Справа № 520/1399/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Панов М.М.

28 травня 2019 р.Справа № 520/1399/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Ковальчук А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:

12.02.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Харківської області (подалі Ізюмське ОУПФУ, пенсійний орган) № 1 від 03.01.2019 року про відмову в перерахунку його пенсії;

- зобов`язати Ізюмське ОУПФУ провести з 01.10.2017 року перерахунок та виплату його пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до ч. 3 ст. 59 Закону України від 28 лютого 1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (подалі Закон № 796-XII).

Позивач зазначає про протиправність відмови відповідача в проведенні перерахунку його пенсії, оскільки така відмова є протиправною та такою, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Заперечуючи проти вимог ОСОБА_1 пенсійний орган зазначає про правомірність відмови відповідачем у перерахунку пенсії позивача на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, оскільки під час участі у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС позивач дійсну строкову службу не проходив.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року (рішення ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження) у задоволенні вимог Чередниченку Д ОСОБА_2 . відмовлено.

Висновок суду вмотивований відсутністю правових підстав для проведення перерахунку, обчислення та виплати позивачу пенсії, оскільки його участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС відбувалась поза межами проходження ним дійсної строкової служби.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити його вимоги у повному обсязі.

Аргументуючи вимоги апеляційної скарги, позивач вважає, що він, як особа, яка брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи як військовослужбовець, що був призваний на збори, відноситься до однієї з трьох категорій осіб, які мають право згідно з ч. 3 ст. 59 ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII право на отримання пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Відзив на апеляційну скаргу від пенсійного органу не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, колегія суддів погоджується з висновком суду про відсутність підстав для задоволення вимог ОСОБА_1 , з наступних підстав.

Статтею 5 Закону СРСР від 12 жовтня 1967 року «Про загальний військовий обов`язок» визначалось, що військова служба складається з дійсної військової служби і служби в запасі Збройних Сил СРСР.

Судом установлено, що ОСОБА_1 є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та віднесений до 1 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, про що свідчить відповідне посвідчення серія НОМЕР_1 , видане 02.03.1993 року Харківською обласною державною адміністрацією та вкладкою до нього № 149846 /а.с. 8/.

Згідно посвідчення серія НОМЕР_2 , виданого 12.11.2010 року Ізюмським управлінням праці та соціального захисту населення, позивач є інвалідом війни другої групи /а.с. 9/.

Позивач перебуває на обліку як інвалід II групи з числа учасників ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в Ізюмському ОУПФУ.

Згідно військового квитка НУ № 0316731 позивач приймав участь в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у період з 06.06.1986 року по 18.07.1986 року.

Дійсну строкову службу ОСОБА_1 проходив з 27.10.1959 року по 29.11.1962 року /а.с. 10, 11/.

27.12.2018 року позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII /а.с. 14/.

Рішенням Ізюмського ОУПФУ № 1 від 03.01.2019 року позивачу відмовлено у проведенні такого перерахунку з підстав того, що під час участі у ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС позивач не проходив дійсну строкову службу /а.с. 16/.

Погоджуючись із висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що за приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Приймаючи оскаржуване рішення, пенсійний орган керувався положеннями діючої норми ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII.

Так, частиною третьою ст. 59 Закону № 796-XII у редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 05.10.2006 року № 231-V було визначено, що особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок чого стали інвалідами, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням цих осіб з п`ятикратного розміру заробітної плати, що був встановлений на час їхнього перебування в зоні відчуження.

Отже положення цієї норми Закону стосувалися виключно військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби.

Наведене узгоджується із правовими висновками, викладеними Верховним Судом в постановах від 21.05.2018 року у справі № 816/1159/18, від 16.04.2019 року у справі № 318/2132/14-а(2а/318/97/2014).

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень на час його прийняття відповідало вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України.

Таким, що прийнято з дотриманням вимог матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає оскаржуване позивачем судове рішення.

25.04.2019 року за наслідками розгляду справи № 3-14/2019(402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Конституційний Суд України вирішив:

« 1. Визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

2. Словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення».

Частина друга ст. 152 Конституції України закріплює принцип, за яким закони, інші правові акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність. За цим принципом закони, інші правові акти мають юридичну силу до визнання їх неконституційними окремим рішенням органу конституційного контролю.

Отже, з 25.04.2019 року положення ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII щодо порядку обчислення пенсії, виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються на позивача.

Колегія суддів зазначає, що перерахунок пенсії це процедура перегляду розміру вже призначеної пенсії у зв`язку зі зміною обставин, наданням нових документів, прийняттям нових законодавчих актів, зміни соціальних стандартів тощо.

Оскільки своє бажання стосовно обчислення розміру пенсії, виходячи з положень ч. 3 ст. 59 Закону № 796-XII, позивач ОСОБА_1 висловив Ізюмському ОУПФУ ще 27.12.2018 року, подав відповідну заяву, з урахуванням висновків, викладених Конституційним Судом України в Рішенні від 25.04.2019 року у справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19), у пенсійного органу наявні підстави для проведення індивідуального перерахунку пенсії позивача.

За наведених обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції.

Інші доводи учасників справи на висновки колегії суддів не впливають.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення < > суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 316 КАС України).

Підстави, передбачені ст. 139 КАС України, для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі наведеного, керуючись статтями 292, 293, 308, 310, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, - без змін.

Постанова Другого апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський
Постанова у повному обсязі складена і підписана 07 червня 2019 року.