Справа № 500/1267/19
Суддя: Шульгач Микола Петрович
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/1267/19

05 червня 2019 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Шульгач М, П., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 , подану адвокатом Рукавцем Олександром Володимировичем, до Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Гусятинської районної ради Тернопільської області, Комісії при Тернопільській обласній раді з питань поновлення прав реабілітованих, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Желізняк Володимир Йосипович про:

- визнання протиправною бездіяльності Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Гусятинської районної ради Тернопільської області;

- повернення у власність незаконно конфіскованого домогосподарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язання Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Гусятинської районної ради Тернопільської області виплати вартість конфіскованого майна в сумі 333840,00 гривень;

- зобов`язання призначити та виплатити грошову компенсацію за незаконне позбавлення волі в сумі 312975,00 гривень;

- скасування реєстрації: ОСОБА_2 1957 р.н., ОСОБА_3 1992 р.н., ОСОБА_4 1993 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 , , -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , подана адвокатом Рукавцем Олександром Володимимровичем від її імені, до Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Гусятинської районної ради Тернопільської області, Комісії при Тернопільській обласній раді з питань поновлення прав реабілітованих, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Желізняк Володимир Йосипович про:

- визнання протиправною бездіяльності Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Гусятинської районної ради Тернопільської області;

- повернення у власність незаконно конфіскованого домогосподарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язання Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Гусятинської районної ради Тернопільської області виплати вартість конфіскованого майна в сумі 333840,00 гривень;

- зобов`язання призначити та виплатити грошову компенсацію за незаконне позбавлення волі в сумі 312975,00 гривень;

- скасування реєстрації: ОСОБА_2 1957 р.н., ОСОБА_3 1992 р.н., ОСОБА_4 1993 р.н., за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до вимог частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, серед іншого, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 171 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 3 КАС України - провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

У відповідності до вимог частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи:

1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність;

2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником);

3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності;

5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними);

6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Тобто, наведеною нормою встановлено чіткий алгоритм питань, які повинен вирішити суддя після отримання позовної заяви.

У відповідності до вимог частини 2 статті 171 КАС України - суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо, серед іншого, відсутні підстави для повернення позовної заяви.

Приписами частини 1статті 55 КАС України визначено, що сторона, третя особа в адміністративній справі, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з висновком Конституційного Суду України (рішення від 8 квітня 1999 року №3-рп/99) за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Відповідно до частини 1 статті 57 КАС України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Частина 4 статті 59 КАС України визначає, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

Таким чином, сторона у справі має право на звернення до суду з позовною заявою через представника лише на підставі документу, що посвідчує його повноваження у визначеному законом порядку.

Отже, повноваження адвоката як представника в адміністративному процесі можуть бути підтверджені довіреністю, в якій обумовлено перелік повноважень цієї особи як представника, та їх обмежень, у разі наявності, або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 60 КАС України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно з частиною 1 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Відповідно до частини 2 та частини 4 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", ордер - це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Згідно з положеннями частини 3 статті 26 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві - підтверджуються в порядку, встановленому законом.

Відповідно до пунктів 4, 5, 14, 15 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням. В Україні встановлюється єдина, обов`язкова для всіх адвокатів, типова форма ордера, яку затверджує Рада адвокатів України.

Ордер містить наступні реквізити: серію, порядковий номер ордера; прізвище, ім`я, по батькові або найменування особи, якій надається правова допомога; посилання на договір про надання правової допомоги / доручення органу (установи), уповноважених законом на надання безоплатної правової допомоги, номер (у випадку наявності) та дату цього документа; назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом із зазначенням, у випадку необхідності, виду адвокатської діяльності, відповідно до статті 19 Закону "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"; прізвище, ім`я, по батькові адвоката, який надає правову допомогу на підставі ордера, номер та дату його свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, найменування органу, який його видав (КДКА відповідного регіону, з 01 січня 2013 року радою адвокатів відповідного регіону); номер посвідчення адвоката України, ким та коли воно видане; ким ордер виданий (назву організаційної форми): адвокатом, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально (із зазначенням адреси робочого місця); адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (повне найменування адвокатського бюро/адвокатського об`єднання та його місцезнаходження); адресу робочого місця адвоката, якщо вона відрізняється від адреси місцезнаходження адвокатського бюро/адвокатського об`єднання, яке видає ордер; дату видачі ордера; підпис адвоката, який видав ордер, у разі здійснення ним індивідуальної діяльності (у графі "Адвокат"); підпис адвоката, який правову допомогу, якщо ордер виданий адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням (у графі "Адвокат"); підпис керівника адвокатського бюро / адвокатського об`єднання, відтиск печатки адвокатського бюро/адвокатського об`єднання у випадку, якщо ордер видається адвокатським бюро / адвокатським об`єднанням.

Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що повноваження представника позивача, яким є адвокат, - повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний суд у постанові від 18 жовтня 2018 року у справі № 811/1507/18.

Так, відповідно до абзацу 2 пункту 23 вказаної постанови Верховний Суд вказав, що: "Ордер встановленої цим Положенням форми є належним та достатнім підтвердженням правомочності адвоката на вчинення дій в інтересах клієнта. Про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.".

При цьому, в пункті 24 цієї ж постанови Верховний суд дійшов висновку: "...що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.".

В даному випадку позовна заява, позивачем в якій визначена ОСОБА_1 , - підписав адвокат Рукавець Олександр Володимимрович.

Однак, на підтвердження повноважень адвоката до позовної заяви не долучено жодного документу (довіреності або ордеру), виданого відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", та необхідність подання якого прямо встановлена вимогою частини 4 статті 59 КАС України, який би підтверджував повноваження адвоката як представника ОСОБА_1 .

Відсутність будь-якого документа на підтвердження повноважень адвоката ОСОБА_5 на підписання та подання позовної заяви від імені та в інтересах ОСОБА_1 , в силу положень чинного процесуального законодавства, позбавляє суд можливості прийняти дану позовну заяву до розгляду.

Окрім того, суд звертає увагу на положення частин 1-3 статті 16 КАС України, відповідно до якої учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Звернення до суду з використанням правничої допомоги інших осіб, зокрема, адвоката, при реалізації права на справедливий суд (стаття 131-2 Конституції України, статті 5, 6, 16, 77 Кодексу адміністративного судочинства України та стаття 10 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") - передбачає надання до суду належних доказів дійсної волі особи, що є учасником справи, на уповноваження іншої особи на право надання правничої допомоги.

Такі докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно справжності та чинності такого уповноваження на момент вчинення певної процесуальної дії (докази повинні бути в оригіналі або у формі копії, якісно оформленої особою, що є учасником справи), а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом повноважень представника, що делеговані йому особою, що реалізує право на справедливий суд.

Представник повинен демонструвати повагу до суду, підтверджуючи наявність повноважень на представництво, а також не позбавляти довірителя права знати про дії представника, зокрема, стосовно звернення з позовною заявою до суду.

Зазначена позиція викладена Верховним Судом в ухвалі від 31.05.2018 року у справі №813/4070/17.

З цього питання, також неодноразово висловлювалася Велика Палата Верховного Суду, яка зазначала, що реалізація права на звернення до суду є процесуальною дією, яка має здійснюватися або самою особою у порядку самопредставництва або її процесуальним представником (постанови від 13.03.2018 року у справі № 914/2772/16; від 21.03.2018 року у справі № 914/2771/16).

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, сформульовану в рішеннях від 20 травня 2010 року у справі "Пелевін проти України" (пункт 27), від 30 травня 2013 року у справі "Наталія Михайленко проти України" (пункт 31) де зазначено, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою: регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до пункту 3 частини 4статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України позовна заява повертається позивачеві, якщо позов подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

З вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що оскільки до адміністративного позову не додано жодного документу, який би підтверджував волевиявлення ОСОБА_1 на надання повноважень адвокату Рукавцю О.В. підписувати та/чи подавати адміністративний позов від імені ОСОБА_1 , - суд дійшов висновку, що дана позовна заява із доданими до неї документами у зв`язку з відсутністю належних та допустимих доказів підтвердження повноважень, - підлягає поверненню на підставі пункту 3 частини четвертої статті 169 КАС України, як така, що підписана особою, яка не має права її підписувати та право якої на вчинення таких дій не підтверджено у встановленому законом порядку при подачі позовної заяви.

Відповідно до частини 6 статті 169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.

При цьому, позивачу слід роз`яснити, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Одночасно, суд зазначає, що повернення судом адміністративного позову з огляду на підписання її особою, повноваження якої не підтверджені, та можливість повторного звернення до суду, якщо відпадуть обставини, що стали підставою для її повернення, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного суду, викладеною в ухвалі від 11.01.2019 року у справі №820/3119/18 (адміністративне провадження №К/9901/119/19).

Керуючись статтями 169, 171, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву, подану адвокатом Рукавцем Олександром Володимимровичем від імені Доскоч Віри Іванівни, до Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Гусятинської районної ради Тернопільської області, Комісії при Тернопільській обласній раді з питань поновлення прав реабілітованих, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , про: визнання протиправною бездіяльності Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Гусятинської районної ради Тернопільської області; повернення у власність незаконно конфіскованого домогосподарства, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; зобов`язання Комісії з питань поновлення прав реабілітованих Гусятинської районної ради Тернопільської області виплати вартість конфіскованого майна в сумі 333840,00 гривень; зобов`язання призначити та виплатити грошову компенсацію за незаконне позбавлення волі в сумі 312975,00 гривень; скасування реєстрації: ОСОБА_2 1957 р.н., ОСОБА_3 1992 р.н., ОСОБА_4 1993 р.н., за адресою: АДРЕСА_1, - повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Шульгач М.П.

Копія вірна

Суддя Шульгач М.П.