Справа № 826/1432/18
Суддя: Смолій І.В.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

29 травня 2019 року № 826/1432/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Смолія І.В., розглянувши в порядку письмового провадження матеріали адміністративної справи

за позовом ОСОБА_1

до Державної архітектурно-будівельної інспекції України

третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа»

про визнання протиправною бездіяльності та визнання дозволу від 18.10.2012 №ЗП 87 недійсним,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Окружного адміністративного суду м.Києва звернулась ОСОБА_1 (надалі також - позивач) з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України (надалі також - відповідач), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Константа» (надалі також - третя особа), в якому просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ДАБІ, що полягала і полягає в нездійсненні державно архітектурно-будівельного контролю, а саме - в невжитті достатніх та необхідних заходів державного примусу щодо виявлення незаконного будівництва, його припинення усунення порушень містобудівного законодавства по об`єкту "Будівництво житлового комплексу; вул. Бородінська/пров.Зірковий, м.Запоріжжя ";

визнати недійсним дозвіл на виконання будівельних робіт від 18.10.2012 №ЗП 87.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.02.2018 позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.04.2018 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 Ухвалу Окружного адміністративного суду м.Києва від 20.02.2018 скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м.Києві від 16.05.2018 прийнято зазначену справу до розгляду та призначено підготовче засідання.

Позивач зазначає, що оскаржуваний дозвіл на виконання будівельних робіт від 18.10.2012 №ЗП 7 виданий Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Запорізький області, щодо будівництва житлового комплексу в м . Запоріжжі, вул.Бородинська/пров.Зірковий , є протиправним, з мотивів викладених в позовній заяві, а тому підлягає визнанню недійсним.

Відповідач проти позову заперечував із посиланням на те, що оскаржуваний дозвіл прийнято обґрунтовано, на підставі та в межах повноважень контролюючого органу.

Третя особа пояснень щодо заявлених позовних вимог, суду не надала.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, встановив.

З матеріалів справи, вбачається, що відповідно до Договору №0128008-Б від 13.06.2008 укладеного між ТОВ "Константа" (Продавець) та ОСОБА_2 ( Покупець) (дівоче прізвище ОСОБА_1 ). Предметом даного договору є те, що продавець зобов`язується передати у власність покупця пакет облігацій. Облігація надає право на придбання 0,01 (однієї сотої) квадратного метру загальної площі квартири в житловому будинку за адресою: м.Запоріжжя, вул.Бородинська/пров.Зірковий .

Також, між ТОВ «Константа» та ОСОБА_2 ( Покупець) ( дівоче прізвище ОСОБА_1 ) укладено договір №0128908Б

Листом Департаменту ДАБІ у Запорізькій області ДАБІ України від 12.06.2017 №1712 повідомлено позивача, що Інспекцією ДАБК у Запорізькій області надано дозвіл на виконання будівельних робіт на об`єкт: «Будівництво житлового комплексу; м.Запоріжжя, вул.Бородінська/пров. Зірковий за № ЗП 73 від 30.07.2012». Крім того, зазначений дозвіл переоформлено 18.10.2012 № ЗП 87.

Позивач зазначає, що згідно наданої відповіді йому стало відомо, що у ТОВ «Константа» в період з 2006 року (початок будівництва) та до 30.07.2012 (дата отримання дозволу) про відсутність дозволу на виконання будівельних робіт. Тобто, будівництво одиниці нерухомості, якою забезпечувалось виконання зобов`язань (погашення) за цільовими облігаціями згідно укладеному договору купівлі-продажу цінних паперів в момент укладання договору є самочинним, без належного договору, який давав би право на виконання будівельних-робіт.

Представником позивача в судовому засіданні зазначено, що після отримання третьою особою дозволу на виконання будівельних робіт, будівництво залишалось бути самочинним, оскільки дозвіл було видано відповідачем з попущеннями, а тому підлягає визнанню недійсним.

Також зазначено, що недійсність оскаржуваного дозволу полягає в тому, що замовник не надав необхідних документів для отримання дозволу, що є обов`язковою умовою для видачі такого дозволу, а тому є всі правові підстави для його скасування, оскільки відповідачем порушено права позивача як споживача.

Спірні правовідносини регулюються Законами України «Про основи містобудування», «Про архітектурну діяльність», «Про відповідальність за порушення у сфері містобудівної діяльності», «Про захист прав споживачів», «Про планування і забудову територій», Положенням «Про державний архітектурно-будівельний контроль, «Про державну архітектурно-будівельну інспекцію».

Відповідно до п.22 ч.1 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 №1023-ХІІ (надалі - Закон №1023-ХІІ), споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Статтею 5 Закону №1023-ХІІ, держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності.

Згідно ч.1 ст.15 Закону №1023-ХІІ, споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою.

Відповідачем зазначено, позивач не є споживачем результатів будівельної діяльності третьої особи, оскільки наявність чи відсутність дозволу на виконання будівельних робіт не відноситься до будівельної продукції.

З даним твердженням відповідача суд не може погодитись, та зазначає наступне.

Статтею 24 Закону України «Про основи містобудування» визначено, що державний контроль у сфері містобудування здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, органами місцевого самоврядування та іншими уповноваженими на це державними органами. Порядок здійснення державного контролю у сфері містобудування визначається законодавством.

Відповідно до ст.10 Закону України «Про архітектурну діяльність», для забезпечення під час забудови територій, розміщення і будівництва об`єктів архітектури додержання суб`єктами архітектурної діяльності затвердженої містобудівної та іншої проектної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, вимог вихідних даних, а також з метою захисту державою прав споживачів будівельної продукції здійснюється в установленому законодавством порядку державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд. Державний архітектурно-будівельний контроль та нагляд здійснює центральний орган виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури. Державний контроль та нагляд у системі центрального органу виконавчої влади з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція України та її територіальні органи.

Згідно ст.31 Закону України «Про планування і забудову територій», державний контроль за плануванням, забудовою та іншим використанням територій здійснюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань містобудування та архітектури, відповідними спеціально уповноваженими органами з питань містобудування та архітектури, Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами, а також іншими спеціально уповноваженими органами виконавчої влади.

Згідно Положення «Про державний архітектурно-будівельний контроль», державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність організаційно-технічних і правових заходів, спрямованих на забезпечення дотримання законодавства, державних стандартів, норм і правил, архітектурних вимог і технічних умов, а також положень затвердженої містобудівної документації та проектів конкретних об`єктів (далі - затверджені проектні рішення), місцевих правил забудови населених пунктів усіма суб`єктами містобудівної діяльності незалежно від форм власності під час забудови територій і населених пунктів, розміщення, будівництва, реконструкції, капітального ремонту об`єктів житлово-цивільного, виробничого та іншого призначення, реставрації архітектурних пам`яток, створення інженерної та транспортної інфраструктури, виробництва будівельних матеріалів, виробів і конструкцій.

Державний архітектурно-будівельний контроль і нагляд з питань будівництва, містобудування та архітектури здійснює Державна архітектурно-будівельна інспекція (Держархбудінспекція) та її територіальні органи.

Держархбудінспекція та її територіальні органи (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю) виконують такі функції: видача замовникам (забудовникам) та реєстрація в установленому порядку дозволів на виконання робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об`єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівельні роботи); здійснення вибіркової перевірки відповідності розміщення об`єктів, виконання будівельних робіт, виробництва будівельних матеріалів, виробів і конструкцій законодавству, державним стандартам, нормам і правилам, архітектурним вимогам, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням, а також місцевим правилам забудови населених пунктів; розгляд справ про правопорушення у сфері містобудування і прийняття відповідних рішень.

Інспекціям державного архітектурно-будівельного контролю надається право: безперешкодного доступу посадових осіб на будівництво об`єктів і підприємства, що виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, незалежно від форм власності; давати у межах своїх повноважень замовникам, проектним і будівельним організаціям, підприємствам, що виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушень законодавства, державних стандартів, норм і правил, архітектурних вимог, технічних умов, затверджених проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів, вносити замовникам пропозиції про припинення фінансування об`єктів до усунення виявлених недоліків; зупиняти будівельні роботи, які не відповідають вимогам законодавства, державних стандартів, норм і правил, архітектурним вимогам, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням, місцевим правилам забудови населених пунктів або здійснюються без дозволу на їх виконання, а також виробництво і застосування в будівництві будівельних матеріалів, виробів і конструкцій, виготовлених з порушенням державних стандартів; складати протоколи про правопорушення у сфері містобудування та накладати штрафи відповідно до чинного законодавства.

Згідно Положення «Про Державну архітектурно-будівельну інспекцію», Державна архітектурно-будівельна інспекція (Держархбудінспекція) є урядовим органом державного управління, що діє у складі Мінрегіонбуду і йому підпорядковується.

Основними завданнями Держархбудінспекції є: виконання дозвільних, реєстраційних функцій та здійснення контролю і нагляду у сфері будівництва, містобудування та архітектури (далі - державний архітектурно-будівельний контроль).

Держархбудінспекція відповідно до покладених на неї завдань: видає замовникам (забудовникам) та реєструє в встановленому порядку дозвіл на виконання робіт з нового будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, впорядкування об`єктів містобудування, розширення та технічного переоснащення підприємств (далі - будівельні роботи); проводить перевірку: відповідності виконання будівельних робіт, будівельних матеріалів, виробів і конструкцій вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням; розглядає питання про правопорушення у сфері містобудування з прийняттям відповідних рішень; Держархбудінспекція має право: в установлених законодавством випадках проводити перевірку об`єктів будівництва і підприємств, що виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, незалежно від форми власності щодо додержання вимог законодавства з питань, що належать до її компетенції; давати у межах своїх повноважень замовникам, проектним і будівельним організаціям, підприємствам, що виготовляють будівельні матеріали, вироби і конструкції, обов`язкові для виконання приписи щодо усунення фактів порушення вимог законодавства, державних стандартів, будівельних норм і правил, технічних умов, затверджених проектних рішень, місцевих правил забудови населених пунктів; вносити замовникам пропозиції щодо припинення фінансування об`єктів будівництва на період до усунення виявлених у результаті здійснення архітектурно-будівельного контролю недоліків; зупиняти будівельні роботи, що не відповідають вимогам законодавства, державних стандартів, норм і правил, технічним умовам, затвердженим проектним рішенням, місцевим правилам забудови населених пунктів або проводяться без дозволу на їх виконання; складати протоколи про правопорушення у сфері містобудування і накладати штрафи відповідно до законодавства.

Згідно ст.1 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», підприємства, які є замовниками будівництва, несуть відповідальність у вигляді штрафу за проведення будівельних робіт без дозволу на їх виконання або без затвердженої проектної документації.

Згідно ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», справи про правопорушення, передбачені цим Законом, розглядаються Державною архітектурно-будівельною інспекцією України та її територіальними органами (далі - інспекції державного архітектурно-будівельного контролю).

Посадові особи інспекцій державного архітектурно-будівельного контролю мають право: безперешкодного доступу на будівництво об`єктів і підприємства будівельної індустрії незалежно від форм власності; давати у межах своїх повноважень учасникам будівництва обов`язкові для виконання приписи щодо усунення порушень державних стандартів, норм і правил, а так само технічних умов або затверджених проектних рішень; зупиняти будівельні роботи, які не відповідають вимогам державних стандартів, норм і правил, затвердженим проектним рішенням або місцевим правилам забудови населених пунктів, здійснюються без дозволу на їх виконання.

Згідно ст.3 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», підставою для розгляду справи про правопорушення у сфері містобудування є протокол, складений уповноваженою на те особою інспекції державного архітектурно-будівельного контролю за результатами перевірки.

Разом з протоколом складається припис про усунення допущених порушень.

Рішення посадової особи інспекції державного архітектурно-будівельного контролю про накладення штрафу оформляється постановою про накладення на підприємство штрафу за правопорушення у сфері містобудування відповідно до цього Закону.

Отже, відповідач повинен був здійснення перевірку додержання ТОВ «Констант» затвердженої містобудівної документації, місцевих правил забудови населених пунктів, відповідності виконання будівельних робіт вимогам державних стандартів, будівельних норм і правил, затвердженим проектним рішенням, вимогам вихідних даних; виявлення в результаті проведеної перевірки самочинного будівництва, що здійснюється ТОВ «Константа» без дозволу на виконання будівельних робіт; оформлення акту перевірки; складання припису і зупинення самочинного будівництва; складання протоколу та постанови про накладання штрафу за правопорушення у сфері містобудування.

Згідно ч.3 ст.37 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» форма дозволу на виконання будівельних робіт, форма заяви, що подається для його отримання, перелік документів, що додаються до заяви, форма відмови у видачі дозволу на виконання будівельних робіт, порядок видачі, переоформлення та анулювання дозволу на виконання будівельних робіт визначаються Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.18, 20 Порядку виконання будівельних робіт, для отримання дозволу замовник (його уповноважена особа) має право подати особисто або надіслати рекомендованим листом з описом вкладення до Інспекції за місцезнаходженням об`єкта заяву про отримання дозволу за формою згідно з додатком 5. До заяви додаються: копія документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або копія договору суперфіцію; проектна документація на будівництво, розроблена та затверджена в установленому законодавством порядку; копія ліцензії, яка дає право на виконання будівельних робіт, засвідчена в установленому порядку (подається у разі потреби); копії документів про призначення осіб, відповідальних за виконання будівельних робіт, осіб, які здійснюють авторський і технічний нагляд; копії кваліфікаційних сертифікатів, засвідчені в установленому порядку, подаються з 01.06.2012. (крім сертифікатів інженерів технічного нагляду, які подаються з дня набрання чинності цим Порядком).

Підставою для відмови у видачі дозволу є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах.

Як встановлено судом, третьої особою не надано визначених документів вищезазначеним законом та порядком, а отже, за наявності підстав для відмови у видачі дозволу відповідачем всупереч законодавству видано дозвіл.

Згідно ДБН А .2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» проектна документація - затверджені текстові та графічні матеріали, якими визначаються містобудівні, об`ємно-планувальні, архітектурні, конструктивні, технічні, технологічні рішення, а також кошториси об`єктів будівництва.

При розробленні проектної документації для будівництва враховується чинна містобудівна документація.

Не допускається розроблення проектної документації без інженерних вишукувань, що повинні бути виконані відповідно до ДБН А. 2.1-1 на нових земельних ділянках.

Проектна документація для будівництва має відповідати положенням законодавства, вимогам будівельних норм та нормативних документів.

Проектувальники при розроблені проектної документації повинні забезпечити відповідність проектних рішень: архітектурним і містобудівним вимогам, визначеним у містобудівних вимогах і обмеженнях забудови земельної ділянки; вихідним даним.

До складу вихідних даних належать: містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки; завдання на проектування (Додаток Б); інші вихідні дані (додаток А).

Тобто, ТОВ «Константа» не отримано умов на проектування, а тому проектна документація не відповідає вимогам ДБН А.2.2-3-2012.

Судом також встановлено, що перший дозвіл на виконання будівельних робіт був виданий 30.07.2012, на підставі наказу ТОВ «Ділове партнерство «ЮСТ» №23 від 27.07.2012.

25.07.2012 набула чинності Постанова КМ № 653 від 11.07.2012, якою затверджено нову форму заяви про надання дозволу на виконання будівельних робіт. Тому, оскільки звернення за наданням дозволу відбулося після 25.07.2012, тобто заява про надання дозволу мала бути подана за новою формою, в той час як фактичні обставини свідчать, що заява оформлена згідно попередньої редакції, що на той момент втратила чинність.

Крім того, пакет документів не містить доказів повноважень експерта, що здійснював комплексну експертизу проекту.

Пояснення відповідача, що законодавством на той момент не було врегульовано питання стосовно підтвердження повноважень експерта, які здійснював комплексну експертизу проекту, судом не приймаються, оскільки положенням № 466 затверджена форма дозволу.

Як вбачається із затвердженої форми, повноваження експерта засвідчуються посиланням на його кваліфікаційний сертифікат. Отже, засвідчена в установленому порядку копія сертифіката експерта, що здійснював комплексну експертизу проекту обов`язково подається до заяви про видачу дозволу.

На підтвердження правильності цього висновку свідчить та обставини, що в п.18 Порядку № 466 не міститься вичерпного переліку копій кваліфікаційних сертифікатів, які додаються до заяви, а зазначається наступне: копії кваліфікаційних сертифікатів, засвідчені в установленому порядку, подаються з 01.06.2012 (крім сертифікатів інженерів технічного нагляду, які подаються з дня набрання чинності цим Порядком).

Тобто, копія кваліфікаційного сертифікату експерта ОСОБА_8 . серія АЕ № 000186 виданого 21.05.2012 подана не ТОВ «Константа», а на підтвердження повноважень експерта.

Крім того, копія сертифікату від 21.05.2012 не підтверджую повноважень ОСОБА_8 здійснювати експертизу проекту в 2006 році.

Третя особа, як встановлено судом, звернулась за отриманням дозволу в 2012 році, а тому проект на будівництво мав би відповідати вимогам діючого на той час ДБН .

Статтею 58 Конституції України визначене загальне правило прямої (безпосередньої) дії, згідно якому акт поширюється тільки на факти чи правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, або до набрання ним чинності і тривали на момент набрання актом чинності.

Згідно рішення Конституційного суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 «дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце».

Згідно п.4.5 ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво» частиною проектної документації є вихідні дані, до складу яких належать: містобудівні умови і обмеження забудови земельної ділянки; завдання на проектування (Додаток Б); інші вихідні дані (додаток А), включно з технічними умовами

Враховуючи викладене, суд зазначає, що станом на 2012 рік наданий ТОВ «Константа» проект будівництва не відповідав вимогам цього ДБН, зокрема не містить містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Крім того, надана відповідачем копія аархітектурно-планувального завдання (на заміну якого ввели містобудівні умови та обмеження) свідчить що останнє видано іншому замовнику будівництва - КП «Управління капітального будівництва», в той час як дозвіл на виконання будівельних робіт виданий ТОВ «Константа».

Таким чином, в 2012 року АПЗ замінено на містобудівні умови та обмеження (а ТОВ «Константа» їх не отримало), та навіть АПЗ видавалось іншому замовнику, ніж тому, якому видавався дозвіл, ці обставини свідчать, що проектна документація не відповідає вимогам ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», тому дозвіл на виконання будівельних робіт виданий незаконно.

Згідно п. 20 Положення № 466, підставою для відмови у видачі дозволу є: неподання документів, необхідних для прийняття рішення про видачу такого дозволу - відсутні відомості звернення ТОВ «Константа» щодо отриманням дозволу, також відсутній кваліфікаційний сертифікат експерта, зокрема; невідповідність поданих документів вимогам законодавства - заява на отримання дозволу не відповідає затвердженій формі, проектна документація не відповідає вимогам ДБН А.2.2-3-2012 «Склад та зміст проектної документації на будівництво», виявлення недостовірних відомостей у поданих документах - копія кваліфікаційного сертифіката експерта посвідчена нотаріально 01.08.2012, а дозвіл виданий 30.07.2012.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 77, 78, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Державної архітектурно-будівельної інспекції України, що полягала і полягає в нездійсненні державного архітектурно-будівельного контролю, а саме - в невжитті достатніх та необхідних заходів державного примусу щодо виявлення незаконного будівництва, його припинення, усунення порушень містобудівного законодавства по об`єкту «Будівництво житлового комплексу по вул. Бородінська/пров. Зірковий, м. Запоріжжя ».

Визнати недійсним дозвіл на виконання будівельних робіт від 18.10.2012 №ЗП 87.

Стягнути з Державної архітектурно-будівельної інспекції України () за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 704,80грн.

Рішення суду, відповідно до частини 1 статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Смолій