Справа № 320/2783/19
Суддя: Дудін С.О.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

07 червня 2019 року м. Київ № 320/2783/19

Суддя Київського окружного адміністративного суду Дудін С.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бориспільської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення,

в с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернулись Двір ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з позовом до Бориспільської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення Бориспільської міської ради Київської області від 05.03.2019 №4196-53-VII Про скасування рішення виконавчого комітету міської ради від 28.01.2019 №55 Про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по АДРЕСА_1 та ОСОБА_5 на будівництво житлового будинку.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Досліджуючи питання правомірності обраної позивачами юрисдикції розгляду та вирішення даного спору, суд зазначає таке.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у п. 24 свого рішення від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Термін «судом, встановленим законом» у п. 1 ст. 6 Конвенції передбачає всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Судова юрисдикція - це інститут права, що покликаний розмежувати як компетенцію різних ланок судової системи так і різні види судочинства, якими є цивільне, кримінальне, господарське та адміністративне.

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Як було вказано вище, предметом спору за поданим позовом є вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Бориспільської міської ради Київської області від 05.03.2019 №4196-53-VII Про скасування рішення виконавчого комітету міської ради від 28.01.2019 №55 Про надання містобудівних умов та обмежень забудови земельної ділянки по вул. АДРЕСА_1 ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на будівництво житлового будинку.

Обґрунтовуючи свої вимоги (тобто викладаючи підстави позову), позивачі зазначають таке.

На підставі укладеного 28.12.2016 з фізичною особою ОСОБА_7 (Продавець) договору купівлі продажу позивачі придбали у власність по ? (одній другій) частці кожному земельну ділянку площею 0,0997 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_1 .

Право власності позивачів на земельну ділянку було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом від 28.12.2016 №77347964.

Крім того, 28.12.2016 на підставі договору купівлі-продажу, укладеного з ОСОБА_8 (Продавець), також була придбана у власність (по ? (одній другій) частці кожному) земельна ділянка площею 0,0996 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 .

Реєстрація права власності за позивачами на вказану земельну ділянку підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.12.2016 №77343855.

У цей самий день, 28.12.2016, разом із земельною ділянкою позивачі за договором купівлі-продажу придбали у ОСОБА_8 ( АДРЕСА_2 ) житловий будинок АДРЕСА_1 , з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та розташований на земельній ділянці з кадастровим номером НОМЕР_2 .

Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 28.01.2019 №55 Управлінню містобудування та архітектури міської ради було приписано надати містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Карла Маркса, 55 у місті Бориспіль ОСОБА_6 та Їцхаку ОСОБА_9 на будівництво житлового будинку.

Цим самим рішенням позивачів було зобов`язано: отримати містобудівні умови та обмеження забудови земельних ділянок в Центрі надання адміністративних послуг; проводити будівництво з суворим дотриманням затвердженого проекту, умов, передбачених вихідними даними та будівельними нормами і правилами; врахувати, що об`єкт завершеного будівництва підлягає прийняттю в експлуатацію відповідно до діючого законодавства.

В подальшому, за результатом розгляду депутатського звернення ОСОБА_10 від 05.02.2019 №320, рішенням Бориспільської міської ради Київської області від 05.03.2019 №4196-53-УІІ було скасовано раніше прийнято рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради Київської області від 28.01.2019 №55 та вирішено вважати такими, що втратили чинність, містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки по вул. Карла Маркса, 55 у місті Бориспіль, надані ОСОБА_6 та ОСОБА_5 на будівництво житлового будинку.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивачі звернулися до суду з цим позовом, стверджуючи при цьому, що шляхом прийняття спірного рішення відповідач «не лише перебрав на себе не властиві йому функції та повноваження, а й втрутився в нове право, яке вже виникло у забудовника».

Суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно з частиною першою статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження (п.1).

При цьому, частина перша статті 4 КАС України містить дефініції таких термінів:

- адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір;

- публічно-правовий спір - спір, у якому:

хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи;

- суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Суд зазначає, що визначальною рисою адміністративних правовідносин є владне підпорядкування однієї сторони цих відносин іншій стороні.

До адміністративної юрисдикції відносяться ті справи, які виникають зі спорів в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один із його учасників - суб`єкт владних повноважень, здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

Публічно-правовий спір має свою особливість суб`єктного складу - участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сам по собі цей факт не дає підстав ототожнювати спір із публічно-правовим та відносити до справи адміністративної юрисдикції будь-який спір за участю суб`єкта владних повноважень.

Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень.

Саме така правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі №725/5630/15-ц (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 77720897), яка підлягає обов`язковому врахуванню відповідно до положень частини п`ятої статті 242 КАС України.

Отже, неправильним є поширення юрисдикції адміністративних судів на той чи інший спір тільки тому, що відповідачем у справі є суб`єкт владних повноважень, а предметом перегляду - його акт індивідуальної дії. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

За правилами частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з частинами першою та четвертою статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Згідно з пунктом 10 частини другої статті 16 ЦК цивільні права та інтереси суд може захистити в спосіб визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

У даній справі орган місцевого самоврядування надавав містобудівні умови та обмеження для здійснення позивачами будівництва житлового будинку на належній їм на праві власності земельній ділянці, які в подальшому були визнані такими, що втратили чинність, у зв`язку зі скасуванням відповідачем спірним рішенням свого раніше прийнятого рішення.

Таким чином, звертаючись до суду з даним позовом, позивачі мають намір захистити своє цивільне право (право власності на земельні ділянки та право на здійснення забудови цих ділянок), яке було порушено позивачем шляхом прийняття рішення від 05.03.2019 №4196-53-VII.

Спірне рішення Бориспільської міської ради Київської області є актом індивідуальної дії, оскільки стосується виключно майнових прав позивачів, які виникли після придбання у власність земельних ділянок з розташованими на них об`єктами нерухомого майна, заявлені позивачами вимоги спрямовані на захист їх цивільного права, у зв`язку з чим спір у даному випадку носить приватноправовий характер та підлягає розгляду та вирішенню за правилами цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Про відмову у відкритті провадження у справі суддя постановляє ухвалу не пізніше п`яти днів з дня надходження позовної заяви (ч.2 ст.170 КАС України).

За таких обставин, позовна заява підлягає поверненню позивачам разом з усіма доданими матеріалами.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

На підставі зазначеної правової норми суд вважає за необхідне роз`яснити позивачам, що дану справу віднесено до юрисдикції цивільного суду.

Керуючись статтями 170, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Бориспільської міської ради Київської області про визнання протиправним та скасування рішення.

2. Роз`яснити позивачам, що повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Роз`яснити позивачам, що дану справу віднесено до юрисдикції цивільного суду.

4. Копію ухвали разом з матеріалами позовної заяви надіслати позивачам.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного тексту ухвали 07.06.2019 р.

Суддя Дудін С.О.