Справа № 440/1873/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/1873/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дій неправомірними,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (надалі - відповідач, Крюківський ВДВС), у якому просив визнати неправомірними дії державного виконавця Шлюєвої А.О. в частині прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.05.19 №59056023.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на протиправність дій державного виконавця щодо відкриття виконавчого провадження на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору з огляду на пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

2. Позиція відповідача.

Відповідач позов не визнав, у наданому до суду відзиві представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю /а.с. 33-35/. При цьому зазначив, що в силу положень статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом. На цій підставі відповідач вважав, що пропуск строку пред`явлення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору до виконання не є підставою для задоволення позовних вимог ОСОБА_1

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 28.05.19 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників.

Згідно з частиною четвертою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

На виконанні у Крюківському ВДВС перебував виконавчий лист №2-1719/2010, виданий Автозаводським районним судом м. Кременчук Полтавської області 7.04.11, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Кредитпромбанк" заборгованості за кредитним договором у розмірі 2311805,65 грн, 1700,00 грн судового збору та 120,00 грн витрат на ІТЗ /а.с. 11-12/.

10.04.14 державним виконавцем Крюківського ВДВС відкрито виконавче провадження №42923294 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа та зобов`язано боржника у строк до 18.04.14 виконати рішення суду самостійно.

18.04.14, у зв`язку з невиконанням боржником рішення суду у добровільному порядку, державним виконавцем Крюківського ВДВС прийнято постанову про стягнення з боржника виконавчого збору, на підставі якої стягнуто з ОСОБА_1 виконавчий збір у розмірі 231362,56 грн /а.с. 37/.

11.01.18 державним виконавцем Крюківського ВДВС прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пункту 3 частини першої статті 37 Закону України "Про виконавче провадження" /а.с. 14-15/.

10.05.19 державним виконавцем Крюківського ВДВС відкрито виконавче провадження №59056023 з виконання постанови від 18.04.14 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 231362,56 грн /а.с. 36/.

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відкриття виконавчого провадження №59056023, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Частина друга статті 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 19 Закону України від 21.04.99 №606-XIV "Про виконавче провадження" (був чинним до 5.10.16) /надалі - Закон №606-XIV/ державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Так само, пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України від 2.06.16 №1404-VIII "Про виконавче провадження" (набув чинності з 5.10.16) /надалі - Закон №1404-VIII/ передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За змістом пункту 5 частини першої статті 3 Закону №1404-VIII відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів - постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору.

Пунктом 2 частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII визначено, що виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно з пунктом 5 розділу ХІІІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Частинами першою, другою статті 12 Закону №1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

За приписами частини першої статті 28 Закону №606-XIV у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню чи поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. Виконавчий збір стягується незалежно від вчинення державним виконавцем заходів примусового виконання, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 37 Закону №1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач відмовився залишити за собою майно боржника, нереалізоване під час виконання рішення, за відсутності іншого майна, на яке можливо звернути стягнення.

За змістом частини третьої статті 40 Закону №1404-VIII у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 37 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

Системно проаналізувавши наведені вище положення законів №№ 606-XIV та 1404-VIII, суд дійшов висновку, що постанова державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору є виконавчим документом, на виконання якого поширюються загальні вимоги щодо вчинення державним виконавцем виконавчих дій.

Державний виконавець до відкриття провадження на підставі виконавчого документа має пересвідчитись чи дотримано стягувачем строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання за приписами Закону №1404-VIII є безумовною підставою для повернення виконавчого документа стягувачу.

З урахуванням фактичних обставин даної справи суд зазначає, що строк пред`явлення до виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.04.14 ВП №42923294 має відраховуватись з наступного дня після прийняття державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.01.18, тобто з 12.01.18.

Таким чином, строк пред`явлення до виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.04.14 ВП №42923294 закінчився 12.04.18.

Законом №1404-VIII не передбачено можливості поновлення строку пред`явлення до виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору.

Залучена до матеріалів справи копія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 11.01.18 ВП №42923294 містить посилання на необхідність виокремлення постанови про стягнення виконавчого збору в окреме виконавче провадження.

Однак, докази відкриття виконавчого провадження на підставі постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.04.14 ВП №42923294 у період з 12.01.18 по 12.04.18 у матеріалах справи відсутні.

За вищевикладених обставин, суд дійшов висновку про пропуск визначеного Законом №1404-VIII строку для пред`явлення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.04.14 ВП №42923294 до примусового виконання.

Зазначення державним виконавцем у постанові від 10.05.19 ВП №59056023 про відкриття виконавчого провадження дати складення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору "18.04.2019", на переконання суду, є опискою, адже надані до матеріалів справи матеріали не містять доказів прийняття державним виконавцем постанови із зазначеними реквізитами. До того ж, у відзиві на позов відповідач посилається на виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.04.14.

Посилання представника відповідача на положення абзацу третього частини п`ятої статті 13 Закону №1404-VIII, відповідно до якого порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом, суд визнає безпідставними, оскільки наведена норма не стосується спірних відносин.

При цьому суд вкотре акцентує увагу на тому, що постанова державного виконавця про стягнення з боржника виконавчого збору є виконавчим документом, на правила пред`явлення якого до виконання поширюються загальні вимоги Закону №1404-VIII, зокрема, щодо строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

А оскільки за результатами розгляду цієї справи суд дійшов висновку про пропуск строку пред`явлення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 18.04.14 ВП №42923294 до примусового виконання, у державного виконавця Крюківського ВДВС Шлюєвої А.О. були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження на підставі зазначеного виконавчого документа.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як визначено частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач у ході судового розгляду справи не надав належних та допустимих доказів, що у своїй сукупності свідчили б про наявність визначених законом підстав для відкриття виконавчого провадження №59056023.

Разом з цим, суд зауважує, що у спірних відносинах права позивача порушені рішенням державного виконавця у формі постанови від 10.05.19 про відкриття виконавчого провадження №59056023, а не діями щодо прийняття зазначеної постанови.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням наведеного, суд, з метою повного та всебічного захисту прав позивача, вважає за доцільне вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Крюківського ВДВС від 10.05.19 про відкриття виконавчого провадження №59056023.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи наведені вище норми законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 частково.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 768,40 грн, що підтверджено квитанцією від 24.05.19 №0.0..1 /а.с. 3/. Вказану суму судового збору зараховано до спеціального фонду Державного бюджету, що підтверджено випискою /а.с. 4/.

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Разом з цим, як визначено частиною восьмою цієї статті, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

А відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки передумовою для виникнення даного спору стало протиправне рішення відповідача про відкриття виконавчого провадження, суд вважає за необхідне компенсувати судові витрати позивача за рахунок бюджетних асигнувань Крюківського ВДВС у повному розмірі.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-78, 90, 132, 139, 241-246, 262, 268-272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про визнання дій неправомірними задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від 10 травня 2019 року про відкриття виконавчого провадження №59056023.

У задоволенні позовних вимог щодо визнання неправомірними дій державного виконавця Шлюєвої Аліни Олексіївни в частині прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 10 травня 2019 року №59056023 відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Крюківського відділу державної виконавчої служби міста Кременчук Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (; вул. Академіка Маслова, 15/4, м. Кременчук, Полтавська область, 39605) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судові витрати у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя О.О. Кукоба