Справа № 820/2790/18
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 р. Справа № 820/2790/18

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Супруна Ю.О., суддів Біленського О.О., Мар`єнко Л.М., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщені суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року по справі № 820/2790/18 за позовом ОСОБА_1 до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 22.05.2019 року звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення за виключними обставинами, в якій просить суд:

- скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року у справі № 820/2790/18 у зв`язку з виключними обставинами;

- ухвалити нове рішення в якому ОСОБА_1 позовні вимоги до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного Фонду України м. Харкова - задовольнити в повному обсязі, а саме: зобов`язати Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», у відповідності до положень Постанови КМ України від 15.11.2017 року № 851 «Про внесення змін до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», починаючи з 01.10.2017 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року є таким, що підлягає перегляду за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України, оскільки у рішенні від 25.04.2019 року у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) Конституційний Суд України (надалі - КС України) визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року №796-ХІІ зі змінами, за яким визнання розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській атомній електростанції шкоди при обчисленні пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби, внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Індустріальним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова на вказану заяву 06.06.2019 року до канцелярії суду надано відзив, в обґрунтування своїх заперечень відповідач зазначив, що вважає правомірною відмову суб`єкта владних повноважень та у задоволенні позову судом. Адже, на час виникнення спірних правовідносин ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» була чинною. А суд, приймаючи рішення по справі, дійшов висновку, що на момент участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС позивач не проходив дійсну строкову службу, а тому, положення ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» на нього не поширюються. Також, за твердженнями відповідача, така правова позиція суду узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним в ухвалах від 08.05.2018 року № 820/1148/18, від 11.06.2018 року, №825/1922/18 та № 820/2589/18.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 року відкрито провадження та призначено розгляд заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в порядку спрощеного провадження.

В судове засідання учасники справи не прибули, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяви про перегляд за виключними обставинами.

10.06.2019 року за вх.№01-26/34647/19 засобами електронного зв`язку від представника Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду м. Харкова до канцелярії суду надійшла заява, в якому останній просив суд розгляд заяви про перегляд за виключними обставинами провести без участі представника управління.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі за текстом - КАС України) зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Відповідно до ч. 2 ст. 368 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглядається за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд. В суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вищевказану заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за виключними обставинами в порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що заява про перегляд за виключними обставинами судового рішення не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі № 820/2790/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишено без задоволення.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.11.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі № 820/2790/18 залишено без задоволення. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 по справі №820/2790/18 залишено без змін.

Так, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі № 820/2790/18 набрало законної сили 09.11.2018 року.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову та залишаючи вказане рішення без змін, суди виходили з того, що позивач не відповідає всім критеріям, наявність яких обумовлює право особи на перерахунок пенсії відповідно до ч. 3 статті 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відбувалася поза межами проходження дійсної строкової служби.

Відповідно до ч. 1 ст. 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з п. 1 ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України однією з підстав для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акту чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Суд зазначає, що Рішенням Конституційного Суду України № 1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796 XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Згідно вказаного рішення словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено.

За положеннями статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Статтею 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» № 2136-VIII від 13 липня 2017 року передбачено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

З резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України № 1-р(II)/2019 від 25 квітня 2019 року по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) встановлено, що словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796XII зі змінами, визнане неконституційним і втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII визнане неконституційним та втратило чинність 25.04.2019 року, як того вимагає ст. 91 Закону України «Про Конституційний Суд України».

Тобто, словосполучення «дійсної строкової» визнане неконституційним та втратило чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення у справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19), що також прямо встановлено самим рішенням.

Отже, фактичні обставини справи свідчать, що з 25.04.2019 року, втрати чинності зазначеними положеннями, позивач має право звернутись з відповідною заявою до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо вирішення питання призначення/перерахунку пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановлено законом на 01 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

При цьому, на час виникнення спірних правовідносин та на час ухвалення Харківським окружним адміністративним судом рішення від 12.06.2018 року по справі №820/2790/18, а також переглядом рішення апеляційною інстанцією положення зазначеної норми були чинними та підлягали застосуванню відповідачем, а також не були визнанні неконституційними.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав передбачених п. 1 ч. 5 ст. 361 Кодексу адміністративного судочинства України для перегляду рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі № 820/2790/18 у зв`язку з виключними обставинами.

Аналогічна правова позиція при розгляді заяв про перегляд за виключними обставинами судового рішення викладена у постановах Верхового Суду від 15.05.2019 року у справі 640/20317/16-а (касаційне провадження №К/9901/54752/18) та від 05.02.2019 у справі № 333/5015/15-а (касаційне провадження К/9901/59705/18).

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Водночас, з підстави втрати чинності словосполучення "дійсної строкової" у ч. 3 ст. 59 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року № 796-XII задля здійснення відповідного перерахунку та виплати пенсії до органу пенсійного фонду позивач із відповідною заявою не звертався, доказів цього матеріали справи не містять, як відмови у такому перерахунку та виплаті. Зазначені обставини не є предметом розгляду у цій справі, рішення за якою переглядається. Така відмова суб`єкта владних повноважень може бути предметом окремого судового оскарження.

Також, суд зазначає, що відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 361 КАС України підставами для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

З аналізу вказаної процесуальної норми колегія суддів дійшла висновку про те, що переглядаються у зв`язку із виключними обставинами лише ті рішення, які підлягають у встановленому Законом порядку виконанню, яким не є рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі № 820/2790/18.

Так, у задоволенні адміністративного позову позивачу було відмовлено повністю, виконавчі листи, за правилами КАС України, позивачу не видавалися.

Отже, рішення суду в даному випадку є таким, що виконанню не підлягає, а отже відсутня така ознака для його перегляду, як можливість його виконання в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Згідно з ч. 4 ст. 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд, зокрема, може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Частиною 1 статті 369 КАС України передбачено, що у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі № 820/2790/18 за позовом ОСОБА_1 до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Керуючись статтями - 248, 256, 293, 295, 297, 361, 368, 369 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 червня 2018 року у справі № 820/2790/18 за позовом ОСОБА_1 до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова про визнання дії протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Залишити в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.06.2018 року по справі № 820/2790/18.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст ухвали виготовлено та підписано 10.06.2019 року.

Головуючий суддя Супрун Ю.О.

Судді Біленський О.О.

Мар`єнко Л.М.