстанції дійшов висновку щодо обґрунтованості поданого позивачем клопотання; терміни, вжиті у ній, відповідають тому змістові, що вони мають згідно законодавства України; ці терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони означають; текст правової норми, застосованої судом, відтворений без перефразовування і при цьому зрозуміло, де наводиться правова норма, а де суд надає своє тлумачення її змісту з відповідними висновками в контексті аналізу обставин справи.

Резолютивна частина постанови суду відповідає вимогам частини 5 статті 246 КАС України, а в мотивувальній частині, з врахуванням доводів позовної заяви та поданих заперечень, чітко зазначено, чому суд прийшов до відповідного висновку та яким законом керувався при винесенні такого.

При цьому, незгода з мотивацією судового рішення є підставою для апеляційного та в подальшому касаційного оскарження такого в порядку, встановленому Кодексом адміністративного судочинства України.

Водночас, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що в силу приписів статті 378 КАС України за наявності обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом) суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може встановити чи змінити спосіб або порядок виконання такого рішення.

Таким чином, законодавцем розмежовано порядок «роз`яснення судового рішення якщо таке є незрозумілим» (стаття 254 КАС України) та «встановлення способу і порядку виконання судового рішення в разі наявності обставин, що ускладнюють його виконання» (стаття 378 КАС України).

Також, суд апеляційної інстанції наголошує на обов`язковість виконання судових рішень (стаття 14 КАС України), які набрали законної сили, всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Надаючи правову оцінку ухвалі Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 березня 2019 року, якою відмовлено в роз`ясненні судового рішення у справі №344/16003/17, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що суд першої інстанції правильно зазначив, що роз`яснення судового рішення за вимогами відповідача, визначеними у заяві від 13.03.2019, призведе до зміни суті судового рішення.

З огляду на викладене, враховуючи положення статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції приходить переконання, що судом першої інстанції при винесені оскаржуваної ухвали додержано норми матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Керуючись статтями 230, 241, 243, 254, 308, 310, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду з питань роз`яснення судового рішення, постановлену від 22 березня 2019 року у справі № 344/16003/17 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню.

Суддя-доповідач Т. І. Шинкар
судді М. А. Пліш
О. О. Большакова
Повне судове рішення складено 07.06.2019