Справа № 420/228/19
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/228/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Бойко О.Я.,

за участі:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.

позивач не з`явився

представника відповідача Чабан О.О., за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання привести самочинний об`єкт будівництва у відповідність до договору дарування №11284 від 31.12.2004 р.

І. Суть спору:

Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради звернулося до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ОСОБА_1 якому просило:

1. Зобов`язати ОСОБА_1 привести самочинний об`єкт будівництва за адресою: АДРЕСА_1 у відповідність до договору дарування №11284 від 31.12.2004 р.

ІІ. Аргументи сторін

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/1ДАБК від 02.01.2018 р. та виявлення факту самочинного будівництва (службова записка за №01-18/161-и/в від 16.05.2018 р.), органами державного архітектурно-будівельного контролю проведено позапланову перевірку стосовно дотримання вимог містобудівного законодавства за адресою: м. Одеса, Малиновський район, вул. Спартаківська, 39 .

Під час виїзду на місце, враховуючи надані та пред`явленні документи, органами державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що власником домоволодіння по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Під час перевірки відповідачем були надані наступні документи: договір дарування №11284 від 31.12.2004 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І., витяг з Державного реєстру правочинів №630232 від 31.12.2004 р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7171636 від 05.05.2005 р., технічний паспорт інвентаризації нерухомого майна №166доп-112-21239 від 13.11.2017 р. виданий КП «БТІ» ОМР, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_1 .

При цьому, відповідач під час перевірки не надала будівельного паспорту на будівництво нового житлового будинку та документи, які дають право на виконання будівельних робіт за даною адресою.

Згідно з даними інформаційної системи містобудівного кадастру м. Одеси відсутні відомості щодо надання будівельного паспорта за адресою: м. Одеса, вул. Спартаківська, 39.

Згідно з даними єдиного реєстру документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, відсутня інформація стосовно реєстрації документів, які дають право на виконання будівельних робіт за адресою АДРЕСА_1 .

Позивач зазначив, що відповідач виконав будівництво 2-х поверхового житлового будинку, за адресою: АДРЕСА_1 без отримання права на виконання будівельних робіт, чим порушено пункт 1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», абз.1 ч.2 ст.36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та абз.2 п.5 Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №466 від 13.04.2011 р.

Так, органами державного архітектурно-будівельного контролю, за результатами перевірки складено:

-акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за №000616 від 18.05.2018 р.;

-протокол про адміністративне правопорушення від 18.05.2018 р. відповідно до ч.4 ст.96 КУпАП;

-припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 18.05.2018 р.

01.06.2018 р. розглянувши справи про адміністративне правопорушення, Управлінням як органом державного архітектурно-будівельного контролю винесено постанову №340/18 по справі про адміністративне правопорушення, якою відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення ч.4 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950,00 грн.

Вказану постанову відповідач не оскаржив та 25.06.2018 р. добровільно сплатив розмір штрафу, що підтверджується квитанцією №177 від 25.06.2018 р.

Надалі у зв`язку з необхідністю виконання вимог припису Управління №274/18 від 18.05.2018 р. на підставі наказу №01-13/162ДАБК від 02.07.2018 р. та направлення для проведення позапланового заходу №001382 від 16.10.2018 р. зі строком дії з 16.10.2018 р. по 22.10.2018 р., органами державного архітектурно-будівельного контролю проведено перевірку виконання вимог припису, стосовно дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою АДРЕСА_1 .

Під час перевірки 22.10.2018 р. органами державного архітектурно-будівельного контролю встановлено, що будівельні роботи завершені, та фактично не проводяться. При цьому у приписі від 18.05.2018 р. вимагалося усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 18.07.2018 р. шляхом отримання права на виконання будівельних робіт, або привести об`єкт у відповідність до договору дарування №11284 від 31.12.2004 р.

За результатами даної перевірки, відносно відповідача було складено:

-акт за №001382 від 22.10.2018 р.;

-протокол про адміністративне правопорушення від 22.10.2018 р. відповідно до ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Позивач зазначив, що до теперішнього часу, виявлені перевіркою від 18.05.2018 р. порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності відповідач не усунув, а саме не отримано право на виконання будівельних робіт або об`єкт не приведено у відповідність до договору дарування №11284 від 31.12.2004 р.

Представник позивача в судовому засіданні адміністративний позов підтримала та просила задовольнити з підстав викладених у позові.

28.02.2019 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

27.03.2019 р. ухвалою занесеною до протоколу судового засідання продовжено підготовче провадження до 90 днів.

06.05.2019 р. ухвалою занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та продовжено розгляд справи по суті.

Відповідач у судове засідання не з`явилася про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та завчасно.

Відповідач не надала до суду у встановлений строк відзив на адміністративний позов.

Заслухавши вступне слово представника позивача справи, з`ясувавши обставини на які вона посилаються як на підставу своїх вимог, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються, суд дійшов висновку, що адміністративний позов не належить до задоволення.Свій висновок суд вмотивовує наступним чином

ІІІ. Обставини, встановлені судом

Так, суд встановив, що на підставі наказу Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради №01-13/1ДАБК від 02.01.2018 р. та виявлення факту самочинного будівництва (службова записка за №01-18/161-и/в від 16.05.2018 р.), органами державного архітектурно-будівельного контролю проведено позапланову перевірку стосовно дотримання вимог містобудівного законодавства за адресою: м. Одеса, Малиновський район, вул. Спартаківська, 39 .

Під час виїзду на місце, враховуючи надані та пред`явленні документи, позивачем встановлено, що власником домоволодіння по АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Під час перевірки відповідачем були надані наступні документи: договір дарування №11284 від 31.12.2004 р., посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Пачевою І.І., витяг з Державного реєстру правочинів №630232 від 31.12.2004 р., витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно №7171636 від 05.05.2005 р., технічний паспорт інвентаризації нерухомого майна №166доп-112-21239 від 13.11.2017 р. виданий КП «БТІ» ОМР, паспорт громадянина України, серія та номер НОМЕР_1 .

В ході проведення перевірки встановлено, що відповідач здійснює будівництво нового житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 (літ. Ж відповідно до наданого технічного паспорту). Під час виїзду на місце проводилися роботи з будівництва другого поверху, з улаштуванням покрівлі та утепленням фасадів другого поверху будинку.

Позивач за результатами перевірки склав:

-акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт за №000616 від 18.05.2018 р.;

-протокол про адміністративне правопорушення від 18.05.2018 р. відповідно до ч.4 ст.96 КУпАП;

-припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 18.05.2018 р.

01.06.2018 р. розглянувши справи про адміністративне правопорушення, Управлінням як органом державного архітектурно-будівельного контролю винесено постанову №340/18 по справі про адміністративне правопорушення, якою відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення ч.4 ст.96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5950,00 грн.

Відповідач добровільно сплатив розмір штрафу, що підтверджується квитанцією №177 від 25.06.2018 р.

У зв`язку з необхідністю виконання вимог припису Управління №274/18 від 18.05.2018 р. на підставі наказу №01-13/162ДАБК від 02.07.2018 р. та направлення для проведення позапланового заходу №001382 від 16.10.2018 р. зі строком дії з 16.10.2018 р. по 22.10.2018 р., органами державного архітектурно-будівельного контролю проведено перевірку виконання вимог припису, стосовно дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил за адресою АДРЕСА_1 .

Під час перевірки 22.10.2018 р. позивач встановив, що будівельні роботи завершені, та фактично не проводяться. При цьому у приписі від 18.05.2018 р. вимагалося усунути порушення вимог містобудівного законодавства у термін до 18.07.2018 р. шляхом отримання права на виконання будівельних робіт, або привести об`єкт у відповідність до договору дарування №11284 від 31.12.2004 р.

За результатами даної перевірки, відносно відповідача було складено:

-акт за №001382 від 22.10.2018 р.;

-протокол про адміністративне правопорушення від 22.10.2018 р. відповідно до ч.1 ст.188-42 КУпАП.

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

ІV Джерела права та висновки суду.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно статті 9 Закону України «Про архітектурну діяльність» від 20.05.1999 №687-XIV будівництво (нове будівництво, реконструкція, реставрація, капітальний ремонт) об`єкта архітектури здійснюється відповідно до затвердженої проектної документації, державних стандартів, норм і правил у порядку, визначеному Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Правові та організаційні основи містобудівної діяльності визначені Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» № 3038-VI від 17.02.2011 (далі по тексту - Закон № 3038-VI).

Як встановлено частиною 1 статті 26 Закону № 3038-VI забудова територій здійснюється шляхом розміщення об`єктів будівництва.

Частиною 4 цієї ж статті передбачено, що право на забудову земельної ділянки реалізується її власником або користувачем за умови використання земельної ділянки відповідно до вимог містобудівної документації.

Відповідно до частини 5 статті 26 Закону № 3038-VI проектування та будівництво об`єктів здійснюється власниками або користувачами земельних ділянок у такому порядку:

1) отримання замовником або проектувальником вихідних даних;

2) розроблення проектної документації та проведення у випадках, передбачених статтею 31цього Закону, її експертизи;

3) затвердження проектної документації;

4) виконання підготовчих та будівельних робіт;

5) прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;

6) реєстрація права власності на об`єкт містобудування.

Згідно з частиною 1 статті 29 Закону № 3038-VI основними складовими вихідних даних є: 1) містобудівні умови та обмеження; 2) технічні умови; 3) завдання на проектування.

Частиною 5 статті 29 Закону № 3038-VI передбачено, що містобудівні умови та обмеження містять: 1) назву об`єкта будівництва, що повинна відображати вид будівництва та місце розташування об`єкта; 2) інформацію про замовника; 3) відповідність на дату надання містобудівних умов та обмежень цільового та функціонального призначення земельної ділянки містобудівній документації на місцевому рівні; 4) гранично допустиму висотність будинків, будівель та споруд у метрах; 5) максимально допустимий відсоток забудови земельної ділянки; 6) максимально допустиму щільність населення в межах житлової забудови відповідної житлової одиниці (кварталу, мікрорайону); 7) мінімально допустимі відстані від об`єкта, що проектується, до червоних ліній, ліній регулювання забудови, існуючих будинків та споруд; 8) планувальні обмеження (охоронні зони пам`яток культурної спадщини, межі історичних ареалів, зони регулювання забудови, зони охоронюваного ландшафту, зони охорони археологічного культурного шару, в межах яких діє спеціальний режим їх використання, охоронні зони об`єктів природно-заповідного фонду, прибережні захисні смуги, зони санітарної охорони); 9) охоронні зони об`єктів транспорту, зв`язку, інженерних комунікацій, відстані від об`єкта, що проектується, до існуючих інженерних мереж.

Згідно з частиною 10 статті 29 Закону № 3038-VI завдання на проектування визначає обґрунтовані вимоги замовника до планувальних, архітектурних, інженерних і технологічних рішень об`єкта будівництва, його основних параметрів, вартості та організації його будівництва і складається з урахуванням технічних умов, містобудівних умов та обмежень.

Відповідно до частини 1 статті 30 технічні умови - це комплекс умов та вимог до інженерного забезпечення об`єкта будівництва, які повинні відповідати його розрахунковим параметрам щодо водопостачання (з урахуванням потреб забезпечення пожежогасіння), тепло-, електро- і газопостачання, водовідведення, зовнішнього освітлення, відведення зливових вод та телекомунікації.

Частиною 1 статті 31 Закону № 3038-VI передбачено, що проектна документація на будівництво об`єктів розробляється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, з урахуванням вимог містобудівної документації та вихідних даних і дотриманням вимог законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил та затверджується замовником.

Відповідно до частини 1 статті 34 Закону № 3038-VI щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України замовник має право виконувати будівельні роботи після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України.

Частиною 1 статті 376 Цивільного кодексу України встановлено, що житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

За змістом частин 2-5 цієї ж статті особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Відповідно до частини 7 статті 376 Цивільного кодексу України у разі істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил суд за позовом відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування може постановити рішення, яким зобов`язати особу, яка здійснила (здійснює) будівництво, провести відповідну перебудову.

Якщо проведення такої перебудови є неможливим або особа, яка здійснила (здійснює) будівництво, відмовляється від її проведення, таке нерухоме майно за рішенням суду підлягає знесенню за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво. Особа, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, зобов`язана відшкодувати витрати, пов`язані з приведенням земельної ділянки до попереднього стану.

Наведеним положенням кореспондують приписи статті 38 Закону № 3038-VI, відповідно до частини 1 якої у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису.

У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

З сукупного аналізу, вказаних вище норм права, суд робить висновок, що позивач не довів існування підстав для знесення самочинного будівництва. Зокрема, позивач не надав доказів того, що зазначене будівництво суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушує будівельні норми і правила, порушує права інших осіб та є таким, що суперечить суспільним інтересам.

На думку суду, для прийняття рішення про знесення об`єкта будівництва, слід обов`язково встановити наявність умов, передбачених статтею 376 Цивільного кодексу України у взаємозв`язку із статтею 38 Закону № 3038-VI, а саме: (1) істотне відхилення від проекту або його відсутність; (2) суперечність суспільним інтересам або порушення права інших осіб; (3) істотного порушення будівельних норм і правил; (4) неможливість проведення перебудови об`єкта з метою усунення порушень або відмова особи від її проведення; (5) невиконання припису про усунення порушень.

Адже знесення самочинного будівництва є крайньою мірою і можливе лише тоді, коли особа при будівництві допустила істотне порушення будівельних норм і правил, при цьому таке будівництво суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб.

При цьому, під істотним порушенням будівельних норм і правил слід розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність.

При вирішенні питання про те, чи є будівництво таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно в кожному випадку з`ясовувати, зокрема, якзбудована будівля впливає на допущення порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо.

За наведених обставин суд робить висновок про недоведеність позивачем підстав для задоволення позову про знесення самочинного будівництва, оскільки матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що усунення порушень містобудівного законодавства можливо виключно шляхом знесення об`єктів самочинного будівництва або доказів неможливості реконструювати його відповідним чином, тому вимоги про знесення є передчасними.

Також, матеріали справи не містять жодних доказів спорудження будинку з істотним недотриманням будівельних норм та порушення зведеним будинком суспільних інтересів або прав інших осіб.

Крім того, суд аналізуючи зміст акту позапланової перевірки та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, дійшоввисновку, що він не містить даних щодо визнання такого об`єкта як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою.

Згідно з ч.2 статті 77 КАС України: « В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача».

Враховуючи викладене вище, суд робить висновок, що позовні вимоги позивача є недоведеними.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.77, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. У задоволенні адміністративного позову відмовити.

2. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення`КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

3. Позивач-Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, адреса вул. Черняховського,6 м. Одеса, 65009, .

Відповідач - ОСОБА_1 адреса, АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 11 червня 2019 року.

Суддя О.Я. Бойко

.