Справа № 440/1576/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. ПолтаваСправа № 440/1576/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Чеснокової А.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Управління поліції охорони в Полтавській області, треті особи: Національна поліція України, Департамент поліції охорони про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

02 травня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства внутрішніх справ України, Управління поліції охорони в Полтавській області, треті особи: Національна поліція України, Департамент поліції охорони, в якій просить суд:

визнати за позивачем право на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку та умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету міністрів України № 850 від 21 жовтня 2015 року;

визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про нарахування і виплату позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до Управління поліції охорони в Полтавській області без розгляду їх по суті та прийняття відповідного рішення;

зобов`язати Управління поліції охорони в Полтавській області повторно надіслати до Міністерства внутрішніх справ України у 15- денний строк документи, щодо призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 10 травня 2018 року;

зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України в місячний строк, прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, в розмірі 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 10 травня 2018 року;

зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України надіслати вказане рішення із зазначеними документами позивачу та керівникові Управління поліції охорони в Полтавській області, а також у строк не пізніше двох місяців з дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України, виділити та перерахувати на рахунок Управління поліції охорони в Полтавській області кошти в сумі 352400,00 грн., для виплати одноразової грошової допомоги та подальшого їх перерахування Управлінням поліції охорони в Полтавській області на особистий рахунок позивача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він 21.06.2018 року звернувся до Управління поліції охорони у Полтавській області із заявою та пакетом документів щодо направлення висновку до Міністерства внутрішніх справ України для можливої виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з інвалідністю. Листом від 29.08.2018 року управління поліції охорони у Полтавській області повідомило його, що Міністерство внутрішніх справ України своїм листом від 01.08.2018 року повернув до управління поліції охорони у Полтавській області зазначені матеріали без прийняття рішення про виплату такої допомоги чи про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги. Вважає, що оскільки висновок про призначення грошової допомоги МВС України не затверджено, то управління поліції охорони у Полтавській області повинно повторно направити матеріали до МВС України для їх затвердження, а також здійснити відповідну виплату.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 440/1576/19 між суддями від 02 травня 2019 року головуючим суддею визначено суддю Єресько Л.О.

Розпорядженням керівника апарату Полтавського окружного адміністративного суду від 14 травня 2019 року № 37 відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 440/1576/19 за результатами якого головуючим суддею у справі визначено суддю Чеснокову А.О.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач - Міністерство внутрішніх справ України, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно з частиною 2 статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

03.06.2019 представником Управлінням поліції охорони в Полтавській області Національної поліції України надано до суду відзив, в якому проти задоволення адміністративного позову заперечує та просить відмовити в його задоволенні. Відзив обґрунтовано тим, що ним було виконано вимоги Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, які визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою КМ України від 21 жовтня 2015 року №850 в частині розгляду заяви позивача, складання відповідного висновку та направлення його до Міністерства внутрішніх справ України для прийняття відповідного рішення.

Згідно наданих Департаментом поліції охорони Національної поліції України письмових пояснень, останнім зазначено, що повноваженнями щодо прийняття рішення про призначення чи відмову в призначені грошової допомоги колишнім працівникам міліції охорони наділене Міністерство внутрішніх справ України. У свою чергу Порядком №850 визначено виключний перелік суб`єктів, на яких поширюється дія даного нормативного акту, а тому органи Національної поліції України не відносяться до них, як і будь-який інший орган виконавчої влади, окрім МВС України та його підрозділів.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Наказом начальника Департаменту Державної служби охорони МВС України №262ос від 30.09.2015, підполковника міліції ОСОБА_1 , начальника Лубенського міжрайонного відділу Управління Державної служби охорони при УМВС України в Полтавській області, 30.09.2015 звільнено з органів МВС у запас Збройних Сил на підставі п.64 «б» (через хворобу) /а.с. 16/.

Згідно свідоцтва про хворобу №415-С від 01.09.2015, виданого військово-лікарською комісією УМВС України в Полтавській області вбачається, що за сукупністю захворювань ОСОБА_1 непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час, дані захворювання пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ /а.с. 15/.

10.05.2018 згідно актів огляду МСЕК ОСОБА_1 встановлено II групу інвалідності (70% втрати працездатності) захворювання, яке пов`язано з проходженням служби в органах внутрішніх справ /а.с. 30-31/.

21.06.2018 ОСОБА_1 звернувся до Управління поліції охорони в Полтавській області із заявою та пакетом документів щодо виплати одноразової грошової допомоги через встановлення інвалідності.

Згідно висновку начальника Управління поліції охорони в Полтавській області /а.с. 18/ ОСОБА_1 призначена одноразова грошова допомога як працівнику міліції в разі встановлення інвалідності у розмірі 352 400 гривень.

12.07.2018 матеріали про призначення одноразової грошової допомоги колишньому працівнику ОВС ОСОБА_1 відповідно д постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850, направлено до МВС України.

Листом від 01.08.2018 №11021/05/15-2018 МВС України, на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 13.10.2015 №834 "Питання функціонування органів поліції охорони як територіальних органів Національної поліції та ліквідації деяких територіальних органів Міністерства внутрішніх справ", надіслано зазначені документи до Національної поліції України для негайного виконання відповідно до вимог п. 27 Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 №615.

Департамент поліції охорони Національної поліції України листом від 29.08.2018 №4188/43/3/01-2018, за результатами розгляду листа МВС Українивід 01.08.2018 №11021/05/15-2018, повернув матеріали до Управління поліції охорони в Полтавській області для подальшого опрацювання та інформування заявника відповідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850 "Про затвердження Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівникам міліції"

Листом від 29.08.2018 управління поліції охорони у Полтавській області повідомило позивача, що МВС України своїм листом від 01.08.2018 №11021/05/15-2018 повернуло зазначені матеріали до управління поліції охорони в Полтавській області без прийняття рішення. Роз`яснено, що рішення про призначення або про відмову у призначенні ОГД приймає МВС, а виплата ОГД здійснюється в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС. Законодавством не покладено обов`язок з прийняття рішень щодо виплати ОГД колишнім працівникам міліції та фінансування такої допомоги органами чи підрозділами поліції (ліквідаційними комісіями УДСО) /а.с. 19/.

Вважаючи бездіяльність МВС України протиправною, та необхідністю МВС України та Управління поліції охорони в Полтавській області зобов`язати вчинити певні дії, ОСОБА_1 звернувся з позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов такого висновку.

До набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію", тобто до 07 листопада 2015 року, порядок виплати одноразової грошової допомоги було врегульовано нормами статті 23 Закону України "Про міліцію" та Порядком та умовами призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності працівника міліції затвердженого Кабінетом Міністрів України від 21 жовтня 2015 року № 850 (далі - Порядок № 850).

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про міліцію" у разі поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного працівнику міліції під час виконання ним службових обов`язків, яке призвело до встановлення йому інвалідності, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення зі служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, залежно від ступеня втрати працездатності йому виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 250-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності I групи, 200-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності II групи, 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, - у разі встановлення інвалідності III групи в порядку та на умовах, визначених Кабінетом Міністрів України. Визначення ступеня втрати працездатності працівником міліції у період проходження служби в органах внутрішніх справ у кожному випадку ушкодження здоров`я здійснюється в індивідуальному порядку відповідно до законодавства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850 затверджено Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, які визначають механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції (п.1 Порядку).

Згідно п.2 цього Порядку днем виникнення права на отримання грошової допомоги є у разі встановлення працівнику міліції інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 2 п.3 наведеного Порядку передбачено, що грошова допомога призначається і виплачується у разі установлення працівникові міліції інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, а також інвалідності, що настала в період проходження служби в органах внутрішніх справ або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби чи після закінчення цього строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження служби в органах внутрішніх справ, у розмірі, зокрема, 200-кратного прожиткового мінімуму, установленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Пунктами 7-8 вказаного Порядку визначено, що працівник міліції, якому призначається грошова допомога у разі встановлення інвалідності чи часткової втрати працездатності без установлення інвалідності, подає за місцем служби такі документи: заяву (рапорт) про виплату грошової допомоги у зв`язку з установленням інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності за формою згідно з додатком до цих Порядку та умов; довідку медико-соціальної експертної комісії про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності (у відсотках). До заяви додаються копії: довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією; постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; акта розслідування нещасного випадку та акта, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва) працівника міліції, зокрема про те, що воно не пов`язане з учиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, за формою, що затверджується МВС; сторінок паспорта з даними про прізвище, ім`я та по батькові і місце реєстрації; документа, що підтверджує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (сторінки паспорта громадянина України - для особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомила про це відповідному контролюючому органу і має відповідну відмітку у паспорті громадянина України).

Керівник органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, подає МВС в 15-денний строк з дня реєстрації документи, зазначені в пунктах 6 або 7 цих Порядку та умов, висновок щодо виплати грошової допомоги.

Відповідно до пункту 9 Порядку № 850, МВС в місячний строк після надходження зазначених у пункті 8 цих Порядку та умов документів приймає рішення про призначення або у випадках, передбачених пунктом 14 цих Порядку та умов, про відмову в призначенні грошової допомоги і надсилає його разом із зазначеними документами керівникові органу внутрішніх справ, у якому проходив (проходить) службу працівник міліції, для видання наказу про виплату такої допомоги, або у разі відмови - для письмового повідомлення осіб із зазначенням мотивів відмови.

Отже, після надходження передбачених Порядком документів МВС України зобов`язане прийняти одне з двох рішень: про призначення або про відмову в призначенні вказаної грошової допомоги.

Пунктом 5 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про Національну поліцію" Закон України "Про міліцію" визнано таким, що втратив чинність.

Однак, пунктом 15 розділу ХІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону встановлено, що право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію", зберігається і здійснюється в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію".

Порядок призначення та отримання поліцейськими одноразової грошової допомоги, розміри та підстави, за яких призначення та виплата допомоги не здійснюється, визначено статтями 97-101 Закону України "Про Національну поліцію".

Згідно ч.2 ст.97 Закону України "Про Національну поліцію" порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Таким чином, за позивачем зберігається право на отримання одноразової грошової допомоги, інших виплат, передбачених Законом України "Про міліцію" відповідно до Порядку № 850, який діяв до набрання чинності Законом України "Про Національну поліцію"; обов`язок з прийняття рішення про призначення чи відмову в призначенні грошової допомоги покладено саме на Міністерство внутрішніх справ України.

Як встановлено матеріалами справи, Управлінням поліції охорони в Полтавській області підписано висновок про призначення одноразової грошової допомоги в розмірі 352 400,00 грн. /а.с. 18/

На виконання п. 8 Порядку № 850 висновок та матеріали про призначення позивачу одноразової грошової допомоги були надіслані до МВС України для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначенні та виплаті у випадках, передбачених п. 14 Порядку № 850.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 850 призначення і виплата грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність чи часткова втрата працездатності без установлення інвалідності працівника міліції за висновком комісії з розслідування нещасного випадку є наслідком: учинення ним злочину, адміністративного правопорушення або дисциплінарного проступку; учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння; навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); подання особою завідомо неправдивих відомостей для призначення і виплати грошової допомоги.

Як вбачається з матеріалів справи, будь-які докази чи обставини, які б свідчили про те, що інвалідність позивача настала внаслідок учинення ним злочину, чи адміністративного правопорушення, дисциплінарного проступку, чи учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, чи внаслідок навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи іншої шкоди своєму здоров`ю відсутні. Також відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 подав завідомо неправдиві відомості для призначення і виплати йому грошової допомоги.

Однак, МВС України не прийнявши за результатом розгляду документів про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, жодного з зазначених вище рішень, всупереч пункту 9 Порядку № 850, листом від 01.08.2018 №11021/05/15-2018 МВС України надіслало зазначені документи голові Національної поліції України для негайного виконання відповідно до вимог п. 27 Положення про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 №615.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спосіб, у який УМВС України розглянуло заяву та документи про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням ІІ групи інвалідності, Порядком № 850 не передбачені.

Під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень потрібно розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Зазначене свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, що призвело до порушення права позивача на призначення одноразової грошової допомоги.

З огляду на вищевикладене, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, з метою ефективного захисту прав та інтересів позивача вийти за межі позовних вимог, визнати протиправною бездіяльності Міністерства внутрішніх справ України щодо не прийняття рішення передбаченого п. 9 Порядку № 850 по заяві ОСОБА_1 про призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ та зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок з відповідними документами відносно ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, з урахуванням висновків суду.

Стосовно позовних вимог про визнання за позивачем права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку №850 та зобов`язання МВС України прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ, суд зазначає наступне.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Тобто, за змістом вказаної правової норми, адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями визначеними статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Суд зазначає, що дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги про визнання за позивачем права на отримання одноразової грошової допомоги у відповідності до Порядку №850 та зобов`язання МВС України прийняти рішення про призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності ІІ групи внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ - є такими, що виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Також, суд не вбачає підстав для зобов`язання МВС України надіслати вказане рішення із зазначеними документами позивачу та керівникові Управління поліції охорони в Полтавській області, а також у строк не пізніше двох місяців з дня прийняття зазначеного рішення в межах та за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання МВС України, виділити та перерахувати на рахунок Управління поліції охорони в Полтавській області кошти в сумі 352400,00 грн., для виплати одноразової грошової допомоги та подальшого їх перерахування Управлінням поліції охорони в Полтавській області на особистий рахунок позивача, з огляду на таке.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Зі змісту наведеної норми випливає, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Враховуючи, що права позивача в частині виплати одноразової грошової допомоги на час розгляду цієї справи не порушені, оскільки таку допомогу наразі не призначено, то суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце у майбутньому.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню частково.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства внутрішніх справ України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ), Управління поліції охорони в Полтавській області (вул. Зигіна, 32-А, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), треті особи: Національна поліція України (вул. Академіка Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ), Департамент поліції охорони (вул. Малопідвальна, 5, м. Київ, 01001, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України що, полягає у не прийнятті рішення по заяві ОСОБА_1 про призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, пов`язаної із проходженням служби в органах внутрішніх справ України.

Зобов`язати Міністерство внутрішніх справ України повторно розглянути висновок з відповідними документами відносно ОСОБА_1 та прийняти рішення відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 2015 року №850, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених пунктом 15.5 частини 1 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України в редакції від 03.10.2017 року.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Чеснокова