Справа № 1340/5291/18
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/3820/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Іщук Л.П., Носа С.П.,

за участю секретаря судового засідання Лутчин А.М.,

за участю позивача ОСОБА_1

за участю представника відповідача Пилипця Р.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року, прийняте суддею Костецьким Н.В. о 13 годині 33 хвилині у місті Львові, повний текст складений 20.02.2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови,-

встановив:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернувся до суду із позовом до Головного управління Держпраці у Львівській області (далі - відповідач) про визнання протиправною і скасування постанови від 04.05.2018 № ЛВ279/893/АВ/ФС.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що матеріалами справи спростовано доводи позивача про не повідомлення його про проведення інспекційного відвідування і невручення акту з наслідками.

З приводу повідомлення про розгляд адмінматеріалів, то 26.04.2018 відповідачем рекомендованим повідомленням скеровано на адресу підприємця виклик, що відбудеться 04.05.2018 о 10.00 год. Згідно з довідкою «Укрпошта», ФОП ОСОБА_1 отримано лист 03.05.2018. Отже, позивач був належним чином повідомлений про час та дачу розгляду справи, виходячи з Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення (далі - Порядок №509) .

Щодо суті виявленого порушення, то виявлено не нарахування індексації з червня по грудень 2017 року працівникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 Припис про усунення вказаного порушення виконано.

Індексація заробітної плати віднесена до мінімальних державних гарантій (постанова Верховного Суду від 12.04.2018 у справі №816/2325/16).

Виконання припису не звільняє від відповідальності за допущене порушення (постанова

Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №К/9901/2769/18 (697/2073/17).

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ФОП ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що перевірка проведена без законних на то підстав, позаяк зазначена підстава наказ начальника ГУ Держпраці, ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не передбачає.

Підстав для проведення індексації заробітної плати продавцям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не було, оскільки аналіз відомостей індексу споживчих цін за 2017 рік показав, що не було ніякого перевищення 103%.

Повідомлення про виклик на розгляд адмінматеріалів було вручено без дотримання п`ятиденного строку, встановленого п.6 Порядку №509.

Покликання суду на постанови Верховного Суду є безпідставними, бо не стосуються даного спору.

Просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що вимоги ч.2 ст.6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не поширюються на заходи державного контролю, що вбачається і з ч.5 ст.2 вказаного Закону.

Підстави проведення інспекційного відвідування передбачені Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017, а саме п.п.3 п.5 Порядку №295.

Стосовно суті порушення, то позивач погодився з його наявністю, підписуючи акт заперечень не виклав, виконав припис про нарахування і виплату індексації. Не можна погодитись, що індексацію за 2017 рік проводити не було підстав, позаяк подібне суперечить законодавству, аналіз якого наведено.

З приводу дотримання вимог Порядку №509, то виходячи з матеріалів справи, виклик скеровано позивачу та ним отримано, а неявка і розгляд справи без останнього, не є безумовною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, позивача, який просить задовольнити апеляційну скаргу, представника відповідача, який просить залишити без змін рішення суду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що на підставі наказу від 10.04.2018 № 0676-П та направлення від 10.04.2018 № 0620 Головного управління Держпраці у Львівській області інспектором праці - головним державним інспектором відділу з питань додержання законодавства про працю, зайнятість та інших нормативно-правових актів у Львівській області Кучмою М.І. проведено інспекційне відвідування на предмет додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин, тривалості робочого часу, часу відпочинку, оплати праці, праці неповнолітніх, гарантії для працівників на час виконання державних або громадських обов`язків у ФОП ОСОБА_1 ..

За результатами інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , складено акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 11.04.2018 № ЛВ279/893/АВ.

Головним управління Держпраці у Львівській області прийнято рішення про розгляд справи про накладення штрафу та призначено до розгляду справу про накладення штрафу щодо ФОП ОСОБА_1 на 04.05.2018 о 10:30 год.

26.04.2018 року відповідачем скеровано на адресу позивача виклик на розгляд справи.

04.05.2018 заступником начальника Головного управління Держпраці у Львівській області Стецько А.Я. , на підставі акту інспекційного відвідування прийнято постанову № ЛВ279/893/АВ/ФС про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 74460,00 грн за порушення вимог ч. 6 ст. 95 КЗпП, ст. 33 Закону України «Про оплату праці».

Не погодившись із винесеною постановою Головного управління Держпраці у Львівській області позивач звернувся із даним позовом до суду.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про підставність оспорюваної постанови управління Держпраці у Львівській області від 04.05.2018 № ЛВ279/893/АВ/ФС, виходячи з наступного.

Положенням про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №96 (далі - Положення №96), визначено, що центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб, є Державна служба України з питань праці (Держпраці) (п.1).

До завдань Держпраці належить, зокрема, державний нагляд (контроль) за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю, а також зайнятість населення в частині дотримання прав громадян під час прийому на роботу та працівників під час звільнення з роботи; використання праці іноземців та осіб без громадянства; наймання працівників для подальшого виконання ними роботи в Україні в іншого роботодавця; дотримання прав і гарантій стосовно працевлаштування громадян, які мають додаткові гарантії у сприянні працевлаштуванню; провадження діяльності з надання послуг з посередництва та працевлаштування - п.4 Положення №96.

Правові та організаційні засади проведення державного нагляду (контролю) визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, та регулюється Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) в сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 №877-V (далі - Закон №877).

Статтею 1 Закону №877 встановлено, що державний нагляд (контроль) діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходами державного нагляду (контролю) є планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Статтею 6 Закону №877 визначено, що підставами для здійснення позапланових заходів є: подання суб`єктом господарювання письмової заяви до відповідного органу державного нагляду (контролю) про здійснення заходу державного нагляду (контролю) за його бажанням; виявлення та підтвердження недостовірності даних, заявлених суб`єктом господарювання у документі обов`язкової звітності, крім випадків, коли суб`єкт господарювання протягом місяця з дня первинного подання повторно подав такий документ з уточненими достовірними даними або якщо недостовірність даних є результатом очевидної описки чи арифметичної помилки, яка не впливає на зміст поданої звітності. У разі виявлення органом державного нагляду (контролю) помилки у документі обов`язкової звітності він упродовж десяти робочих днів зобов`язаний повідомити суб`єкта господарювання про необхідність її виправлення у строк до п`яти робочих днів з дня отримання повідомлення. Не виправлення помилки у встановлений строк є підставою для проведення позапланового заходу; перевірка виконання суб`єктом господарювання приписів, розпоряджень або інших розпорядчих документів щодо усунення порушень вимог законодавства, виданих за результатами проведення попереднього заходу органом державного нагляду (контролю); звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу. У такому разі перед початком здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) посадові особи органів державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі, крім документів, передбачених цим Законом, додатково копію погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки. Суб`єкти господарювання мають право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходів державного нагляду (контролю), якщо вони не пред`явили документи, передбачені цим абзацом; неподання суб`єктом господарювання документів обов`язкової звітності за два звітні періоди підряд без поважних причин або без надання письмових пояснень про причини, що перешкоджали поданню таких документів; доручення Прем`єр-міністра України про перевірку суб`єктів господарювання у відповідній сфері у зв`язку з виявленими системними порушеннями та/або настанням події, що має значний негативний вплив на права, законні інтереси, життя та здоров`я людини, захист навколишнього природного середовища та забезпечення безпеки держави; настання аварії, смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку або професійного захворювання, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання.

Відповідно до положень частини четвертої та п`ятої ст.2 Закону №877, заходи контролю здійснюються органами Державної фіскальної служби (крім митного контролю на кордоні), державного нагляду за дотриманням вимог ядерної та радіаційної безпеки (крім здійснення державного нагляду за провадженням діяльності з джерелами іонізуючого випромінювання, діяльність з використання яких не підлягає ліцензуванню), державного архітектурно-будівельного контролю (нагляду), державного нагляду у сфері господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім діяльності з переказу коштів, фінансових послуг з ринку цінних паперів, похідних цінних паперів (деривативів) та ринку банківських послуг), державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зокрема державного нагляду (контролю) в галузі цивільної авіації - з урахуванням особливостей, встановлених Повітряним кодексом України, нормативно-правовими актами, прийнятими на його виконання (Авіаційними правилами України), та міжнародними договорами у сфері цивільної авіації. Зазначені у частині четвертій цієї статті органи, що здійснюють державний нагляд (контроль) у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами, зобов`язані забезпечити дотримання вимог статті 1, статті 3, частин першої, четвертої, шостої - восьмої, абзацу другого частини десятої, частин тринадцятої та чотирнадцятої статті 4, частин першої - четвертої статті 5, частини третьої статті 6, частин першої - четвертої та шостої статті 7, статей 9, 10, 19, 20, 21, частини третьої статті 22 цього Закону.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю визначає Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 №295 (далі - Порядок №295).

Пунктом 2 Порядку №295 встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Відповідно до п.5 Порядку №295, інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю; за зверненням фізичної особи, стосовно якої порушено правила оформлення трудових відносин; за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту; за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю; за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю; за інформацією:

Відповідно до пунктів 19-21 Порядку №295 - за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування. Якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження. Відтак, відповідно до затвердженої форми акту інспекційного невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману, такий акт підписується особою, щодо якої здійснено перевірку, а також особа, щодо якої здійснено перевірку своїм підписом підтверджує те, що нею отримано примірник акту перевірки.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що проведення інспекційного відвідування у позивача проводилось на підставі п.п.3 п.5 Порядку №295, що стверджується самим наказом ГУ Держпраці у Львівській області від 10.04.2018 № 0676-П.

Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю від 11.04.2018 № ЛВ279/893/АВ, ФОП ОСОБА_1 отримано 11.04.2018, про свідчить підпис останнього (а.с.21 - 27) і спростовує твердження апелянта про те, що його не було повідомлено про інспекційне відвідування та не вручено акт.

Щодо повідомлення позивача по розгляду справи про накладення штрафу, то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач був належними чином повідомлений про розгляд адміністративного матеріалу, виходячи з наступного.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України «Про зайнятість населення» передбачений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17.07.2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до вимог п. 2 Порядку №509, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками. Штрафи можуть бути накладені, зокрема, на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Порядку № 509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів. Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.

Пунктом 7 вказаного Порядку передбачено, що справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

Відповідно до пункту 8 Порядку № 509 розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу. Відповідно до пункту 10 Порядку № 509 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено і таке стверджується матеріалами справи, що 26.04.2018 на адресу ФОП ОСОБА_1 Головним управлінням Держпраці у Львівській області рекомендованим повідомленням № 327 скеровано виклик на розгляд справи про накладення штрафу, що відбудеться 04.05.2018 о 10:00 (а.с.46)

Згідно з довідкою Укрпошти, що знаходиться в селі Червоне, Золочівського району, Львівської області рекомендований лист № 327 ФОП ОСОБА_1 отримано 03.05.2018 (а.с.51).

Таким чином, ФОП ОСОБА_1 був належним чином повідомлений відповідачем про час та дату розгляду справ про накладення штрафу, однак відповідно до пункту 7 Порядку № 509 не використав можливість направити представника суб`єкта господарювання на розгляд справи і від нього не надійшло обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду на інший термін. ГУ Держпраці у Львівській області дотримано Порядок №509 при розгляді справи за порушення трудового законодавтсва.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 13.06.2018 (справа №820/6755/16), від 20.06.2018 (справа №809/1198/17), від 21.12.2018 (справа №825/925/17), а відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Щодо порушень позивачем положень ч. 6 ст. 95 КЗпП України, ст. 33 Закону України «Про оплату праці», а саме, згідно з відомостями нарахування та виплати заробітної плати ФОП ОСОБА_1 за червень - грудень 2017, індексація заробітної плати не проводилась, то апеляційний суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 27 - 29 Порядку № 295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності. У разі виконання припису в установлений у ньому строк заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності не вживаються. Заходи про притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників, несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Виданий ГУ Держпраці у Львівській області припис від 11.04.2018 № АВ279/893/АВ-П про усунення виявлених інспекційним відвідуванням зазначав термін виконання ФОП ОСОБА_1 порушень до 23.04.2018.

Даний припис не був оскаржений позивачем, а на його виконання на адресу ГУ Держпраці у Львівській області надано лист від 23.04.2018 із долученням документів, що підтверджують усунення виявлених порушень, зокрема: копію нарахування індексації (книга нарахування зарплати), калькулятор індексації зарплати, копію відомості на виплату індексації від 20.04.2018, копії квитанції про сплату податків (а.с.40 - 43).

Статтею 33 Закону України «Про оплату праці» визначено, що в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Згідно з ст. 1, 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті - ч.4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення визначено Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою КМ України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078), п.2 якого передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, у тому числі оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантії та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші виплати, що мають постійний характер (зазначений Порядок поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників).

Відповідно до даних Державної служби статистики України встановлено, що величина індексу споживчих цін перевищила поріг 103,0 % у квітні 2017 (добуток індексів за лютий -квітень 2017 склав 103,7%)

Індекс за квітень опубліковано до 10.05.2017, а отже підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією повинно здійснюватися з 01.06.2017.

Законом України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» індексація визначена державною соціальною гарантією, що надається населенню з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності - ч.2 ст.19 Закону «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії».

Частиною 6 ст. 95 КЗпП України передбачено, що заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії», Законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії щодо, зокрема, індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Так, індексація заробітної плати віднесена до мінімальних державних гарантій.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Касаційного адміністративного суду України у складі Верховного Суду від 12.04.2018 по справі № 816/2325/16 (справа № 809/438/17).

Абз.4 ч.2 ст.265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі: недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Таким чином, не нарахування індексації заробітної плати за наявності підстав є порушенням статті 95 КЗпП та недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці. Заходи про притягнення об`єкта відвідування до відповідальності за несвоєчасну та не у повному обсязі виплату заробітної плати, недодержання мінімальних гарантій в оплаті праці вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень.

Підсумовуючи вищевикладене апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що постанова Головного управління Держпраці у Львівській області 04.05.2018 № ЛВ279/893/АВ/ФС є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Отже, доводи апеляційної скарги дають підстави для висновку про правильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до правильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 лютого 2019 у справі № 1340/5291/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Л. П. Іщук
С. П. Нос
Повний текст судового рішення виготовлено 11.06.2019 року.