Справа № 803/3631/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2019 року

Київ

справа №803/3631/15

адміністративне провадження №К/9901/26865/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши в попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуКовельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області
на постановуВолинського окружного адміністративного суду від 12.11.2015 (суддя: Денисюк Р.С.)
та ухвалуЛьвівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 (колегія суддів у складі: Костів М.В., Гулид Р.М., Шавель Р.М.)
у справі №803/3631/15 (876/3287/16)
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Гранд інвест лімітед»
доКовельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області
провизнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гранд інвест лімітед» звернулося з адміністративним позовом до Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № , № від 12.10.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані помилковими висновками податкового органу в акті перевірки, про нереальність господарських операцій з ТОВ "Агросота", ТОВ "Зеленецьке", ТОВ "Торговий дім "Укртрейд", оскільки правомірність і відповідність цих господарських операцій діючому законодавству підтверджується відповідними первинними бухгалтерськими документами оформленими належним чином. Усі документи були досліджені в ході перевірки. Зауваження до їх оформлення працівниками податкового органу не висувалися.

Постановою Волинського окружного адміністративного суду від 12.11.2015, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016, позовні вимоги задоволено.

Приймаючи таке рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з необґрунтованості доводів податкового органу про порушення позивачем податкового законодавства, які не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Не погоджуючись з рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на порушенням норм матеріального та процесуального права, а також на неврахування судами наявності недоліків в товарно-транспортних накладних з не зазначення посади, ім`я, прізвища та по-батькові осіб, які їх підписали, місця складання та відомостей про довіреності на отримання товару. Ненадання під час перевірки сертифікатів (посвідчень якості) якості або відповідності на придбаний товар. Залишено поза увагою те, що за умовами договорів транспортування повинні були здійснювати постачальники, а не позивачем. Не враховано наявність кримінального провадження, порушеного щодо посадової особи ТОВ «Зеленецьке».

В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що позивач здійснює виробничу діяльність з переробки сої, що підтверджує Експлуатаційний дозвіл для потужності (об`єкту) з виробництва, змішування та приготування кормів № 2 від 17.08.2015, виданий Управлінням ветеринарної медицини в Ковельському районі, додаток до виданого Волинською обласною державною адміністрацією дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами №-5 від 04.11.2011, видані Територіальним Управлінням Держгірпромнагляду у Волинській області дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки (зберігання зерна, бобів сої, та виробництво нерафінованої олії) № 014.12.07-15.41.0 від 18.01.2012, дозвіл на експлуатацію устаткування підвищеної небезпеки № 015.12.07-15.41.0.

Відповідно названі документи свідчать, що у позивача дійсно наявні виробничі потужності, які дозволяють переробляти соєві боби та отримувати олію і соєву макуху з метою їх подальшої реалізації.

Податковим органом в період з 23.04.2015 по 05.05.2015 проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Гранд інвест лімітед» з питань дотримання податкового та іншого законодавства за період з 01.03.2012 по 01.03.2015, за результатами якої 13.05.2015 складений акт № 351/03- 06-22-35333297 про порушення позивачем п.44.1 ст.44, п. 138.1 ст.138, пп. 138.10.2 п. 138.10 ст.138, пп.139.1.9 п. 139.1 ст.139 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на прибуток всього на суму 179751 грн.; п.44.1 ст.44, п. 198.1, 198.6 ст.198 Податкового кодексу України, в результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму 199620 грн.

Підставою для винесення оскаржуваних податкових повідомлень-рішень став висновок про неможливість підтвердження господарських операцій ТОВ «Гранд інвест лімітед» з ТОВ «Торговий Дім «Укртрейд», ТОВ «Агросота», ТОВ «Зеленецьке», що призвело до завищення витрат, які враховуються при визначені об`єкта оподаткування за період 2012- 2014 року по операціям з цими контрагентами та заниження позивачем податку на прибуток, який підлягає сплаті на суму 179751,00 грн., та відповідно завищення податкового кредиту на суму 199620,00 грн. за вказаний в акті перевірки період.

На підставі акта перевірки винесені податкові повідомлення-рішення від 12.10.2015 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток підприємств на загальну суму 224688,75 грн., в тому числі: за основним платежем - 179751,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 44937,75 грн. та №, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 249525,00 грн., в тому числі: за основним платежем - 199620,00 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями - 49905,00 грн.

Судами першої та апеляційної інстанцій також встановлено, що реальність господарських операцій позивача з ТОВ «Торговий Дім «Укртрейд» при виконанні договору поставки №23/2014 від 09.07.2014, ТОВ «Агросота» при виконанні договору поставки №44 від 05.11.2013, ТОВ «Зеленецьке» при виконанні договору поставки №1/2014 від 11.02.2014, підтверджується первинними документами податкового обліку, які характерні для такого роду господарських взаємовідносин та обов`язковість ведення яких передбачена нормами законодавства України.

Суди, надаючи оцінку обставинам справи та досліджуючи правильність врахування позивачем у податковому обліку витрат на оплату придбаного у контрагентів товарів встановили, що придбаний у контрагентів товар (соя) використаний в подальшому позивачем у власній господарській діяльності для отримання соєвої олії та макухи, матеріальними звітами, прийомними актами сировини, актами очистки сировини, розпорядженнями на сушіння сої, актами сушіння сої, накладними - вимогами на відпуск (внутрішнє переміщення) матеріалів, приймально-здавальними накладними оприбуткування готової продукції на склад.

А також при прийнятті рішення врахували відсутність обвинувального вироку у справі стосовно контрагента позивача ТОВ «Зеленецьке» та вкзали, що саме по собі пояснення особи, дане в межах досудового розслідування у кримінальному провадженні не є тим доказом, що тягне за собою будь-які правові наслідки без встановлення цього у визначеному законом порядку.

Зважаючи на встановлені судами обставини, беручи до уваги вимоги статей 198, 135, 139 Податкового кодексу України, а також враховуючи приписи статей 3,9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» суди, вирішуючи спір по суті, дійшли правильного висновку, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту та складу витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів, робіт та послуг з метою їх використання у власній господарській діяльності, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами, які містять достовірні відомості про обсяг та зміст господарської операції.

Судами були досліджені всі первинні документи та встановлено дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, віднесених до податкового кредиту та складу витрат на підставі податкових накладних виданих контрагентами.

Судами цілком обґрунтовано не прийняті посилання відповідача на наявність кримінальної справи, з огляду на відсутність відповідного вироку суду.

Інших переконливих доводів ніж зазначено в касаційній скарзі, в тому числі і в ході розгляду у судах попередніх інстанцій, на підтвердження того, що відомості у первинних документах, складенням яких були опосередковані правовідносини між позивачем та контрагентом, є недостовірними та суперечливими, податковою інспекцією не представлено.

Зокрема, відзначається, що не можна вважати обґрунтованим висновок про не підтвердження факту поставки з посиланням на акт перевірки контрагента позивача по ланцюгу постачання або у зв`язку з недоліками у товарно-транспортних накладних або відсутністю сертифікатів якості на товар, оскільки за умови наявності інших належних доказів товарності, ненадання зазначених документів не позбавляє платника права на формування податкового кредиту та складу витрат.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про те, що спірні податкові повідомлення-рішення є такими, що не ґрунтуються на нормах закону, а тому вони підлягають скасуванню.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Ковельської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення, а постанову Волинського окружного адміністративного суду від 12.11.2015 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 02.11.2016 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

......................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду