Справа № 1640/3367/18
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м. ПолтаваСправа № 1640/3367/18

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

судді - Супруна Є.Б.,

за участю:

секретаря судового засідання - Лисака С.В.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу №1640/3367/18 за позовом ОСОБА_1 до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною, скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

21 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (надалі - відповідач, Гребінківське ОУПФ) , в якому просив:

- скасувати як незаконні рішення Гребінківського ОУПФ від 19.06.2018 №19 та від 13.07.2018 №31 щодо відмови у перерахунку пенсії;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку державної пенсії з 01.10.2017 відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у визначений законом строк;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок його пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити суму недоплаченої частини основного розміру державної пенсії з 01.10.2017;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь ОСОБА_1 заподіяну немайнову (моральну) шкоду в розмірі 326 833,86 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на факт неправомірної, як на його думку, бездіяльності відповідача щодо перерахунку його пенсії у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-ХІІ, з 01.10.2017 виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня 2017 року, на яку позивач має право як ліквідатор наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.09.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

10.10.2018 до суду від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач повідомляє про те, що на розгляді у Полтавському окружному адміністративному суді вже є аналогічна справа про спір між тими ж сторонами, з тих же підстав, що, на його думку, є зловживанням своїми процесуальними правами з боку позивача. Зауважує, що пенсія у зв`язку з внесеними до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №798-ХІІ змінами Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-ХІІ призначається та обчислюється лише у разі виявлення особою відповідного бажання. З приводу позовної вимоги про стягнення немайнової (моральної) шкоди у розмірі 326 833,86 грн відповідач зазначив, що позивач не надав доказів заподіяння Управлінням моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а також не надав доказів, які б підтверджували наявність причинного зв`язку між неправомірними діями Управління та моральними стражданнями позивача (а.с. 101-104).

У відповіді на відзив від 12.10.2018 позивач відкидає посилання відповідача на постанову Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851 та наполягає на своєму праві отримувати пенсію у збільшеному розмірі, як постраждалий від наслідків Чорнобильської катастрофи. Вказує, що предмет та підстави позову в адміністративній справі №1640/2447/18 не є ідентичними предмету та підставам позову в адміністративній справі №1640/3367/18. Зауважує, що у питанні стягнення з відповідача немайнової (моральної) шкоди позивач повністю покладається на розсуд суду (а.с. 133-138).

У запереченні на відповідь на відзив від 19.10.2018 відповідач стверджує, що саме Кабінету Міністрів України надано повноваження встановлювати розміри пенсійних виплат, видавати в межах своєї компетенції постанови та розпорядження, які є обов`язковими до виконання. Аналогічно до змісту відзиву на позов вказував на факт не надання позивачем доказів на підтвердження обставин заподіяння йому моральних та фізичних страждань (а.с. 143-144).

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.10.2018 справу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні з викликом учасників на 15.11.2018.

Відповідно до ухвали суду від 15.11.2018 провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 у справі №1640/2447/18.

Ухвалою від 03.05.2019 провадження у даній справі поновлено.

Ухвалою від 30.05.2019 за клопотанням представника позивача його позов у частині вимог щодо скасування рішень Гребінківського ОУПФ від 19.06.2018 №19 та від 13.07.2018 №31 - залишено без розгляду.

Цією ж ухвалою частково задоволено клопотання відповідача та закрито провадження у справі №1640/3367/18 в частині вимоги щодо визнання протиправною бездіяльності Гребінківського ОУПФ з приводу перерахунку пенсії відповідно до частини третьої статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Таким чином, у даній справі залишаються невирішеними наступні позовні вимоги ОСОБА_1 :

- щодо зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до статті 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та виплатити суму недоплаченої частини основного розміру державної пенсії з 01.10.2017;

- стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача заподіяну немайнову (моральну) шкоду в розмірі 326 833,86 грн.

У судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав, просив її задовольнити.

Відповідач у судове засідання явку свого уповноваженого представника не забезпечив, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи без участі представника управління.

Частиною першою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі означеної норми, за відсутності заперечень з боку позивача проти розгляду справи без участі представника відповідача суд вирішив здійснювати розгляд справи за даної явки.

Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні до них правовідносини.

Позивач перебуває на обліку в Гребінківському ОУПФ, отримує пенсію за віком та додаткову пенсію по інвалідності ІІ групи, у зв`язку із захворюванням пов`язаним з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

14.03.2018 позивач звернувся до Гребінківського ОУПФ із заявою про призначення/перерахунок пенсії, у якій просив здійснити перерахунок пенсії з 01.10.2017, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с. 115).

У зв`язку з неприйняттям відповідачем жодного рішення за результатами розгляду заяви, позивач звернувся до суду за оскарженням бездіяльності Гребінківського ОУПФ та ГУ ПФУ у Полтавській області щодо перерахунку пенсії з урахуванням ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у строки визначені частинами четвертою та п`ятою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та стягненням: з ГУ ПФУ у Полтавській області матеріальної та моральної шкоди в сумі 200 784,22 грн; з Гребінківського ОУПФ матеріальної та моральної шкоди в сумі 200 784,22 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 у справі №1640/3367/18 (набрало законної сили 12.03.2019) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними та скасовано рішення Гребінківського ОУПФ від 19.06.2018 №19 та від 13.07.2018 №31. Зобов`язано Гребінківське ОУПФ повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.03.2018 про перехід на пенсію відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з урахуванням висновків суду. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено (а.с. 192-195).

02.05.2019 до суду від Гребінківського ОУПФ надійшов лист за вих №1478/08-20 від 25.04.2019, в якому начальник Управління повідомляє про факт виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 у справі №1640/3367/18 шляхом прийняття відповідного рішення від 09.01.2019, на підставі якого здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 14.03.2018, тобто з дати звернення його із заявою встановленої форми (а.с. 191).

На підтвердження факту здійснення перерахунку відповідач надав витяг з протоколу призначення пенсії (а.с. 197), за змістом якого позивачу рішенням №81 здійснено перерахунок пенсії з 14.03.2018. Розмір пенсії з цієї дати становить 9946,39 грн.

Проте, позивач вважає, що має право на пенсію у збільшеному розмірі починаючи з 01.10.2017 у зв`язку з набранням чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-ХІІ, тому наполягає на задоволенні позову.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Статтею 1 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон) встановлено мету та основні завдання цього Закону, відповідно до яких цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Тобто, метою Закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: Чорнобильської катастрофи; інших ядерних аварій та випробувань; військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Статтею 59 Закону в редакції Закону України від 05.10.2006 N 231-V передбачалося, що пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством України для осіб, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків) або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Тобто, до внесення змін Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII частина третьої статті 59 Закону регулювала порядок обчислення пенсії тільки однієї категорії осіб, а саме - осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - пенсії) визначав Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210.

Законом України від 03.10.2017, № 2148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" статтю 59 Закону викладено в такій редакції:

"Пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року".

Таким чином, виходячи із системного аналізу Закону суд приходить до висновку про те, що законодавець, вносячи зміни до частини третьої статті 59 Закону розширив перелік категорій осіб, на які вказана норма розповсюджується, а саме: на осіб, які брали участь у інших ядерних аваріях та випробуваннях, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

З метою приведення підзаконних нормативних актів у відповідність до Закону від 03.10.2017 №2148-VІІІ Кабінет Міністрів України 15.11.2017 прийняв постанову №851 "Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (надалі - Постанова №851), якою вніс зміни до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", шляхом доповнення Порядку №1210 пунктом 91 .

За змістом вказаного пункту, за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

В пункті 91 також наведено формулу, за якою пенсія обчислюється у разі виявлення особою бажання проводити її розрахунок виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Порядок звернення за призначенням пенсії встановлено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (надалі - Порядок №22-1).

За приписами пункту 4.1 розділу IV Порядку №22-1 орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства свідчить на користь висновку про те, що передумовою здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" є волевиявлення особи, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, щодо здійснення такого перерахунку, що виражається у наданні уповноваженому органу Пенсійного фонду України заяви встановленої форми.

Як з`ясовано судом вище, ОСОБА_1 вперше звернувся до Гребінківського ОУПФ із заявою встановленої форми від 14.03.2018 про перерахунок пенсії (а.с. 115). Територіальне управління Пенсійного фонду України не здійснило відповідних дій, у зв`язку з чим позивач був змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.10.2018 у справі №1640/3367/18 було відновлене порушене право позивача (а.с. 192-195), на виконання якого Гребінківським ОУПФ було прийнято власне рішення від 09.01.2019, на підставі якого здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 14.03.2018, тобто з дати звернення його із заявою встановленої форми (а.с. 191).

До цього позивач із заявою щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не звертався.

Таким чином, право на перерахунок власної пенсії ОСОБА_1 реалізував шляхом свідомого волевиявлення у формі письмового звернення встановленої форми до компетентного органу 14.03.2018, дати, з якої позивачу і перераховано пенсію.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналогічно, п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Судовим розглядом у даній справі встановлено, що відповідач не вчиняв протиправних дій чи бездіяльності з приводу перерахунку пенсії позивача, оскільки позивач на власний розсуд не реалізував своє право на перерахунок з 01.10.2017.

Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку його пенсії з 01.10.2017 суд визнає необґрунтованими та відмовляє у їх задоволенні.

Враховуючи те, що позовна вимога про стягнення з відповідача заподіяної немайнової (моральної) шкоди в розмірі 326 833,86 грн є похідною від вимоги про перерахунок пенсії, то за відсутності підстав для задоволення основної вимоги відсутні й підстави для задоволення усіх похідних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Гребінківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (пров. Євгена Гребінки, буд. 13, м. Гребінка, Полтавська область, 37400, ) в частині вимог щодо зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням положень п.п. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складений 05.06.2019.

Суддя Є.Б. Супрун