Справа № 819/2/17
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

11 червня 2019 року

Київ

справа №819/2/17

адміністративне провадження №К/9901/15828/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Мельник-Томенко Ж.М.,

суддів - Жука А.В.,

Мартинюк Н.М.,

розглянувши у попередньому судовому засіданні адміністративну справу

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.03.2017 (суддя Подлісна І.М.)

та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 (колегія суддів у складі: Коваля Р.Й., Гуляка В.В., Судової-Хомюк Н.М.)

у справі № 819/2/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції,

Департаменту патрульної поліції Національної поліції України

про скасування наказу, визнання незаконними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

установив:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом, в якому з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, просила: скасувати наказ Департаменту патрульної поліції за № 4673 від 12.12.2016 про притягнення її до дисциплінарної відповідальності у виді звільнення із займаної посади з пониженням у посаді; зобов`язати Департамент патрульної поліції поновити її на посаді командира роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі; визнати незаконним та безпідставним переведення, відсторонення її від займаної посади командира роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі.

Постановою Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.03.2017 у справі № 819/2/17, залишеною без змін ухвалою Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017, в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить рішення судів попередніх інстанцій скасувати, ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права.

У запереченні на касаційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції з доводами та вимогами касаційної скарги не погоджується, просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а рішення судів попередніх інстанцій - без змін.

Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та підтверджено матеріалами справи, що наказом Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 172 о/с від 30.06.2016 ОСОБА_1 . призначена на посаду командира роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції.

На підставі доповідної записки т.в.о. старшого інспектора з особливих доручень Відділу моніторингу Управління моніторингу та аналітичного забезпечення Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Борушенка С.Ю. на ім`я начальника Управління моніторингу та аналітичного забезпечення лейтенанта поліції Сігарьова Є.С., начальником Департаменту патрульної поліції Жуковим Є.О. видано наказ від 04.11.2016 № 3898 «Про призначення та проведення службового розслідування» для встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни командиром роти № 1 Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції рядовою поліції ОСОБА_1 .

В ході службового розслідування встановлено, що починаючи з 30.06.2016 лейтенант поліції ОСОБА_1 не виконувала обов`язки командира роти, передбачені підпунктами 7, 8 пункту 1.1 частини першої, підпунктом 6 пункту 1.2 частини першої, підпунктами 2, 3, 4, 6, 9 пункту 2.1 частини другої, підпунктами 1, 2, 3 пункту 2.2 частини другої, підпунктами 1,4 пункту 3.2 частини третьої, підпунктами 1, 2, 6, 8, 9 пункту 3.5 частини третьої, підпунктами 1, 2, 3 пункту 3.6 частини третьої Функціональних обов`язків командирів (заступників командирів) рот, затверджених наказом Департаменту патрульної поліції від 25.03.2016 № 417, а також порушила пункти 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункти 1, 4 статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України та пункт 5.1.11 Положення про Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції № 227 від 11.03.2016.

За результатами проведення службового розслідування комісією складено висновок від 06.12.2016, яким службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни командиром роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 припинено. За порушення пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 1, 4 частини першої статті 7 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом № 3460-IV від 22.02.2006 та пункту 5.1.11 Положення про Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції № 227 від 11.03.2016 та на підставі пункту 6 частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, командира роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено із займаної посади.

На підставі висновку службового розслідування від 06.12.2016 та відповідно до частини шостої статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України начальником Департаменту патрульної поліції Національної поліції України видано наказ від 12.12.2016 № 4673 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», згідно якого командира роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі займаної посади з пониженням у посаді.

Відмовляючи у задоволенні позову, суди першої та апеляційної інстанцій прийшли до висновку щодо правомірності оскаржуваного наказу, у зв`язку із порушенням позивачем службової дисципліни.

Колегія суддів суду касаційної інстанції, з урахуванням норм законодавства, чинних на час виникнення спірних правовідносин, погоджується з висновками судів попередніх інстанцій враховуючи наступне.

За правилами частини третьої статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Приписами частини першої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію».

Статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено основні обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

За правилами встановленими статтею 19 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону у разі вчинення протиправних діянь.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Пунктом 9 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що до набрання чинності Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» на поліцейських поширюється дія Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (далі - Дисциплінарний статут).

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту та означає дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Відповідно до статті 2 Дисциплінарного статуту дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового або начальницького складу службової дисципліни.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за вчинення дисциплінарних проступків особи рядового і начальницького складу несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; постійно підвищувати свій професійний та культурний рівень; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Відповідно до пункту 6 статті 12 Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень, зокрема, звільнення з посади.

Відповідно до абзацу п`ятого пункту 3 частини першої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» переміщення поліцейських здійснюється на посади, нижчі ніж та, на якій перебував поліцейський як виконання накладеного дисциплінарного стягнення - звільнення з посади відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Порядок накладення дисциплінарних стягнень врегульовано статтею 14 Дисциплінарного статуту.

Зокрема, з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування. Службове розслідування має бути завершене протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей термін може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Перед накладенням дисциплінарного стягнення начальник або особа, яка проводить службове розслідування, повинні зажадати від порушника надання письмового пояснення. Небажання порушника надавати пояснення не перешкоджає накладенню дисциплінарного стягнення. Про накладення дисциплінарного стягнення видається наказ, зміст якого оголошується особовому складу органів внутрішніх справ. Зміст наказу доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під підпис. У разі звільнення з посади або звільнення з органів внутрішніх справ особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. При визначенні виду дисциплінарного стягнення мають враховуватися тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, заподіяна шкода, попередня поведінка особи та визнання нею своєї вини, її ставлення до виконання службових обов`язків, рівень кваліфікації тощо. Звільнення осіб рядового і начальницького складу з органів внутрішніх справ як вид стягнення є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що позивач здійснювала численні та систематичні порушення службової дисципліни, що підтверджується письмовими поясненнями та рапортами начальника Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_2, його заступників, працівників роти № 1 батальйону Управління патрульної поліції у місті Тернополі Департаменту патрульної поліції, актами відмови позивача від дачі пояснень, актами перегляду відеозапису оперативної наради щодо можливого порушення службової дисципліни під час проведення оперативної наради 10.10.2016.

Оскільки судами встановлено порушення позивачем службової дисципліни, неналежне виконання своїх посадових обов`язків, тому відповідачем правомірно видано оскаржуваний наказ, згідно якого позивача звільнено зі займаної посади з пониженням у посаді відповідно до абзацу 5 пункту 3 частини першої статті 65 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 6 частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту.

За таких обставин підстави для задоволення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частини першої статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 327, 341, 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України,

постановив:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.03.2017 та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 24.05.2017 у справі № 819/2/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Ж.М. Мельник-Томенко

Судді А.В. Жук

Н.М. Мартинюк