Справа № 120/270/19-а
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

30 травня 2019 р. Справа № 120/270/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Томчука А.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Кушніренко О.В.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: Денисюк І.Ю.

представника відповідача: Варцаба С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: Державного кадастрового реєстратора Відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Денисюк Ірини Юріївни

про: визнання протиправним та скасування рішення

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Денисюк Ірини Юріївни (далі - державний реєстратор, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення.

В обґрунтування заявленого позову вказав, що рішенням державного реєстратора №РВ018 від 19.12.2018 йому було відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру на підставі невідповідності поданих документів вимогам Закону України «Про Державний земельний кадастр», Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Формування земельних ділянок здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок п.5 ст.79-1 ЗК України. Вважаючи, що відповідачем не надано обґрунтованої відмови у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру із зазначенням підстав для такої відмови, позивач звернувся до суду з вимогами:

- визнати протиправними та скасувати рішення державного кадастрового реєстратора Відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Денисюк Ірини Юріївни від 19.12.2018 №РВ018;

- зобов`язати державного кадастрового реєстратора Відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Денисюк Ірину Юріївну внести відомості до Державного земельного кадастру на підставі заяви та поданих документів від 02.12.2018 (реєстраційний номер ЗВ-018) з видачею витягу з Державного земельного кадастру.

Ухвалою від 19.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження.

07.03.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого остання вказала, що в грудні 2018 року позивач звернувся до відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з заявою про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з доданими до неї документами (технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1).

Рішенням кадастрового реєстратора № РВ-018 від 19.12.2018 позивачу було відмолено у внесені відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру.

Посилаючись на норми Закону України "Про Державний земельний кадастр", відповідач зазначила, відповідно поданих документів, технічна документація виготовлена на підставі рішення 20 сесії 7 скликання Кривошиївської сільської ради від 22.12.2017 "Про надання дозволу на замовлення та виготовленні технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_1 " Однак, даним рішенням не визначено з якою метою виготовляється зазначена документація. При цьому, в поданій документації міститься клопотання позивача як про надання земельної ділянки у користування, так і клопотання про надання її у власність.

Документи, які підтверджують формування земельної ділянки та посвідчували право користування нею до 2017 року позивачем не надано. Крім того, останнім не заперечується той факт, що дана земельна ділянка у нього в користуванні не перебувала. У відділі у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області такі відомості також відсутні.

Відповідно до діючого на момент прийняття оскаржуваного рішення законодавства, а саме ч.5 ст.79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Виходячи з того, що позивач бажає отримати зазначену земельну ділянку у власність, то порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами передбачена ст.118 ЗК України. Зокрема частина 7 цієї статті визначає, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і надає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні.

Згідно ст.24 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній , реєстрації.

Державний реєстратор вказала, що при прийнятті оскаржуваного рішення діяла у відповідності з чинним законодавством у зв`язку з чим у задоволенні позову просила відмовити повністю.

Ухвалою від 14.03.2019 витребувано у відповідача заяву ОСОБА_1 від 12.12.2018 про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру (реєстраційний номер ЗВ -018 ). Визнано обов`язковою явку Державного кадастрового реєстратора Відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Денисюк Ірини Юріївни

19.03.2019 на адресу суду надійшли заперечення на відзив, в яких позивач просив відзив відповідача відхилити і продовжити провадження у зазначеній справі.

10.04.2019 на виконання ухвали суду від 14.03.2019 відповідачем надано копію заяви про державну реєстрацію земельної ділянки ОСОБА_1 від 12.12.2018.

Ухвалою від 10.04.2019, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження у справі.

В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, надавши пояснення, що відтворюють зміст позовної заяви. Позовні вимоги просив задовольнити повністю.

Відповідач, представник відповідача проти заявленого позову заперечили, посилаючись на позицію наведену у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Рішенням 20 сесії скликання Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 22.12.2017 №212 вирішено вилучити земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у ОСОБА_2 АДРЕСА_1, 1,00 га. Та п.2 вказано рішення вирішено надати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 АДРЕСА_1- 1,00 га.

Рішенням 20 сесії скликання Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 22.12.2017 №216, розглянувши заяву гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на замовлення та виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 площею 1, 00 га в межах села в тому числі 1,00 га вирішено надати дозвіл гр. ОСОБА_1 на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) по АДРЕСА_1 площею орієнтовною площею 1, 00 га в межах села для ведення особистого селянського господарства.

10.12.2018 ОСОБА_1 через центр надання адміністративних послуг звернувся до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, в якій відповідно до ЗК України та Закону України "Про Державний земельний кадастр" просив зареєструвати земельну ділянку площею 1,00 га, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 . До заяви додав: копію документа, що посвідчує особу, документацію із землеустрою, електронний документ.

12.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до Державного кадастрового реєстратора Відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області з заявою про державну реєстрацію земельної ділянки. Вказану заяву зареєстровано за номером ЗВ-018.

19.12.2018 Державним реєстратором прийнято рішення №РВ-018 про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Причиною для відмови вказано невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядку ведення Державного земельного кадастру, а саме: ст.24 п.6 ЗУ "Про Державний земельний кадастр": державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (ст.24 п.1 "Про Державний земельний кадастр"). Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у ч.6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок п.5 ст.79-1 ЗК України. Рекомендовано заявнику розробити та подати на державну реєстрацію земельної ділянки документацію із землеустрою розроблену у відповідності до норм ЗК України (в тому числі ст.79-1), ЗУ "Про Державний земельний кадастр" (в тому числі ст.24), ЗУ "Про землеустрій" та інших нормативно-правових актів.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Спірним у даній справі є та обставина, що, на переконання позивача, державний реєстратор необґрунтовано відмовив у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки усі необхідні документи подано ОСОБА_1 , зокрема подано, розроблену технічну документацію на бажану позивачем земельну ділянку.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог в контексті даної спірної ситуації, суд керується та виходить з наступного.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України від 25.10.2001 № 2768-III (далі - ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Відповідно до ст.ст. 79, 79-1 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі.

Відповідно до статті 193, 196, 204 ЗК України державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах кордонів України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами. Склад відомостей Державного земельного кадастру визначається законом. Ведення Державного земельного кадастру здійснюється відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи діяльності у сфері Державного земельного кадастру встановлює Закон України «Про Державний земельний кадастр» від 07.07.2011 №3613-VI (далі Закон № 3613).

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону № 3613:

- державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами;

- державна реєстрація земельної ділянки - внесення до Державного земельного кадастру передбачених цим Законом відомостей про формування земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номера.

Відповідно до статті 9 Закону № 3613 внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей здійснюються державними кадастровими реєстраторами центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Державний кадастровий реєстратор є державним службовцем. Державний кадастровий реєстратор:

- здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей;

- перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства;

- формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг;

- здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні;

- присвоює кадастрові номери земельним ділянкам;

- надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні;

- здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі;

- передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки.

Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій.

Державна реєстрація земельних ділянок, обмежень у їх використанні, ведення поземельних книг, внесення до Державного земельного кадастру відомостей про земельні ділянки здійснюються Державними кадастровими реєстраторами, які здійснюють свою діяльність за місцем розташування земельної ділянки (район, місто республіканського значення Автономної Республіки Крим, місто обласного значення).

Підстави та основні вимоги щодо внесення відомостей до Державного земельного кадастру врегульовано статтею 21 Закону № 3613. Внесення відомостей до Державного земельного кадастру здійснюється у строк, що не перевищує чотирнадцяти робочих днів з дня отримання відповідних документів, якщо цим Законом не встановлено інший строк для здійснення цих дій (частина чотирнадцята статті 21 Закону № 3613).

Відповідно до статті 24 Закону № 3613 державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин.

Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється, зокрема, за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки при передачі її у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.

Частиною четвертою статті 24 Закону № 3613 визначено, що для державної реєстрації земельної ділянки Державному кадастровому реєстратору, який здійснює таку реєстрацію, подаються:

- заява за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин;

- оригінал документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки;

- документація із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки у формі електронного документа.

Згідно з частиною п`ятою статті 24 Закону № 3613 державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: - перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; - за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.

Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки, як визначено у частині шостій статті 24 Закону № 3613, є: - розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; - подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; - невідповідність поданих документів вимогам законодавства; - знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.

Так, судом встановлено, що Рішенням 20 сесії скликання Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 22.12.2017 №212 вирішено вилучити земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства у ОСОБА_2 АДРЕСА_1, 1,00 га. Та п.2 вказано рішення вирішено надати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 АДРЕСА_1- 1,00 га.

Слід вказати, що позивачем при зверненні до державного реєстратора з заявою від 12.12.2018 надано технічну документацію на земельну ділянку, виготовлену на підставі рішення 20 сесії 7 скликання Кривошиївської сільської ради від 22.12.2017.

Статтею 55 ЗУ "Про землеустрій" визначено, що встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Така документація виготовляється вже на сформовану земельну ділянку.

Відповідно ст.79- 1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі.

Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.

Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок (частина 5 статті 79-1 ЗК України).

Суд зауважує, що в контексті даної спірної ситуації внаслідок вилучення у ОСОБА_2 рішенням 20 сесії скликання Кривошиївської сільської ради Хмільницького району Вінницької області від 22.12.2017 №212 земельної ділянки у АДРЕСА_1, 1,00 га., фактично припинилось право її користування даною земельною ділянкою.

Разом з тим, п.2 вказано рішення вирішено надати земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 АДРЕСА_1- 1,00 га.

Слід наголосити, що відповідно частини першої статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян; б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом (ч.2-3 ст.116 ЗК України).

Відповідно частини п`ятої статті 79-1 ЗК України формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.

Як встановлено судом дана спірна ділянка у користуванні позивача не перебувала. Разом з тим, статтею 123 ЗК України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування.

Відповідно до частини першої вищевказаної статті ЗК України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Оскільки земельна ділянка на момент звернення до кадастрового реєстратора сформована не була, відведення її у користування мало б здійснюватися саме за проектом землеустрою.

Тобто, чинним законодавством передбачено, що формування земельної ділянки з метою її відведення у власність чи користування особі, в якої вона не перебувала ні у власності ні у користуванні, здійснюється на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

На підставі частини третьої статті 5 Закону № 3613 Кабінет Міністрів України постановою від 17.10.2012 №1051 затвердив Порядок ведення Державного земельного кадастру (далі Порядок № 1051).

Як зазначено у пунктах 4, 5 Порядку №1051 ведення Державного земельного кадастру здійснює Держгеокадастр та його територіальні органи. До складу Держгеокадастру та його територіальних органів входять державні кадастрові реєстратори, які здійснюють внесення відомостей до Державного земельного кадастру і надання таких відомостей в межах повноважень, визначених Законом України "Про Державний земельний кадастр" та цим Порядком. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, а також відмову у внесенні або наданні відомостей. Державний кадастровий реєстратор має посвідчення Державного кадастрового реєстратора і власну печатку, форми та опис яких визначаються Мінагрополітики. Втручання будь-яких органів, посадових і службових осіб, громадян чи їх об`єднань у діяльність Державного кадастрового реєстратора, пов`язану із здійсненням державної реєстрації земельних ділянок, забороняється.

Пунктом 6 Порядку № 1051 визначено повноваження державних кадастрових реєстраторів Держгеокадастру та його територіальних органів, до яких серед іншого належать: здійснення реєстрації заяв про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; здійснення державної реєстрації земельних ділянок, обмежень у їх використанні, скасування такої реєстрації; формування поземельних книг на земельні ділянки, внесення записів до них, забезпечення їх зберігання; присвоєння кадастрових номерів земельним ділянкам; проведення перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства.

Згідно до п. 67 Порядку №1051 внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр"та цього Порядку.

Забороняється вимагати для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру надання документів та здійснення дій, прямо не передбаченихЗаконом України "Про Державний земельний кадастр".

Документи, які є підставою для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, мають відповідати таким вимогам:

- текст документів має бути написаний розбірливо;

- документи не мають містити підчищення або дописки, закреслені слова чи інші не обумовлені в них виправлення, орфографічні та арифметичні помилки, бути заповнені олівцем, а також з пошкодженнями, які не дають змоги однозначно тлумачити їх зміст;

- документи мають відповідати вимогам Закону України "Про Державний земельний кадастр" та цього Порядку.

Відповідно до п. 70 вказаного порядку державний кадастровий реєстратор у момент надходження до нього заяви про внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру разом з документами, зазначеними у пункті 69 цього Порядку, перевіряє: 1) повноваження особи, що звернулася за внесенням відповідних відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 2) наявність повного пакета документів, необхідних для внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру; 3) розташування об`єкта Державного земельного кадастру на території дії його повноважень; 4) придатність електронного документа для проведення його перевірки за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, за результатами розгляду заяви, поданої позивачем, стала невідповідність поданих документів вимогам, установленим Законом України "Про Державний земельний кадастр" і Порядком ведення Державного земельного кадастру", а саме п.6 ст.24 ЗУ "Про державний земельний кадастр" невідповідність поданих документів вимогам законодавства, а саме державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку (ст.24 п.1 "Про Державний земельний кадастр"). Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у ч.6-7 цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок п.5 ст.79-1 ЗК України.

Дослідивши наданні докази, судом встановлено, що відповідачем доведено правомірність причин прийнятої відмови у формі рішення №РВ-018 від 19.12.2019, оскільки, ЗУ "Про державний земельний кадастр", чітко визначено обов`язок державного кадастрового реєстратора, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви щодо перевірки відповідності поданих документів вимогам законодавства.

Зважаючи на ту обставину, що в даному випадку, на переконання суду, відповідачем цілком вірно встановлено невідповідність поданих документів ОСОБА_1 , вимогам законодавства, зокрема Земельного кодексу України, Закону України "Про Державний земельний кадастр", Закону України "Про землеустрій", оскільки в даному випадку позивачем мав бути розроблений та поданий проект землеустрою, а не технічна документація, оскаржуване рішення є правомірним та таким, що прийняте в межах наданих законом повноважень, відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Серед іншого, слід зауважити, що в матеріалах адміністративної справи міститься наказ Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 26.04.2019 №456-ДК, згідно якого наказано здійснити державний контроль за дотриманням вимог земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки рішення 20 сесії 7 скликання №216 від 22.12.2017 Кривошиївської сільської ради Хмільницького району.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Приписами статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судом встановлено, що у спірних відносинах відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відтак, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Підстави для відшкодування судових витрат, відповідно ст.139 КАС України та за умови звільнення позивача від сплати судового збору, відсутні.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_2 )

Відповідач: Державний кадастровий реєстратор Відділу у Хмільницькому районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Денисюк Ірина Юріївна (вул. столярчука, 7, м. Хмільник, Вінницька область)

Повний текст рішення суду складено 10.06.2019

Суддя Томчук Андрій Валерійович