Справа № П/811/1454/17
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2019 року м. Дніпросправа № П/811/1454/17

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

за участю секретаря судового засідання Троянова А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року (суддя Брегей Р. І.) за позовом Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного резерву України звернулось до суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.06.2017 року № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сума грошового зобов`язання стосовно сплати податку на доходи фізичних осіб, визначалась на підставі вимог абзацу 5 пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України, де зазначено, що дії, передбачені абзацом 1 цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету. Однак в даному випадку має місце повторна несплата податків платником податків, а тому сума грошового зобов`язання має визначатися в розрахунку накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.10.2018 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги повторює доводи, викладені у адміністративному позові.

В судове засідання суду апеляційної інстанції сторони не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неприбуття суду не повідомлені.

Відповідно до частини 2 статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства. (пункт 1.1. статті 1 Податкового кодексу України)

Податковим агентом визнається особа, на яку цим Кодексом покладається обов`язок з обчислення, утримання з доходів, що нараховуються (виплачуються, надаються) платнику, та перерахування податків до відповідного бюджету від імені та за рахунок коштів платника податків. (пункт 18.1 статті 18 Податкового кодексу України)

Податкові агенти прирівнюються до платників податку і мають права та виконують обов`язки, встановлені цим Кодексом для платників податків. (пункт 18.2 статті 18 Податкового кодексу України)

За приписами підпункту 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 Податкового кодексу України податок сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом. Банки приймають платіжні документи на виплату доходу лише за умови одночасного подання розрахункового документа на перерахування цього податку до бюджету.

При цьому, згідно з пунктом 171.1 статті 171 Податкового кодексу України особою, відповідальною за нарахування, утримання та сплату (перерахування) до бюджету податку з доходів у вигляді заробітної плати, є роботодавець, який виплачує такі доходи на користь платника податку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що за результатом документальної планової виїзної перевірки Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» з питань правильності обчислення, нарахування, повноти і своєчасності сплати податку на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2014 року по 31.12.2016 року, дотримання законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2011 року по 31.12.2016 року, контролюючим органом складено акт № 7/11-28-13-04/00951862 від 25.05.2017 року, яким встановлено, що станом на 31.12.2016 рік у позивача наявна заборгованість з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 631 770,90 грн.

Проведеною перевіркою встановлено, зокрема, не в повному обсязі перерахування підприємством до бюджету податку на доходи фізичних осіб.

06.06.2017 року до Головного управління Державної фіскальної служби України у Кіровоградській області позивачем подано заперечення на акт перевірки від 25.05.2017 року № 7/11-28-13-04/00951862, за результатом якої контролюючим органом встановлено, що фактично кредиторська заборгованість з податку на доходи фізичних осіб станом на 31.12.2016 року складає 141 787,48 грн. (а. с. 20)

20.02.2017 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Кіровоградській області прийнято податкове повідомлення-рішення № , яким позивачу визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у розмірі 256582,67 грн., з яких за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 254606,45 грн., пені 1976,22 грн.

Згідно з даними розрахунку штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» до податкового повідомлення-рішення № від 20.06.2017 року залишок кредиторської заборгованості з податку на доходи фізичних осіб станом на 31.12.2016 року складає 141 787,48 грн. (а. с. 23-25, 166-174)

У акті перевірки зафіксовано, що станом на 31.12.2016 року заборгованість по заробітній платі ДП «Кіровоградський КХП № 2» відсутня, однак, станом на 31.12.2016 року наявна заборгованість по податку на доходи фізичних осіб.

Тобто, позивачем порушено приписи підпункту 168.1.2 пункту 168.1 статті 168 ПКУ, який визначає, що заборгованість по податку сплачується (перераховується) до бюджету під час виплати оподатковуваного доходу єдиним платіжним документом.

Встановлені судом обставини справі свідчать про те, що виплачуючи заробітну плату працівникам, позивачем не у повному обсязі сплачено податок з доходів фізичних осіб.

За викладених обставин, встановлено факт порушення податкового законодавства, а саме: не в повному обсязі перерахування підприємством до бюджету податку на доходи фізичних осіб.

Щодо розрахунку розміру штрафу колегія суддів зазначає наступне.

Приписами пункту 127.1 статті 127 Податкового кодексу України встановлено, що ненарахування, неутримання та/або несплата (неперерахування) податків платником податків, у тому числі податковим агентом, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Ті самі дії, вчинені повторно протягом 1095 днів, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 50 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Дії, передбачені абзацом першим цього пункту, вчинені протягом 1095 днів втретє та більше, -

тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 75 відсотків суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Відповідальність за погашення суми податкового зобов`язання або податкового боргу, що виникає внаслідок вчинення таких дій, та обов`язок щодо погашення такого податкового боргу покладається на особу, визначену цим Кодексом, у тому числі на податкового агента.

Положеннями статті 127 Податкового кодексу України встановлюється як міра відповідальності, яка покладається на платника податків, у тому числі і на податкового агента, саме за несплату (неперерахування) податків, до або під час виплати доходу на користь іншого платника податків, при чому відповідність розміру штрафних санкцій за вчинення такого порушення визначається (обчислюється) з кількості разів допущених таких порушень протягом певного періоду часу. Тобто, склад порушення передбачає, що нарахування, сплата чи утримання податку не відбулись до чи на момент виплати доходу.

З розрахунку штрафних санкцій з податку на доходи фізичних осіб Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» до податкового повідомлення-рішення № від 20.06.2017 року встановлено, що за травень-червень 2014 року до позивача застосовано штраф у розмірі 25%, березень 2014 року розмірі 50%, за період з березень-травень 2014 року по грудень 2016 року застосовано штраф у розмірі 75 % суми податку, що підлягає нарахуванню та/або сплаті до бюджету.

Таким чином, контролюючий орган застосував штрафну санкцію у розмірі 25%, а також штрафну санкцію за вчинення порушення повторно (50%) та вчинення втретє і більше (75%) на підставі одного акта перевірки від 25 травня 2017 року № 7/11-28-13-04/00951862, висновки якого слугували підставою для прийняття податкового повідомлення-рішення № від 20 червня 2017 року.

Постановою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28 липня 2014 року встановлено, що згідно з актом №18/11-23-17-03/00951862 від 05.03.2014 року про результати документальної позапланової виїзної перевірки Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів №2» Державного агентства резерву України з питань правильності обчислення та своєчасності сплати сум податку на доходи фізичних осіб до бюджету за період з 01.10.2011 р. по 31.12.2013 р. та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.08.2012 р. по 31.12.2013 р., винесено податкове повідомлення-рішення № від 19.03.2014 року, яким підприємству збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 399 060,15 грн.

Таким чином, факт вчинення позивачем порушення своєчасності сплати суми податку на доходи фізичних осіб вперше було зафіксовано актом №18/11-23-17-03/00951862 від 05.03.2014 року.

В даному випадку має місце факт повторного неутримання та не перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб найманих працівників, проте факт допущення порушення підприємством (втретє і більше) (75%) протягом 1095 днів не утримання та не перерахування до бюджету податку з доходів фізичних осіб найманих працівників контролюючим органом жодним актом не встановлено та не зафіксовано.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для застосування до позивача штрафу у розмірі 75% за період з березень-травень 2014 року по грудень 2016 року.

Доводи відповідача з приводу того, що контролюючий орган правомірно застосував до позивача штрафні санкції у розмірі 75% через щомісячну несплату податку з доходів фізичних осіб впродовж 1095 днів, колегія суддів оцінює критично, оскільки протягом спірного періоду позивач вчинив два продовжуваних порушення щодо невиплати (неперерахування) податку з доходів фізичних осіб у визначений законодавством термін, а для встановлення факту вчинення його втретє і більше разів порушення податкового законодавства необхідною умовою є вчинення аналогічного порушення протягом 1095 днів та притягнення платника податків за це до фінансової відповідальності.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Виходячи з цих конституційних приписів, за дії (бездіяльність), які у своїй сукупності складають єдине продовжуване правопорушення, можливо притягнути до відповідальності одного виду лише один раз.

За приписами пункту 1 частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, та, враховуючи відсутність підстав для застосування до позивача штрафу у розмірі 75%, колегія суддів вважає податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС в області від 20 червня 2017 року № є таким, що прийнято з порушенням чинного податкового законодавства, є протиправним та підлягає скасуванню.

Враховуючи встановлені обставини справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності та норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що висновки відповідача, викладені в акті перевірки, є необґрунтованими, відповідно є протиправним застосування до позивача штрафу у розмірі 75% та нарахування штрафних (фінансових) санкцій за спірним податковим повідомленням-рішенням, що свідчить про наявність підстав для його скасування.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, що у відповідності до статті 317 КАС України є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Положеннями частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини шостої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до матеріалів справи, позивач при зверненні до суду першої інстанції з адміністративним позовом сплатив судовий збір у сумі 3 849,00 грн., що підтверджено платіжним дорученням № 1069 від 29.08.2017 року та за подання апеляційної скарги 5 728,65 грн. відповідно до платіжних доручень № 1035 від 30.10.2018 року та № 1166 від 04.12.2018. (а. с.4, 205, 214)

Таким чином, враховуючи задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, судові витрати, сплачені позивачем та документально підтверджені в розмірі 9577,65 грн. підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України задовольнити.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01 жовтня 2018 року скасувати.

Позов Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України до Головного управління ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення № від 20 червня 2017 року, яким Державному підприємству «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України визначено суму грошового зобов`язання в розмірі 256 582,67 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Кіровоградській області на користь Державного підприємства «Кіровоградський комбінат хлібопродуктів № 2» Державного агентства резерву України витрати на оплату судового збору в розмірі 9577,65 грн.

Постанова набирає законної сили з 06.06.2019 та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 07.06.2019.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров