Справа № 160/8239/18
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА

11 червня 2019 року Справа № 160/8239/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Турової О.М.,
за участі секретаря судового засідання: Бороздун Л.М.,
представника відповідача: Проніної І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/8239/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
03 червня 2019 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/8239/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2018 року у справі №160/8239/18 (суддя Букіна Л.Є.) позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії було задоволено частково, а саме: скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.10.2018 року №702/03.8-15 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно з п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.04.2018 року про призначення пенсії за віком згідно з п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з врахуванням періодів роботи з 30.01.89 по 21.09.93 р.р. у на посаді слюсаря-ремонтника по 3-му розряду, з 23.10.95 року по 04.07.96 р.- на посаді слюсаря-ремонтника по 4-му розряду постійно занятого у цеху по виробництву каустичної соди на Первомайському державному підприємстві «Хімпром», за даними трудової книжки.
При цьому, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, виконуючи рішення суду у справі №160/8239/18, при повторному розгляді заяви позивача про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах на підставі означенного рішення суду, не врахувало у повному обсязі правові висновки суду, викладені в цьому рішенні, та прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії з тих же мотивів, яким надана правова оцінка судом у справі №160/8239/18, та які визнані судом протиправними. За таких обставин, позивач вважає за необхідне та просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду у справі №160/8239/18 відповідно до приписів ст.382 КАС України.
03.06.2019 року згідно з розпорядженням Дніпропетровського окружного адміністративного суду за №655д, у зв`язку із перебуванням судді Букіної Л.Є. у тривалій відпустці, на підставі повторного автоматичного розподілу справ, вказану справу було передано для розгляду судді Туровій О.М.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.06.2019 року дану заяву було призначено до розгляду у судовому засіданні на 11.06.2019 року.
11.06.2019 року до суду надійшов відзив відповідача на заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі №160/8239/18, в якому останній заперечував проти її задоволення, посилаючись на те, що рішення суду у вищевказаній справі виконане Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у повному обсязі добровільно, а саме: листом від 22.02.2019р. за №835/03-8-15 ОСОБА_2 повідомлено, що його заява про призначення пенсії за віком по Списку №1 розглянута повторно і за результатами її розгляду позивачеві повторно відмовлено у призначенні пенсії за віком по Списку №1, з врахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 30.01.1989р. по 21.09.1993р., з 23.10.1995р. по 04.07.1996р. на посаді слюсаря-ремонтника постійно занятого у цеху по виробництву каустичної соди на Первомайському державному підприємстві «Хімпром». Таким чином, підстави для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення відсутні.
Позивач у судовому засіданні підтримав подану ним заяву та, посилаючись на викладені у ній доводи, просив її задовольнити.
Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення заяви позивача заперечував, посилаючись на доводи, викладені у відзиві на заяву.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи та розглянувши наведені у заяві доводи, а також проаналізувавши зміст норм чинного матеріального та процесуального законодавства, що регулюють спірне питання, суд доходить висновку про відмову у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, з огляду на таке.
Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.12.2018 року у справі №160/8239/18 позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено частково, а саме: скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 08.10.2018 року №702/03.8-15 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком згідно з п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01.04.2018 року про призначення пенсії за віком згідно з п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», з врахуванням періодів роботи з 30.01.89 по 21.09.93 р.р. у на посаді слюсаря-ремонтника по 3-му розряду, з 23.10.95 року по 04.07.96 р.- на посаді слюсаря-ремонтника по 4-му розряду постійно занятого у цеху по виробництву каустичної соди на Первомайському державному підприємстві «Хімпром», за даними трудової книжки. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
З аналізу викладених норм слідує, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, а не його обов`язком.
Крім того, у рішеннях Європейського Суду з прав людини у справах "Бурдов проти Росії" від 07.05.2002, "Ромашов проти України" від 27.07.2004, "Шаренок проти України" від 22.02.2004 року зазначається, що право на судовий захист було б ілюзорним, якби правова система держави дозволяла, щоб остаточне зобов`язувальне рішення залишалося бездієвим на шкоду одній із сторін; виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має вважатися невід`ємною частиною судового процесу.
Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.
При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до приписів частини другої статті 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
З вищевикладеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.
Згідно з правовою позицією, викладеною в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 КАС України" № 3 від 13.03.2017 року, зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.
Пленум Вищого адміністративного суду України наголосив, що вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Аналогічна правова позиція підтверджується практикою Верховного Суду, що викладена у додатковій постанові у справі №235/7638/16-а від 31.07.2018 року, а також в ухвалі Верховного Суду у справі №826/1765/18 (провадження № К/9901/915/19) від 31 січня 2019 року.
Слід зауважити, що судовий контроль не встановлювався при ухваленні рішення від 12.12.2018 року у справі №160/8239/18.
Водночас, суд наголошує, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").
При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.
Як свідчать матеріали справи, 15.01.2019 року позивачем особисто отримано оригінал виконавчого листа на примусове виконання рішення суду у справі №160/8239/18.
21.03.2019 року головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Дрижирук О.О. відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №160/8239/18, виданого 15.01.2019 року.
На виконання рішення суду у справі №160/8239/18 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області листом від 22.02.2019р. за №835/03-8-15 повідомило ОСОБА_2 , що його заява про призначення пенсії за віком по Списку №1 розглянута повторно і за результатами її розгляду Комісією прийнято рішення про відмову ОСОБА_2 у призначенні пенсії за віком по Списку №1, з врахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 30.01.1989р. по 21.09.1993р., з 23.10.1995р. по 04.07.1996р. на посаді слюсаря-ремонтника постійно занятого у цеху по виробництву каустичної соди на Первомайському державному підприємстві «Хімпром» (протокол засідання Комісії від 28.08.2018р. №27), оскільки в документах не зазначено, що позивач працював в умовах, зазначених у Списку №1, зокрема: ремонтом якого обладнання був зайнятий (технологічного, електрообладнання і т.д.); позивач значився в ремонтно-механічній дільниці виробництва хлору та каустичної соди, а працював у цехах хімічного виробництва.
У судовому засіданні позивач зазначав, що він незгоден з таким рішенням про відмову у призначенні йому пенсії за віком по Списку №1, про яке йому повідомлено листом від 22.02.2019р. за №835/03-8-15.
Таким чином, підставою для звернення з заявою про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі №160/8239/18 фактично стала незгода позивача з рішенням, прийнятим відповідачем при повторному розгляді його заяви про призначення пенсії, на виконання вищевказаного судового рішення.
Проте, як слідує з листа Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.02.2019р. за №835/03-8-15, підставами для відмови у призначенні пенсії позивачеві за результатами повторного перегляду його заяви стали інші обставини, ніж ті, що були вказані в оскаржуваному у справі №160/8239/18 рішенні цього суб`єкта владних повноважень від 08.10.2018 року №702/03.8-15 (відсутність наказу про атестацію робочих місць безпосередньо по цеху виробництва хлору і каустичної соди), тобто ті, що перевірялися судом при винесенні судового рішення у цій справі.
Водночас, як зазначалося вище, судовий контроль за виконанням судового рішення полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.
Керуючись статтями 243, 248, 256, 295, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі № 160/8239/18.
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 11 червня 2019 року.

Суддя О.М. Турова