Справа № 580/1240/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року справа № 580/1240/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в залі суду адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до Публічного акціонерного товариства Монастирищенський машинобудівний завод про стягнення коштів,

УСТАНОВИВ:

08.04.2019 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі позивач) про стягнення з ПАТ Монастирищенський машинобудівний завод (19100, Черкаська обл., м. Монастирище, вул.Соборна, буд.22; ) (далі відповідач) на його користь боргу з покриття фактичних витрат на виплату і доставку пільгових пенсій за червень 2018 року березень 2019 року на загальну суму 1299411,37 грн., у т.ч. згідно зі списком №1 161269,57 грн., списком №2 1138141,80 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач в порушення вимог Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування не сплатив вищевказану заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах згідно зі списком №1 та списком №2. Тому просив задовольнити позов.

Ухвалою суду від 09.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати на виконання ст.12 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження. Також установлено відповідачу строк, тривалістю п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, для надання відзиву на позовну заяву, повідомлено про строки для надання клопотань про розгляд справи з викликом у судове засідання.

Згідно з даними розписки та рекомендованого повідомлення вказану ухвалу позивач отримав 17.04.2019, а відповідач 16.04.2019.

06.05.2019 від відповідача суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зауважено, що пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з червня 2016 року виплачувались у розмірі більшому, ніж мають бути виплачені. Тому у задоволенні позову в частині, що стосується відшкодування витрат на виплату пенсії цим особам, відповідач просив відмовити.

Оскільки сторони клопотань про розгляд справи з їх повідомленням (викликом у судове засідання) або заперечень на розгляд справи саме у спрощеному провадженні суду не надали, суд вирішив розглянути справу у спрощеному провадженні без проведення судового засідання та їх виклику (у письмовому провадженні).

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке.

З даних Єдиного державного реєстру юридичних та фізичних осіб-підприємців суд встановив, що відповідач зареєстрований юридичною особою з 26.09.1994 (), є платником страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Позивач надіслав відповідачу розрахунки фактичних витрат за червень 2018 року березень 2019 року на виплату та доставку пільгових пенсій його колишнім працівникам (а.с.7-73), призначених згідно з п.2 Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV), в частині пенсій, призначених відповідно до пунктів а, б-з ч.1 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.01.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII), за списками №1 та №2 у розмірах 163626,49грн. та 106324,16грн. відповідно.

Суд врахував, що згідно з п.а ч.1 ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пунктів б-з ч.1 ст.13 Закону №1788-XII на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з вимогами п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугою років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугою років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. При цьому зберігається порядок покриття витрат на виплату і доставку цих пенсій, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Абз.4 підп.1 п.2 Прикінцевих положень Закону №1058-IV встановлено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду України плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими й важкими умовами праці за списком № 1, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Згідно з п.6.1 Інструкції про порядок обчислення та сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19.12.2003 №21-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 року (далі Інструкція №21-1), для платників, зазначених у підпункті 2.1.1 пункту 2.1 розділу 2 цієї Інструкції (крім платників, віднесених до четвертої групи платників єдиного податку, що визначені у підпункті 4 пункту 291.4 статті 291 глави 1 розділу XIV Податкового кодексу України), відшкодуванню підлягають фактичні витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до набрання чинності Законом України від 03 жовтня 2017 року №148-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" та призначених відповідно до частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування": особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, крім тих, які були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України; особам, які були зайняті на інших роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пунктів "б" - "з" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2 - 8 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З аналізу наведених положень нормативно-правових актів суд дійшов висновку, що витрати на виплату та доставку пенсій, призначених на підставі пунктів а, б-з ч.1 ст.13 Закону №1788-XII, особам, які були зайняті на роботах за списком №1 та №2, повинні відшкодовуватись підприємствами та організаціями, на яких такі особи працювали.

Відповідач, як юридична особа, працівники якого вийшли на пільгову пенсію, зобов`язаний відшкодовувати Пенсійному фонду витрати на виплату та доставку їм пільгових пенсій.

Порядок відшкодування фактичних витрат з виплати та доставки пільгових пенсій передбачений Інструкцією №21-1.

Згідно з п.6.4 зазначеної Інструкції розмір сум до відшкодування на поточний рік визначається органами Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до частини 2 Прикінцевих положень Закону (згідно з додатками 6 та 7), які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року та протягом місяця з новопризначених (перерахованих) пенсій.

На виконання зазначеної норми Інструкції №21-1 вищевказані повідомлення-розрахунки щодо пільгових пенсійних виплат за червень 2018 року березень 2019 року були направлені відповідачу за його адресою. Факт їх отримання та інформацію про вказаних у них фізичних осіб, яким призначено пенсію на пільгових умовах, відповідач не заперечує. Доказів оскарження цих розрахунків щодо здійснених позивачем витрат суду відповідач суду не надав.

Твердження відповідача, що пенсії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з червня 2016 року виплачувались у розмірі більшому, ніж мають бути виплачені, не доведено жодним належним і допустимим доказом. Тому є необґрунтованим і судом не враховане. Оскільки питання розміру призначених вказаним особам пенсій не є предметом цього спору, встановлення та перевірка відповідних фактів і обставин, на які посилається відповідач, виходять за межі судового дослідження в цій справі.

Пунктом 6.8. Інструкції №21-1 визначено, що підприємства щомісяця до 25 числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З письмових доказів у справі суд встановив, що відповідач належним чином не виконав свій обов`язок щодо відшкодування позивачу фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій своїм колишнім працівникам, внаслідок чого має заборгованість з відшкодування вказаних пенсій, за червень 2018 року березень 2019 року на загальну суму 1299411,37 грн., у т.ч. згідно зі списком №1 161269,57 грн., списком №2 1138141,80 грн.

Статтею 64 Закону №1058-IV передбачено право територіальних органів Пенсійного фонду стягувати з платників страхових внесків несплачені суми страхових внесків.

Підпунктом 9 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, передбачено, що управління Фонду здійснює стягнення у передбаченому законодавством порядку своєчасно не нарахованих та/або не сплачених сум страхових внесків та інших платежів.

Зважаючи на відсутність доказів сплати відповідачем вказаної вище заборгованості, як і доказів оскарження згаданих вище отриманих ним розрахунків від позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки доказів понесення позивачем вказаних витрат суду не надано, відсутні підстави для їх розподілу.

Керуючись ст.ст. 6, 14, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Монастирищенський машинобудівний завод (19100, Черкаська обл., м. Монастирище, вул. Соборна, буд.22; ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) заборгованість з покриття фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за червень 2018 року березень 2019 року на загальну суму 1299411,37 грн. (один мільйон двісті дев`яносто дев`ять тисяч чотириста одинадцять гривень тридцять сім копійок), у т.ч. згідно зі списком №1 161269,57 грн. (сто шістдесят одна тисяча двісті шістдесят дев`ять гривень п`ятдесят сім копійок), списком №2 1138141,80 грн. (один мільйон сто тридцять вісім тисяч сто сорок одна гривня вісімдесят копійок).

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя А.М. Бабич

Рішення складене у повному обсязі 10.06.2019