Справа № 644/2773/19
Суддя: Глібко О. В.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Суддя Глібко О. В.
Справа № 644/2773/19
Провадження № 2-а/644/79/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

07 червня 2019 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді - Глібко О.В., при секретарі Шпиця Л.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області Бондарева Сергія Юрійовича про скасування постанови серії ЕАВ № 1059389 від 11.04.2019 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить скасувати постанову серії ЕАВ № 1059389 від 11.04.2019 року, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, посилаючись на те, що постановою серії ЕАВ № 1059389 від 11.04.2019 року у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, за невиконання вимог пункту 3.34 Правил дорожнього руху, а саме, «Зупинку заборонено».

Вважає притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП є незаконним, так як інспектор незаконно розглянув справу на місці зупинки автомобілю, позбавив його можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, крім того порушив вимоги щодо процедури розгляду справи, проігнорував порядок встановлений ст. ст. 278, 279 КУпАП.

В обґрунтування позову зазначив, що 11.04.2019 року о 11-37 годині за адресою майдан захисників України, 17-А інспектор Бондарев С.Ю. зупинив його та звинуватив в тому, що він нібито не виконав вимогу дорожнього знаку «Зупинку заборонено», а об 11-40 годині, за тією ж адресою інспектор виніс постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Незаконно розглянувши справу на місці зупинки транспортного засобу відповідач не дав йому можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі. Крім того інспектор проігнорував вимоги ч. 2 ст. 33 КУпАП. Розгляд справи на дорозі, на місці зупинки транспортного засобу, унеможливило виконання вимог ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

Позивач у судове засідання через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не прибув, повідомлявся про час та місце розгляду справи належним чином, заяв про розгляд справи за його відсутності не надав, заперечень проти позову не надав.

Копія ухвали про відкриття провадження, разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримана відповідачем 02.05.2019 року, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи. Протягом встановленого судом строку, відповідачем відзив на позовну заяву з наданням відповідних доказів, які підтверджують необґрунтованість вимог позивача не подавався, а тому справа у відповідності до ч. 3 ст. 205 КАС України розглядається за відсутності відповідача.

Ухвалою суду від 23.04.2019 року провадження у справі було відкрито, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою інспектора роти № 2 батальйону № 1 УПП в Харківській області сержантом поліції Бондаревим С.Ю., у справі про адміністративне правопорушення від 11.04.2019 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та було накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 гривень. ( а. с. 8)

Згідно ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Але, в порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, вирішуючи питання стосовно законності постанови, суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. п. 1, 3 8 ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до принципу презумпції невинності обов`язок доказування лежить на органі (посадовій особі), що розглядає справи про адміністративне правопорушення.

Отже, обов`язок доказування по зазначеній адміністративній справі законом покладено на відповідача, тобто відповідач повинен довести суду правомірність складання вищезазначеної постанови. Однак, як видно з оскаржуваної постанови, інспектор обмежився лише описом скоєного, на його думку, правопорушення без належної мотивації оцінки обставин, без зазначення будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких зроблено висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Крім того, будь яких заперечень, письмових документів, пояснень від відповідача до суду не надійшло, відповідач не надав суду жодного, передбаченого ст. 251 КУпАП, доказу на підтвердження правомірності своїх дій та вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Враховуючи, що відповідач в судове засідання не прибув, заперечень та будь-яких достовірних доказів на їх підтвердження, в разі їх наявності, суду не надав, а тому, суд приходить до висновку про невиконання інспектором роти № 2 батальйону № 1 УПП в Харківській області сержантом поліції Бондаревим С.Ю. обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення, що покладений на нього ст. 77 КАС України, у зв`язку із чим дана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 6, 7, 8, 9, 77, 205, 242, 243, 250, 255, 286, 295 Кодексу Адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до інспектора 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Харківській області сержанта поліції Бондарева Сергія Юрійовича ( місцезнаходження: м. Харків, вул. Шевченка, б. 315) про скасування постанови серії ЕАВ № 1059389 від 11.04.2019 року - задовольнити.

Скасувати постановусерії ЕАВ № 1059389 від 11.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ перехідних положень КАС України: апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складено 07.06.2019 року.

Суддя О.В. Глібко