Справа № 500/566/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/566/19

06 червня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Мандзія О.П.

за участю:

секретаря судового засідання Канюка Н.В.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради (далі - відповідач), в якій просить:

визнати протиправними дії Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради щодо надання неповної інформації на запит на інформацію ОСОБА_1 від 29.01.2019 року;

зобов`язати Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради надати ОСОБА_1 копії документів, складених лікарем (фельдшерем), що у складі бригади екстренної (швидкої) медичної допомоги, здійснював виїзд 12.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок повідомлення запитувача за єдиним телефонним номером екстренної медичної допомоги 103, та будь-якими іншими медичними працівниками, за результатами огляду запитувача 12.01.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач звернувся до Управління охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації з запитом на інформацію, який останнє направило до Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради в силу вимог ч.3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації". В запиті містилось прохання надати, серед іншого, копії довідок, що містять персональні дані позивача. Проте, відповідачем протиправно відмовлено у наданні запитуваної інформації, що, власне, і зумовило звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 11.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог ухвали, Центром екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради подано до суду відзив (а.с.15-17), просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що запитувана інформація, відображена у формі первинної медичної облікової документації №110/0 "Картка виїзду швидкої медичної допомоги", затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №999 від 17.11.2010 року, містить персональні дані пацієнта, а також дані про лікарську таємницю. За відсутності особистої згоди позивача та документа, що посвідчує його особу, відповідач не вправі надавати копії медичних документів, а відтак відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ухвалою суду від 01.04.2019 року постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, та наголосив про порушення його права, як суб`єкта інформаційних відносин, що полягає у ненаданні відповіді на звернення.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради належним чином повідомлено про дату, час та місце судового розгляду відповідно до ст.124, 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши в судовому засіданні пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що 29.01.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Управління охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації з запитом, в якому просив надати на електронну адресу інформацію: прізвище, ім`я, по батькові, посаду ,місце роботи лікаря (фельдшера), що, у складі бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, здійснював виїзд 12.01.2019 року за адресою АДРЕСА_1 , в насідок повідомлення запитувача за єдиними телефонним номером екстреної медичної допомоги 103; копії документів, складених лікарем (фельдшером), що, у складі бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, здійснював виїзд 12.01.2019 року за адресою АДРЕСА_1 , в насідок повідомлення запитувача за єдиними телефонним номером екстреної медичної допомоги 103, та будь-якими іншими медичними працівниками, за результатами огляду запитувача 12.01.2019 року (а.с.6).

Вказаний запит на інформацію Управління охорони здоров`я Тернопільської обласної державної адміністрації, керуючись ч.3 ст.22 Закону України "Про доступ до публічної інформації", листом №505/16-01 від 30.01.2019 року направило його за належністю до Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради (а.с.7).

Центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради листом від 12.02.2019 року №33 позивача повідомив, що згідно виклику, який надійшов на лінію 103 12.01.2019 року за адресою АДРЕСА_1 виїхала бригада Е(Ш)МД підстанції №2 Тернопільської станції Е(Ш)МД у складі: лікаря з медицини невідкладних станів ОСОБА_2 та фельдшера з медицини невідкладних станів ОСОБА_3 . Одночасно проінформовано, що медичну документацію людини може отримати тільки безпосередньо сама особа, якої це стосується, її представники на підставі довіреності або договору про надання правничої допомоги (за умови, що копії зазначених документів будуть долучені до запиту), а також батьки (усиновлювачі, опікун, піклувальник) як законні представники дитини. Відповідно до Закону України "Про захист персональних даних" доступ персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону (а.с.8).

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень щодо надання неповної інформації на запит, позивач звернувся з даним позовом до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість рішення відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

За змістом ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України.

Не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Кожний громадянин має право знайомитися в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, установах і організаціях з відомостями про себе, які не є державною або іншою захищеною законом таємницею.

За приписами ч.1 ст.39 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я" пацієнт, який досяг повноліття, має право на отримання достовірної і повної інформації про стан свого здоров`я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються його здоров`я.

Право на інформацію про стан свого здоров`я також закріплено у ст.285 Цивільного кодексу України, відповідно до ч.1 якої повнолітня фізична особа має право на достовірну і повну інформацію про стан свого здоров`я, у тому числі на ознайомлення з відповідними медичними документами, що стосуються її здоров`я.

Відносини щодо створення, збирання, одержання, зберігання, використання, поширення, охорони, захисту інформації регулює Закон України "Про інформацію".

Як передбачено ст.5 Закону України "Про інформацію" кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Згідно ч.1 ст.11 Закону України "Про інформацію" інформація про фізичну особу (персональні дані) - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована.

Відповідно до абз.1 ч.2 ст.11 Закону України "Про інформацію" не допускаються збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та захисту прав людини. До конфіденційної інформації про фізичну особу належать, зокрема, дані про її національність, освіту, сімейний стан, релігійні переконання, стан здоров`я, а також адреса, дата і місце народження.

Рішенням Конституційного Суду України від 30.10.1997 року у справі щодо офіційного тлумачення ст.3, 23, 31, 47, 48 Закону України "Про інформацію" та ст.12 Закону України "Про прокуратуру" визначено, що медична інформація, тобто свідчення про стан здоров`я людини, історію її хвороби, про мету запропонованих досліджень і лікувальних заходів, прогноз можливого розвитку захворювання, в тому числі і про наявність ризику для життя і здоров`я, за своїм правовим режимом належить до конфіденційної, тобто до інформації з обмеженим доступом. Лікар зобов`язаний на вимогу пацієнта, членів його сім`ї або законних представників надати їм таку інформацію повністю і в доступній формі. В особливих випадках, як і передбачає ч.3ст.39 Основ законодавства України про охорону здоров`я, коли повна інформація може завдати шкоди здоров`ю пацієнта, лікар може її обмежити. У цьому разі він інформує членів сім`ї або законного представника пацієнта, враховуючи особисті інтереси хворого. Таким же чином лікар діє, коли пацієнт перебуває у непритомному стані. У випадках відмови у наданні або навмисного приховування медичної інформації від пацієнта, членів його сім`ї або законного представника вони можуть оскаржити дії чи бездіяльність лікаря безпосередньо до суду або, за власним вибором, до медичного закладу охорони здоров`я.

Як встановлено судом, запитом на інформацію позивач просив надіслати на електронну адресу, зокрема, копії документів, складених лікарем (фельдшером), що, у складі бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, здійснював виїзд 12.01.2019 року за адресою АДРЕСА_1 , в насідок повідомлення запитувача за єдиними телефонним номером екстреної медичної допомоги 103, та будь-якими іншими медичними працівниками, за результатами огляду запитувача 12.01.2019 року (а.с.6).

Відповідач листом від 12.02.2019 року №33 з приводу надання вказаної інформації повідомив, що медичну документацію людини може отримати тільки безпосередньо сама особа, якої це стосується, її представники на підставі довіреності або договору про надання правничої допомоги (за умови, що копії зазначених документів будуть долучені до запиту), а також батьки (усиновлювачі, опікун, піклувальник) як законні представники дитини. Відповідно до Закону України "Про захист персональних даних" доступ персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону (а.с.8).

Правові гарантії реалізації особи на ознайомлення з відповідними медичними документами щодо стану свого здоров`я поряд із положеннями, закріпленими в ч.1 ст.39 Закону України "Основи законодавства України про охорону здоров`я", ч.1 ст. 285 Цивільного кодексу України, також визначені Законом України "Про захист персональних даних", положеннями п.6 ч.2 ст.7 якого дозволяється обробка персональних даних необхідна в цілях охорони здоров`я, встановлення медичного діагнозу, для забезпечення піклування чи лікування або надання медичних послуг, функціонування електронної системи охорони здоров`я за умови, що такі дані обробляються медичним працівником або іншою особою закладу охорони здоров`я чи фізичною особою - підприємцем, яка одержала ліцензію на провадження господарської діяльності з медичної практики, та її працівниками, на яких покладено обов`язки щодо забезпечення захисту персональних даних та на яких поширюється дія законодавства про лікарську таємницю, працівниками центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державних фінансових гарантій медичного обслуговування населення, на яких покладено обов`язки щодо забезпечення захисту персональних даних.

Згідно термінів наведених у ст.2 Закону України "Про захист персональних даних", згода суб`єкта персональних даних - добровільне волевиявлення фізичної особи (за умови її поінформованості) щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, висловлене у письмовій формі або у формі, що дає змогу зробити висновок про надання згоди. У сфері електронної комерції згода суб`єкта персональних даних може бути надана під час реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції шляхом проставлення відмітки про надання дозволу на обробку своїх персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки, за умови, що така система не створює можливостей для обробки персональних даних до моменту проставлення відмітки; персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована або може бути конкретно ідентифікована; суб`єкт персональних даних - фізична особа, персональні дані якої обробляються.

Відповідно до ч.1 ст.5 Закону України "Про захист персональних даних" об`єктами захисту є персональні дані.

В той же час за визначенням п.3 ч.2 ст.8 Закону України "Про захист персональних даних" суб`єкт персональних даних має право на доступ до своїх персональних даних.

Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України "Про захист персональних даних" порядок доступу до персональних даних третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних, наданої володільцю персональних даних на обробку цих даних, або відповідно до вимог закону.

Згідно ч.6 ст.16 Закону України "Про захист персональних даних" суб`єкт персональних даних має право на одержання будь-яких відомостей про себе у будь-якого суб`єкта відносин, пов`язаних з персональними даними, за умови надання інформації, визначеної у пункті 1 частини четвертої цієї статті, крім випадків, установлених законом.

Суд враховує той факт, що відповідачем своєчасно надано відповідь на запит в частині яка не стосується конфіденційної інформації (прізвища лікарів) та не відмовлено у доступі до персональних даних, а вказано про можливість їх отримання безпосередньо самою особою згідно вимог ч. 1 ст. 285 ЦК України.

В свою чергу, п.1 ч.4 ст.16 Закону України "Про захист персональних даних" визначено, що у запиті зазначаються прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує фізичну особу, яка подає запит (для фізичної особи - заявника).

Отже, порядок надання доступу до запитуваної позивачем інформації щодо третіх осіб визначається умовами згоди суб`єкта персональних даних та щодо себе - за умови зазначення прізвище, ім`я та по батькові, місце проживання (місце перебування) і реквізити документа, що посвідчує фізичну особу.

Встановлені судом обставини справи свідчать, що запит на інформацію в частині надати копії документів, складених лікарем (фельдшерем), що у складі бригади екстренної (швидкої) медичної допомоги, здійснював виїзд 12.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок повідомлення запитувача за єдиним телефонним номером екстренної медичної допомоги 103, та будь-якими іншими медичними працівниками, за результатами огляду запитувача 12.01.2019 року, стосується суб`єкта персональних даних - позивача.

Разом з тим, вказане звернення ОСОБА_1 не містить реквізитів документа, що посвідчує фізичну особу, яка подає запит, чим не дотримано ч.6 ст.16 Закону України "Про доступ до персональних даних".

З огляду на те, що порядок надання доступу до запитуваної позивачем інформації повинен узгоджуватись із положеннями Закону України "Про доступ до персональних даних", суд приходить до висновку про правомірність в контексті ч.2 ст.2 КАС України оспорюваних дій відповідача щодо ненадання копії документів, складених лікарем (фельдшерем), що у складі бригади екстренної (швидкої) медичної допомоги, здійснював виїзд 12.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок повідомлення запитувача за єдиним телефонним номером екстренної медичної допомоги 103, та будь-якими іншими медичними працівниками, за результатами огляду запитувача 12.01.2019 року, що свідчить про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог - визнати протиправними дії відповідача щодо надання неповної інформації на запит на інформацію ОСОБА_1 від 29.01.2019 року.

Суд вважає, що ненадання відповідачем, персональних даних на електронний запит, який не мав усіх реквізитів щодо запитувача, здіснено з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи (неотримання інформації) і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (безпідставне розповсюдження персональних даних).

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 копії документів, складених лікарем (фельдшерем), що у складі бригади екстренної (швидкої) медичної допомоги, здійснював виїзд 12.01.2019 року за адресою: АДРЕСА_1 , внаслідок повідомлення запитувача за єдиним телефонним номером екстренної медичної допомоги 103, та будь-якими іншими медичними працівниками, за результатами огляду запитувача 12.01.2019 року, слід зазначити, що остання є похідною вимогою від розглянутої вище (основної вимоги), у розумінні положень п.23 ч.1 ст.4 КАС України, а тому також не підлягає задоволенню.

В силу приписів ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатніх доказів на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, про що описано вище.

Таким чином, повно та всебічно дослідивши всі обставини справи та оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України, суд приходить до висновку про правомірність оспорюваних дій відповідача при наданні неповної інформації на запит на інформацію ОСОБА_1 від 29.01.2019 року, доводи позивача та представлені ним докази не спростовують вказаних висновків суду, у зв`язку з чим позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 (місце проживачння: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Центру екстренної медичної допомоги та медицини катастроф Тернопільської обласної ради (місцезнаходження: вул. Рєпіна, 11, м. Тернопіль, 46020, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 червня 2019 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.