Справа № 712/6400/19
Суддя: Токова С. Є.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/6400/19
Провадження № 2а/712/195/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого/судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - МОГИЛА І.С.

з участю представника позивача - Слобожаник А.В.

відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Соснівського районного відділу у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області до громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення, -

В С Т А Н О В И В:

В травні 2019 року позивач Соснівський районний відділ у м. Черкаси УДМС України в Черкаській області звернувся до суду з позовом до громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 про примусове видворення.

Вимоги обґрунтовано тим, що 23 січня 2019 року при проведенні загальнодержавних профілактичних заходів, направлених на виявлення порушників міграційного законодавства, співробітниками Соснівського РВ у м. Черкаси за адресою тимчасового проживання АДРЕСА_1 було виявлено громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документовану паспортом НОМЕР_2 , виданого 17.06.2003 року консульським відділом посольства Російської Федерації в Україні м. Київ. При вивченні інформації, що міститься в паспортному документі відповідача встановлено, що вона прибула на територію України 16.09.1994 року, поїздом, перетнувши кордон України через КПП «Смаргонь» з приватною метою. В період з 16.09.1994 по даний час відповідач перебувала на території України, проживала в м. Черкаси, законного працевлаштування не мала, однак, має постійне місце реєстрації та проживання. 06.12.2017 позивачем було виявлено відповідача в м. Черкаси за проживанням на території України за недійсними документами та ухилення від залишення території України після закінчення встановленого терміну перебування, та було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу, передбаченого частиною 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення та складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЧК №030445 від 06.12.2017. На виконання постанови серії ПР МЧК № 030445 від 06.12.2017 р. Соснівського РВ у місті Черкаси УДМС України в Черкаській області відповідачем сплачено штраф в сумі 510 грн., що підтверджується квитанцією № 30791576 від 12.12.2017 року.

Враховуючи те, що підстав для подальшого перебування на території України у відповідача немає, приймаюча сторона та законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні, громадян України, які б могли гарантувати відповідачу фінансове та медичне забезпечення немає, 06.12.2017 р. позивачем прийнято рішення № 32 про примусове повернення з України громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 та встановлено термін для виїзду до 04.01.2018. За інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 державний кордон не перетинала. Також, встановлено, що відповідач має постійне місце проживання, у встановленому законодавством України порядку не працевлаштована, не має намірів повернутися до країни походження, своїми діями перешкоджатиме проведенню процедури видворення та існує ризик її переховування від співробітників поліції та від позивача. На даний час відповідач свідомо не виконала рішення про примусове повернення, не залишила територію України у встановлені зазначеним вище рішенням терміни, чим порушила вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства». Просить примусово видворити громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 з України.

Ухвалою від 14 травня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд на 28 травня 2019 року на 15-30 год.

28 травня 2019 року ухвалою суду було призначено розгляд даної справи в режимі відео конференції та відкладено до 11 червня 2019 року.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач в судовому засіданні пояснила, що з 1994 року переїхала з Риги разом з родичами проживати до м. Нікополь, а в подальшому до м. Черкаси. В Нікополі вона разом із членами сім`ї придбали нерухомість. Документом, що підтверджував її особу був паспорт громадянина колишнього СРСР, а в 2003 році в консульській установі Росії отримала паспорт громадянина Росії, строк дії якого закінчився у 2008 році.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, як регулюються нормами адміністративного законодавства та Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

В судовому засіданні встановлено, що 23 січня 2019 року при проведенні загальнодержавних профілактичних заходів направлених на виявлення порушників міграційного законодавства, співробітниками Соснівського районного відділу у місті Черкаси за адресою тимчасового проживання: АДРЕСА_1 було виявлено громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документовану паспортом НОМЕР_2 , виданого 17.06.2003 консульським відділом посольства Російської Федерації в Україні м. Київ.

З паспортного документа відповідача встановлено, що вона прибула на територію України 16.09.1994 року, поїздом, перетнувши кордон України через КПП «Смаргонь» з приватною метою.

06.12.2017 позивачем було виявлено відповідача в м. Черкаси за проживанням на території України за недійсними документами та ухилення від залишення території України після закінчення встановленого терміну перебування, про що на неї було складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МЧК №030445 від 06.12.2017. Постановою УДМС в Черкаській області Державної міграційної служби України серії ПР МЧК № 030445 від 06.12.2017р. відповідача притягнено до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 510 грн., який нею сплачено, що підтверджується квитанцією № 30791576 від 12.12.2017.

Враховуючи те, що підстав для подальшого перебування на території України немає, законні засоби існування для забезпечення перебування в Україні відсутні, 06.12.2017 року позивачем прийнято рішення № 32 про примусове повернення з України громадянки Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і зобов`язати покинути її територію України у термін до 04.01.2018 року.

ОСОБА_1 в порядку, передбаченому пунктом 1.7. Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України, адміністрації Прикордонної служби України та Служби Безпеки України від 23.04.2012 року № 353/257/150 в письмовій формі зобов`язалася не пізніше 04.01.2018 року залишити територію України.

З метою контролю за виконанням громадянкою Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 рішення про примусове повернення з України № 32 від 06.12.2017 року позивачем було надіслано запит Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України.

За інформацією Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України громадянка Російської Федерації ОСОБА_1 державний кордон не перетинала.

На даний час відповідач свідомо не виконала рішення про примусове повернення, не залишила територію України у встановлені зазначеним вище рішенням терміни, чим порушила вимоги ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства».

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 лютого 2019 зобов`язано затримати громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з поміщенням її до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.

Згідно частини 3 статті 3 розділу I Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорам України.

Частиною 15 статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які в`їхали в Україну на інших законних підставах, не передбачених частинами 2-14 цієї статті вважаються такими, які тимчасово перебувають на території України на законних підставах на період наданого візою дозволу на в`їзд або на період, встановлений законодавством чи міжнародним договором України.

Згідно частини 4 статті 4 Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону прибули в Україну для працевлаштування та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважають такими, які на законних підставах перебувають на території України на період роботи в Україні.

Відповідно до частини 1 статті 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», в`їзд в Україну, перебування на території України та транзитний проїзд через територію України іноземців та осіб без громадянства здійснюється за наявності достатнього фінансового забезпечення або наявності можливості отримати таке забезпечення законним способом на території України. Порядок підтвердження достатнього фінансового забезпечення та його розмір встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Статтею 21 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що перетинання державного кордону у разі в`їзду в Україну або транзитний проїзд через територію України громадянами держав, перелік яких, зазначено у додатку 5, та особами без громадянства, які постійно проживають у зазначених державах, здійснюються після подання ними підтвердження фінансового забезпечення свого перебування в Україні, транзитного проїзду через територію України та виїзду за межі України.

Згідно до пункту 14 статті 1 вищезазначеного Закону нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Пунктом 2 статті 25 цього Закону передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій.

Абзацом 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З урахуванням того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не виконала в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, у неї відсутні документи на право перебування на території України, позовні вимоги підлягають задоволенню, а відповідач підлягає примусовому видворенню за межі держави Україна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства.

З урахуванням того, що відповідач на даний час утримується в Чернігівському пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, зважаючи на вимоги, заявлені позивачем в прохальній частині адміністративного позову та керуючись п. 3 ч. 2 ст. 371 КАС України суд вбачає підстави звернути рішення до негайного виконання.

Керуючись ст. 2, 5, 9 72, 77, 241, 243, 246, ст. 288, 371 КАС України, ст. 26, 29, 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства»,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Примусово видворити за межі території України громадянку Російської Федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду звернути до негайного виконання.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Соснівський районний суд міста Черкаси шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення (зважаючи на п. 15.5 перехідних положень КАС України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Повний текст рішення складено 11 червня 2019 року.

Головуючий: С.Є. ТОКОВА