Справа № 360/1861/19
Суддя: К.О. Пляшкова
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

07 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1861/19

Головуючий суддя Луганського окружного адміністративного суду Пляшкова К.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду 26 квітня 2019 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (далі - відповідач, Білокуракинське ОУПФУ Луганської області), в якому просив суд:

1) визнати протиправним та скасувати рішення Сватівського відділу Білокуракинського ОУПФУ Луганської області від 04 квітня 2019 року № 49/к-7/с стосовно відмови позивачу в перерахунку пенсії на пільгових умовах за Списком № 1;

2) зобов`язати Сватівський відділ Білокуракинського ОУПФУ Луганської області повторно розглянути заяву позивача від 27 березня 2019 року про перерахунок пенсії по Списку № 1 з зарахуванням до пільгового страхового стажу періодів роботи з 01.11.1986 по 29.03.1987 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею ВО «Антрацит»; з 03.04.1987 по 05.05.1990 на посаді електрослюсаря підземного шахтоуправління «Ровеньківське»; з 20.01.1993 по 17.01.1995 на посадах електрослюсаря підземного та гірничого робітника очисного забою шахтоуправління «Ровеньківське».

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що при призначенні позивачу пенсії за списком № 1 відповідачем не враховано такі періоди роботи позивача: з 01.11.1986 по 29.03.1987 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею ВО «Антрацит»; з 03.04.1987 по 05.05.1990 на посаді електрослюсаря підземного шахтоуправління «Ровеньківське»; з 20.01.1993 по 17.01.1995 на посадах електрослюсаря підземного та гірничого робітника очисного забою шахтоуправління «Ровеньківське».

Позивач 27.03.2019 звернувся до Сватівського відділення Білокуракинського ОУПФУ Луганської області із заявою про перерахунок пенсії по списку № 1 із зарахуванням спірного стажу.

На звернення позивача за проведенням перерахунку відповідач листом від 04.04.2019 за вих № 49/11-7-с повідомлено про неможливість врахувати при перерахунку пенсії довідку, видану шахтою Комсомольська від 13.03.2019 № 351, та довідки, видані ЗАТ «Внешторгсервис» від 25.03.2019 № 887, № 888, оскільки зазначені довідки є недійсними на території України та не створюють жодних правових наслідків.

На думку позивача, виходячи зі змісту цієї відповіді йому фактично відмовлено у проведенні перерахунку пенсії з урахуванням поданих ним документів.

З посиланням на положення статей 1, 3, 12, 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статей 26, 44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, позивач вважає протиправним таке рішення про відмову у перерахунку пенсії та просить задовольнити вимоги.

Ухвалою суду від 02 травня 2019 року адміністративний позов залишено без руху та запропоновано позивачу усунути недоліки позовної заяви (арк. спр. 39-40).

Після усунення недоліків позовної заяви ухвалою суду від 15 травня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі (арк. спр. 1-2).

Від Білокуракинського ОУПФУ Луганської області 04 червня 2019 року надійшов відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з таких підстав (арк. спр. 52-54).

З 06.11.2018 позивачу призначено пенсію за віком по списку № 1. Пенсію обчислено при загальному стажі 37 років 03 місяці 11 днів, в тому числі стаж роботи по списку № 1 - 11 років 10 місяців 28 днів.

У відповідача відсутні підстави для зарахування до стажу позивача, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, спірного стажу, оскільки підприємства, які видавали довідки, що уточнюють особливий характер роботи, на час видання спірних довідок, розташовані та зареєстровані на території, яка не підконтрольна українській владі. Тому врахувати такі довідки для перерахунку пенсії неможливо, оскільки зазначені довідки є недійсними на території України та не створюють жодних правових наслідків.

Таким чином дії відповідача щодо відмови у розгляді заяви позивача від 27.03.2019 про перерахунок пенсії по списку № 1 з зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 01.11.1986 по 29.03.1987, з 03.04.1987 по 05.05.1990, з 20.01.1993 по 17.01.1995 є правомірними, а позовні вимоги необґрунтованими.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

З копії паспорта громадянина України, картки фізичної особи - платника податків, довідки від 05.11.2018 № встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , є внутрішньо переміщеною особою (арк. спр. 10-13).

З матеріалів пенсійної справи, копію якої надано відповідачем, встановлено таке.

Позивач 06.11.2018 звернувся до Білокуракинського ОУПФУ Луганської області із заявою про призначення/перерахунок пенсії, до якої, як вказано у розписці-повідомленні, додав: трудову книжку НОМЕР_2 , військовий квиток НОМЕР_3 , диплом (свідоцтво, атестат) про навчання Д № НОМЕР_4, довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (арк. спр. 71).

Згідно з протоколом призначення пенсії від 09.11.2018 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах (робота за списком № 1) з 06.11.2018 у загальному розмірі 4897,60 грн (арк. спр. 66).

Як слідує з протоколу призначення пенсії та розрахунку стажу, страховий стаж позивача складає 37 років 03 місяці 11 днів, у тому числі робота за списком № 1 - 11 років 10 місяців 28 днів (період роботи з 13.01.2004 по 31.12.2009, з 01.06.2010 по 29.12.2011, з 30.12.2011 по 31.01.2012, з 01.03.2012 по 31.03.2013, з 01.04.2013 по 28.10.2013, з 01.11.2013 по 11.02.2014, 02.03.2014 по 30.09.2014, з 01.05.2015 по 30.11.2015, з 01.01.2016 по 28.02.2017) (арк. спр. 67).

Розмір пенсії обчислено із заробітної плати (доходу) за період страхового стажу з 01.01.2004 по 28.02.2017, що підтверджено розрахунком заробітку для обчислення пенсії (арк. спр. 69-70).

У заявах від 06.11.2018 позивач просив не враховувати до стажу період з 11.02.1992 по 12.01.1993, оскільки не може підтвердити цей період документально (арк. спр. 81), просив призначити йому пенсію за даними, наявними у реєстрі застрахованих осіб, оскільки підприємства, де працював позивач, розташовані на тимчасово непідконтрольній українській владі території (арк. спр. 82).

Позивач 27 березня 2019 року звернувся до відповідача із заявою про надання детального розрахунку пенсії позивача по списку із зазначенням періодів стажу та заробітку, який врахований при розрахунку пенсії, та проведення перерахунку пенсії позивача по списку № 1, врахувавши до стажу роботи, що дає право на обчислення пенсії по списку № 1, періоди роботи з 01.11.1986 по 29.03.1987, з 03.04.1987 по 05.05.1990, з 20.01.1993 по 17.01.1995 (арк. спр. 25, 57).

З метою зарахування спірного стажу позивача до стажу, що дає право на призначення пенсії за списком № 1, до заяви позивачем додані довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 25.03.2019 № 887, № 888, № 889, наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці від 04.09.1997 № 748, свідоцтво від 03.06.1993 (арк. спр. 58-63).

Листом від 04 квітня 2019 року № 49/К-7/с Білокуракинське ОУПФУ Луганської області повідомило позивача, що до стажу роботи позивача по списку № 1 враховано періоди роботи з 13.01.2004 по 28.02.2017 (з перервами) тресту «Антрацитвуглебуд» та шахтоуправління «Ровеньківське» державного підприємства «Ровенькиантрацит» за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб, відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Стосовно перерахунку пенсії по списку № 1 з урахуванням періодів роботи з 01.11.1986 по 29.03.1987 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею ВО «Антрацит»; з 03.04.1987 по 05.05.1990 на посаді електрослюсаря підземного шахтоуправління «Ровеньківське»; з 20.01.1993 по 17.01.1995 на посадах електрослюсаря підземного та гірничого робітника очисного забою шахтоуправління «Ровеньківське» вказано, що оскільки підприємства, які видали довідки, що уточнюють особливий характер роботи, на час видання спірних довідок розташовані та зареєстровані на території, яка не підконтрольна українській владі, врахувати при перерахунку пенсії довідки, видані шахтою Комсомольська від 13.03.2019 № 351 та ЗПТ «Внешторгсервис» від 25.03.2019 №№ 887-888, неможливо, внаслідок того, що такі довідки є недійсними на території України та не створюють жодних правових наслідків (арк. спр. 64).

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. […].

Частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Частиною першою статті 26 Закону № 1058-IV визначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років; […].

Згідно з частиною першою статті 44 Закону № 1058-IV заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з абзацом першим пункту 1.5 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1 заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (абзац п`ятий пункту 1.7 розділу I «Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії» Порядку № 22-1).

Абзацом першим пункту 2.7 розділу II «Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший» Порядку № 22-1 встановлено, що до заяви про перерахунок пенсії у зв`язку з урахуванням страхового стажу (заробітної плати) після призначення пенсії, у зв`язку зі зміною кількості членів сім`ї, а також в інших випадках, які спричиняють збільшення чи зменшення розміру пенсії, надаються документи, передбачені підпунктами 2-4 пункту 2.1, пунктом 2.6 цього розділу.

Відповідно до абзацу першого пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі (абзаци другий, третій пункту 4.1 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Згідно з абзацами першим, другим пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви та за наявності документів, необхідних для призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший та поновлення виплати пенсії (у тому числі документів, одержаних відповідно до абзацу другого підпункту 3 пункту 4.2 цього розділу), орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії без урахування періоду, за який відсутня інформація про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України. Після надходження даних про сплату страхових внесків за останній місяць роботи, що передує місяцю подання заяви про призначення пенсії, протягом місяця проводиться перерахунок пенсії з урахуванням цього періоду з дати призначення пенсії. При цьому, якщо у разі проведення перерахунку пенсії її розмір зменшився, виплата пенсії в новому розмірі проводиться з місяця, наступного за місяцем проведення перерахунку.

Рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу начальника управління щодо розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління (абзац шостий пункту 4.3 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Відповідно до пункту 4.7 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

У разі звернення пенсіонера видається виписка з розпорядження про призначення (перерахунок) пенсії з інформацією про періоди страхового стажу та заробітної плати (доходу), яка врахована при розрахунку пенсії (абзац другий пункту 4.9 розділу ІV «Приймання, оформлення і розгляд документів» Порядку № 22-1).

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до пункту 20 Порядку № 637, у тих випадках, коли і трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, встановлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 затверджено Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок № 383).

Зазначений Порядок № 383 регулює застосування Списків під час обчислення стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Зазначена постанова набула чинності з 21.08.92. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації (пункт 4.1 Порядку № 383).

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Відповідно до пункту 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами правці, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442 (набула чинності 21.08.1992) (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Згідно приписів пункту 3 Порядку № 442 атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 442 атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінсоцполітики разом з МОЗ (пункт 8 Порядку № 442).

Пунктом 10 Порядку № 442, окрім іншого, передбачено, що результати атестації використовуються при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що уточнююча довідка може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи трудовій книжці. Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж - період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, якими можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників; трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу.

При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтею 62 Закону № 1788-ХІІ, і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.

Отже, відсутність підтвердження вказаних обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу.

Судом встановлено, що позивачем відповідно до пункту 20 Порядку № 637 подано довідки, що уточнюють особливий характер роботи, від 13.03.2019 № 351, видану шахтою Комсомольською, від 25.03.2019 № 887, № 888, № 889, видані ЗАТ «Внешторгсервіс», а також наказ про результати атестації робочих місць за умовами праці від 04.09.1997 № 748, якими у повній мірі підтверджено, що періоди роботи позивача з 01.11.1986 по 29.03.1987 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею ВО «Антрацит»; з 03.04.1987 по 05.05.1990 на посаді електрослюсаря підземного шахтоуправління «Ровеньківське»; з 20.01.1993 по 17.01.1995 на посадах електрослюсаря підземного та гірничого робітника очисного забою шахтоуправління «Ровеньківське» мають бути зараховані до пільгового стажу позивача по списку № 1.

Проте відповідач відмовляє у врахуванні цих довідок, оскільки підприємства, які видавали довідки на час видання спірних довідок розташовані та зареєстровані на території, яка не підконтрольна українській владі.

Суд не може погодитися з такою відмовою відповідача, з огляду на таке.

Розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 № 1053-р та від 02.12.2015 № 1275-р міста Антрацит та Ровеньки віднесені до переліку населених пунктів, на території яких проводилась антитерористична операція.

Згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2017 № 1085-р міста Антрацит та Рубіжне віднесені до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Відповідно до постанов Верховної Ради України від 17.03.2015 № 252-VII та № 254-VII вказані міста визнано тимчасово окупованою територією.

Суд вважає необхідним зазначити, що у 1971 році Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй у документі «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначив, що держави - члени ООН зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосовна до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів».

Європейський суд з прав людини розвиває цей принцип у своїй практиці. Наприклад, у справах «Лоізіду проти Туречиини» (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45), «Кіпр проти Туреччини2 (Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republic of Moldova and Russia, 23.02.2016). «Зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів [окупаційної влади] далеко від абсолютного, - вважають судді Європейського суду з прав людини, - Для людей, що проживають на цій території, життя триває. І це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Вирішити інакше означало б зовсім позбавляти людей, що проживають на цій території, всіх їх прав щоразу, коли вони обговорюються в міжнародному контексті, що означало б позбавлення їх навіть мінімального рівня прав, які їм належать».

При цьому, у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі «Ковач проти України» від 07.02.2008, пункт 59 рішення у справі «Мельниченко проти України» від 19.10.2004, пункт 50 рішення у справі «Чуйкіна проти України» від 13.01.2011, пункт 54 рішення у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 тощо).

Це означає, що суд має оцінювати фактичні обставини справи з урахуванням того, що права, гарантовані Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, мають залишатися ефективними та людину не можна ставити в ситуацію, коли вона завідомо не може реалізувати своїх прав.

Відповідно до частини другої статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За статтею 14 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод користування правами та свободами, визнаними в цій Конвенції, має бути забезпечене без дискримінації за будь-якою ознакою.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе застосувати названі загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН та Європейського суду з прав людини, в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на території проведення антитерористичної операції, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав позивача на соціальний захист та гарантоване йому право на пенсійне забезпечення.

З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що довідка від 13.03.2019 № 351, видана шахтою Комсомольською, довідки від 25.03.2019 № 887, № 888, № 889, видані ЗАТ «Внешторгсервіс», мають прийматися та враховуватися відповідачем як уточнюючі довідки, що підтверджують спеціальний трудовий стаж позивача з 01.11.1986 по 29.03.1987 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею ВО «Антрацит»; з 03.04.1987 по 05.05.1990 на посаді електрослюсаря підземного шахтоуправління «Ровеньківське»; з 20.01.1993 по 17.01.1995 на посадах електрослюсаря підземного та гірничого робітника очисного забою шахтоуправління «Ровеньківське».

Однак, аналіз наведених норм Порядку № 22-1 дозволяє дійти висновку, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України в установленому порядку.

Такий правовий висновок щодо застосування норм матеріального права у подібних відносинах, пов`язаних зі зверненням до адміністративного суду пенсіонерів за перерахунком пенсії, викладений у постанові Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі № 461/4328/16-а (№ рішення в ЄДРСР 75382730), який відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України має бути врахований судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Оглядом заяви позивача від 27 березня 2019 року встановлено, що вона не відповідає формі, визначеній Порядком, та викладена в довільній формі.

Оскільки позивач в порядку, визначеному Законом № 1058-IV та Порядком № 22-1, до органу Пенсійного фонду України з заявою встановленого зразка про проведення перерахунку пенсії по стажу не звертався, а звернувся із заявою довільної форми, на яку відповідачем надано відповідь листом відповідно до вимог Закону України «Про звернення громадян», яка, у розумінні Закону № 1058-IV, не є рішенням про відмову у здійсненні перерахунку пенсії, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання цієї відповіді протиправною та скасування, а також зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача, зарахувавши до пільгового стажу позивача періодів роботи з 01.11.1986 по 29.03.1987 на посаді електрослюсаря підземного з повним робочим днем під землею ВО «Антрацит»; з 03.04.1987 по 05.05.1990 на посаді електрослюсаря підземного шахтоуправління «Ровеньківське»; з 20.01.1993 по 17.01.1995 на посадах електрослюсаря підземного та гірничого робітника очисного забою шахтоуправління «Ровеньківське».

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що позовні вимоги необґрунтовані і у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у виді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області (місцезнаходження: 92200, Луганська область, селище міського типу Білокуракине, вулиця Історична, будинок 81, код за ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Пляшкова