Справа № 479/348/19
Суддя: Репушевська О. В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 479/348/19
Провадження №2-а/479/8/19
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2019 року смт Криве Озеро

Кривоозерський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого-судді Репушевської О.В.

за участі: секретаря судового засідання Добровольської І.М.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, в смтКриве Озеро адміністративну справу №479/348/19 за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйона 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Блажиєвої Інни Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАВ №983051 від 12 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ст.132-1 КУпАП,

у ч а с н и к и с п р а в и:

позивач ОСОБА_1 ;

представник позивача адвокат Курченко М.І., за ордером серії МК №81831

від 22 березня 2019 року;

відповідач ОСОБА_2 ;

представник третьої особи Шияновська О.Ю., за довіреністю №93, виданою

УПП в Одеській області 02 січня 2019 року;

в с т а н о в и в:

22 березня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора 2 батальйона 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Блажиєвої І.В., в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ №983051 від 12 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ст.132-1 КУпАП та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

У своєму адміністративному позові ОСОБА_1 посилається на те, 12 березня 2019 року приблизно о 10 год. 10 хв., керуючи транспортним засобом марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки JANMIL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , на автодорозі Київ-Одеса в с.Дачне, був зупинений інспектором патрульної поліції, яка повідомив позивачеві, що він порушив п.22.05 ПДР України, а саме допустив перевантаження на ведучу вісь на 1 470 кг. Вважає, що постанова винесена без належних доказів факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Ухвалою судді Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 25 березня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі та встановлено розгляд справи проводити за правилами ст.286 КАС України.

Ухвалою суду від 18 квітня 2019 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача залучено Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, не повідомили про причини своєї неявки, клопотань про відкладення розгляду справи від учасників провадження не надходило.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції у судове засідання не з`явився, згідно письмового клопотання просив про розгляд справи за його відсутності. Також, представником третьої особи надано письмове пояснення щодо позову, в якому він просить відмовити у задоволенні адміністративного позову, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки при перевірці на ваговому контролі навантаження на одиничну вісь транспортного засобу становило 12 470 кг. при дозволених 11 000 кг.

Згідно положень ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи у суді.

Відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання у зв`язку з неявкою всіх учасників справи за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно постанови серії ЕАВ №983051, винесеної інспектором сержантом поліції 2 батальйона 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Блажиєвою І.В., 12 березня 2019 року о 10 год. 10 хв. в с.Дачне автодорога Київ - Одеса водій керував транспортним засобом марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки JANMIL, реєстраційний номер НОМЕР_2 з перевантаженням на ведучу вісь на 1 470 кг згідно чеку та довідки вагового комплексу , чим порушив п. 22.5 ПДР - порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових ТЗ автомоб. дорогами, вул. або заліз. переїздами. ст.1-132 КУпАП, накласти штраф 510 грн., у разі несплати правопорушником штрафу добровільно, стягнути штраф у подвійному розмірі 1020 грн. (а.с.2).

Відповідно до положень п.1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР. Так, приписами п.22.5. Правил дорожнього руху України визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

За вчинення адміністративного правопорушення, склад якого полягає у порушенні правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами передбачена відповідальність згідно ст.132-1 КУпАП.

Згідно положень ст.19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ч.3 ст.288 КУпАП, оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення здійснюється у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Згідно положень пп.4 п.2 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879, габаритно-ваговий контроль - контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до чеку та довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю в пункті зважування "Дачне", розташованого на автодорозі М-05 "Київ-Одеса" 450 км.+500 м., складених 12 березня 2019 року о 09.28 год., в результаті вагового контролю транспортного засобу марки MAN TGX 18.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 з напівпричепом марки JANMIL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , виявлено навантаження на одиночну вісь 12 470 кг. при нормі 11 000 кг., перевантаження складає 1 470 кг.(а.с.33-34).

Відповідно до положень ст.252 КУпАП та п.10 "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі" затвердженої наказом МВС №1395 від 07 листопада 2015 року, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Також слід зазначити, що Кодекс адміністративного судочинства України передбачає не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).

Так, оскаржувана постанова містить посилання на зазначенні докази, позивач копію постанови отримав на місці її винесення, про що свідчить його підпис (а.с.2)., тобто знав про наявність останніх.

Положеннями ч.4 ст.161 КАС України встановлено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт порушення ним вимог п. 22.5 ПДР та ст. 132-1 КУпАП.

Згідно положень ст.33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно - правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України від 30 червня 1993 №3353-ХІІ "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до положень ч.5 ст.14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з вимогами п.22.5 Правил дорожнього руху за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2.6 м за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Процедура здійснення габаритно-вагового контролю регламентується Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879.

Відповідно до п.3 зазначеного порядку, габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та відповідними підрозділами МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху.

Згідно з ч.3 п.2 зазначеного порядку, великовагові та великогабаритні транспортні засоби - транспортні засоби, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Відповідно до п.4 абз.2 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № ЗО, допускається перевищення вагових параметрів на визначеними у п. 22.5 ПДР на 2% (враховуючи сипучість вантажу).

Тобто, законодавцем чітко передбачено критичну похибку в розмірі 2 %, що в даному випадку еквівалентно 220 кг на одиночну вісь, що дозволяє враховувати специфіку вантажу, в тому числі й сипучого, який під час транспортування здатний зсуватися. У даній справі перевищення навантаження на одиночну вісь становить більше 2%.

Відповідно до Наказу Міністерства транспорту України № 363 від 14 жовтня 2014 року "Про затвердження Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні" на водія та перевізника покладено ряд обов`язків щодо навантаження, розміщення, закріплення та перевезення сипучого вантажу, які позивачем не були виконані.

Відповідно до п.п. 8.14-8.15 Глави 8 зазначених правил, завантажені предмети слід розміщувати і закріпляти так, щоб запобігти їх падінню, волочінню, травмуванню ними супровідних осіб чи створенню перешкод для руху.

Вантаж повинен бути належним чином закріплений засобами кріплення (ременями, ланцями, розтяжками, тросами, розпірними перекладинами, якірними рейками (балками), сітками тощо) відповідно до національних стандартів щодо правил безпечного закріплення вантажів і засобів кріплення. Кількість засобів кріплення вантажу повинна бути достатньою для здійснення його безпечного перевезення.

Згідно з п.12.1 Глави 12 зазначених правил, при транспортуванні вантажів слід дотримувати вимог Правил дорожнього руху України.

Відповідно до положень п.12.5 Глави 12 вказаних правил, для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова; волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Пунктом 8.20 Глави 8 зазначених правил визначено, що водій зобов`язаний перевірити відповідність кріплення і складання вантажу на рухомому складі умовам безпеки руху та забезпечення цілості рухомого складу, а також сповістити Замовника про виявлені недоліки у кріпленні та складанні вантажу, які загрожують його збереженню.

Відповідно до п.8.21 Глави 8 зазначених правил, виходячи з вимог безпеки руху, водій зобов`язаний перевірити відповідність габаритів вантажу розмірам, що зазначені у Правилах дорожнього руху України.

Отже, водій, який здійснює вантажні перевезення, зокрема сипучого грузу великоваговим автомобільним транспортом зобов`язаний дотримуватись встановлених правил, з метою уникнення порушень законодавства про автомобільний транспорт та створення небезпеки для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Згідно з п. 1.9 Правил Дорожнього Руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 132-1 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Згідно положень ст.52 Закону України "Про дорожній рух", контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування. Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Відповідно до приписів п.12, 16, п. 4 "Положення про національну поліцію", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року №877, Національна поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержанням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з положеннями п.4, п.7, п.19 розділу III "Положення про Департамент патрульної поліції", затвердженого наказом Національної поліції від 06 листопада 2015 року № 73, відповідно до покладених завдань Департамент патрульної поліції: у випадках передбачених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержанням правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі; виявляє та припиняє факти порушення безпеки дорожнього руху, а також виявляє причини і умови, що сприяють їх вчиненню.

Позивач не оскаржує результати габаритно-вагового контролю, на підставі яких уповноваженою посадовою особою органів Національної поліції, в його діях було встановлено склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.132-1 КУпАП.

Згідно з положеннями ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатній і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності вважає, що постанова серії ЕАВ №983051 від 12 березня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачена ст.132-1 КУпАП, є законною та обґрунтованою, у зв"язку з чим, слід відмовити у задоволенні адміністративного позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 8, 14, 22, 72-79, 211, 220, 241-246, 250, 271, 286 КАС України, ст.ст. 122, 247, 251, 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

у х в а л и в :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до інспектора 2 батальйона 2 роти Управління патрульної поліції в Одеській області Блажиєвої Інни Вікторівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАВ №983051 від 12 березня 2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбачене ст.132-1 КУпАП - відмовити повністю.

Судові витрати у справі компенсуються за рахунок коштів з Державного бюджету України.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Кривоозерський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено та підписано 06 червня 2019 року.

СУДДЯ: