Справа № 340/879/19
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/879/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області (далі відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом та просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.05.2018 р. №, №, №, №.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що спірними рішеннями було збільшено суму грошових зобов`язань, підставою нарахування яких став акт від 17.04.2018 р. № 357/11-28-13-03/ виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 31.12.2017. Однак, позивач вважає висновками акту перевірки такими, що не відповідають дійсним обставинам справи, тому податкові повідомлення-рішення повинні бути скасовані виходячи з обставин, викладений в позові.

Згідно поданого до суду відзиву на позовну заяву представник відповідача просив суд в задоволені позову відмови з огляду на те, що перевіркою було встановлено, що позивачем було допущено заниження податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 23 549,73 грн., в тому числі за 2016 рік у сумі 19 465,47 грн. та за 2017 рік у сумі 4 084,26 грн., в зв`язку з чим було допущено порушення п.177.2, п.п.177.3.1 п.177.3, п.п.1774.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України. При цьому, у зв`язку з завищенням задекларованих витрат встановлено заниження суми чистого оподатковуваного доходу, що спричинило заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 1 962,48 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 1622,12 грн. та за 2017 рік на суму 340,46 грн..

Крім того, перевіркою встановлений факт отримання позивачем через РРО готівкових коштів від реалізації підакцизних групи товарів (алкогольні напої та тютюнові вироби) кінцевому споживачу за період з 01.01.2016 по 31.12.2017 включно на загальну суму 1 047 253,56 грн.. Тобто, позивачем перевищено граничний обсяг у розмірі 1000000 грн. однак не подано заяву про реєстрацію платником податку на додану вартість. Отже, позивачем не було включено до обсягу поставки отримані кошти від реалізації підакцизної групи товарів через РРО та коштів отриманих на розрахунковий рахунок за період з 11.01.2017 р. по 31.12.2017 р. на загальну суму 1 256 316,70 грн. та не визначено суму податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 252 979,53 грн..

Також, перевіркою встановлено заниження податкового зобов`язання з акцизного податку за 2016 рік на загальну суму 4 778,00 грн., чим порушено п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213, п.п.214.1.4 п,214.1 ст.214, п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України (а.с.90-92).

Позивач подав відповідь на вищевказаний відзив та просив суд задовольнити позов (а.с.100-103).

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, заслухавши пояснення їх представників та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець 04.11.2013 р. та перебуває на податковому обліку в Компаніївському відділенні Новоукраїнської ОДПІ ГУ ДФС у Кіровоградській області.

Основним видом діяльності позивача є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Відповідач є суб`єктом владних повноважень, який в цих спірних правовідносинах реалізує надані йому Податковим кодексом України повноваження.

Судом встановлено, що посадовими особами відповідача проведена документальна планова виїзна перевірка позивача з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р., дотримання законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2017 р..

Результати перевірки оформлені актом від 17.04.2018 р. № 357/11-28-13-03/, відповідно до висновків якого позивачем було допущено порушення, серед іншого:

- п.177.2, п.п.177.3.1, 177.3.1 ст.177 Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 23549,73 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 19465,47 грн., за 2017 рік на суму 4084,26 грн.;

- п.п.1.1 п.16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України в частині заниження суми податкового зобов`язання по військовому збору від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 2748,48 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 1622,12 грн., за 2017 рік на суму 340,46 грн.;

- п.181.1 ст.181, п.183.1 та 183.2 ст.183, п.185.1 ст.185, п.188.1 ст.188, п.201.1, 201.10 та 201.14 ст.201 Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 252 979,53 грн., в тому числі: за період з 11.01.2017 по 31.01.2017 8606,66 грн., лютий 2017 14367,32 грн., березень 2017 17826,07 грн., квітень 2017 21284,13 грн., травень 2017 23203,99 грн., червень 2017 22121,49 грн., липень 2017 26076,30 грн., серпень 2017 25033,83 грн., вересень 2017 19315,64 грн., жовтень 2017 18374,63 грн., листопад 2017 20095,02 грн., грудень 2017 36758,27 грн.;

- п.п.213.1.9 п.213.1 ст.213, п.п.214.1.4 п.214.1ст.214, п.216.9 ст.216 Податкового кодексу України в частині заниження податкового зобов`язання з акцизного податку на загальну суму 4778 грн., в тому числі за 2016 рік в сумі 4778 грн. (а.с.12-33).

На підставі вищевказаних висновків 08.05.2018 р. відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення:

№, яким за порушення вимог ст.ст.181, 183, 185, 188, 201 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в розмірі 316329,18 грн., в т.ч. 253063,34 грн. основного платежу та 63265,84 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

№, яким за порушення вимог ст.ст.213, 214, 216 Податкового кодексу України позивачу було збільшено суму грошового зобов`язання з акцизного податку в розмірі 7167,00 грн., в т.ч. 4778 грн. основного платежу та 2389 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

№, яким за порушення п.п.1.1 п.16-1 підрозділу 10 роз.XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України позивачу було збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору в розмірі 2453,23 грн., в т.ч. 1962,58 грн. основного платежу, 490,65 грн. штрафних (фінансових) санкцій;

№, яким за порушення ст.177 Податкового кодексу України позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в розмірі 29437,17 грн., в т.ч. 23549,73 грн. основного платежу та 5887,44 грн. штрафних (фінансових) санкцій (а.с.34-35зв.).

За результатами адміністративного оскарження такі рішення залишені без змін згідно рішення ДФС України від 10.08.2018 №11954/А/99-99-11-02-01-14 (а.с.38-43).

Не погоджуючись з цим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Як вбачається з акту від 17.04.2018 р. № 357/11-28-13-03/ (п.п.2.1.2 п.2.1), перевіркою правильності визначення загального оподатковуваного доходу, отриманого від провадження діяльності за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року, встановлено заниження позивачем задекларованого доходу за 2016 рік на загальну суму 108141,50 грн. у зв`язку з неповним включенням в дохід виручки від реалізації алкогольної та тютюнової продукції (дані КОРО та 2-звітів) в сумі 107823,55 грн. та отриманих грошових коштів на р/р №: НОМЕР_1 , відкритому у філії Кіровоградського РУ ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК", у вигляді дистрибьюційної винагороди в сумі 317,95 грн., та завищення задекларованого доходу за 2017 рік на загальну суму 64425,00 грн. внаслідок включення до суми отриманого доходу сум акцизного податку з реалізованих підакцизних товарів на 63880,12 грн. за рахунок арифметичної помилки платника податку на 544,88 грн., чим порушено п.177.2, п.п.177.3.1 ст.177 Податкового кодексу України та пп.2 п. 6 Порядку ведення Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 16.09.2013 №481.

Таким чином, занижено податкове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 23549,73 грн., в тому числі за 2016 рік на суму 19465,47 грн., за 2017 рік на суму 4084,26 грн., чим порушено п.177.2, п.п.177.3.1 ст.177 Податкового кодексу України (п.п.2.1.3 п.2.1 акту).

Крім того, враховуючи вищевказані порушення позивачу збільшено суму чистого оподаткованого доходу за 2016 та 2017 рр. та, відповідно, визначено суму податкового зобов`язання по військовому збору на загальну суму 2748,48 грн., в тому числі за 2015 рік 1129,71 грн., за 2016 рік 1618,77 грн.

Однак, суд не погоджується з цим з огляду на таке.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб підприємців визначений ст.177 Податкового кодексу України, в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин (далі ПК України).

Відповідно до п.177.1 ст.177 ПК України доходи фізичних осіб підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Згідно пункту 177.2 статті 177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Не включаються до доходу фізичної особи - підприємця суми акцизного податку з реалізованих суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів (п.п.177.3.1 ст.177).

За правилами пункту 177.4 статті 177 ПК України до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать:

177.4.1. витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

177.4.2. витрати на оплату праці фізичних осіб, що перебувають у трудових відносинах з таким платником податку (далі - працівники), які включають витрати на оплату основної і додаткової заробітної плати та інших видів заохочень і виплат виходячи з тарифних ставок, у вигляді премій, заохочень, відшкодувань вартості товарів (робіт, послуг), витрати на оплату за виконання робіт, послуг згідно з договорами цивільно-правового характеру, будь-яка інша оплата у грошовій або натуральній формі, встановлена за домовленістю сторін (крім сум матеріальної допомоги, які звільняються від оподаткування згідно з нормами цього розділу);

обов`язкові виплати, а також компенсація вартості послуг, які надаються працівникам у випадках, передбачених законодавством, внески платника податку на обов`язкове страхування життя або здоров`я працівників у випадках, передбачених законодавством;

177.4.3. суми податків, зборів, які пов`язані з проведенням господарської діяльності такої фізичної особи - підприємця (крім податку на додану вартість для фізичної особи - підприємця, зареєстрованого як платник податку на додану вартість, та акцизного податку, податку на доходи фізичних осіб з доходу від господарської діяльності, податку на майно); суми єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірах і порядку, встановлених законом; платежі, сплачені за одержання ліцензій на провадження певних видів господарської діяльності фізичною особою - підприємцем, одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, які пов`язані з господарською діяльністю фізичної особи - підприємця;

177.4.4. інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1 - 177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами (п.п.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України).

Стаття 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначає, що господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, а під первинним документом розуміється документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

При цьому, згідно до ч. 1 ст. 9 Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Судом встановлено, що при визначенні розміру загального оподатковуваного доходу за 2016 рік до загальної суми перевіряючими було включено здійснену операцію продавцем ОСОБА_2 торгового павільйону "Все для всіх" (с. Голубієвичі) згідно фіскального чека № 0001 11-01-2016 з продажу сигарет "Пріма срібна" в кількості 8010 по ціні 12.50 на загальну суму 100125,00 грн..

Як вказав позивач, така операція вчинена продавцем помилково, що підтверджується:

- виписками по банківському рахунку (а.с.44-57);

- інвентаризаційним описом товарно-матеріальних цінностей від 04.01.2016 року по тютюнових та алкогольних товарах у матеріально-відповідальної особи ОСОБА_2 торгового павільйону "Все для всіх" (с. Голубієвичі), згідно якого залишок сигарет "Пріма срібна" складає 29 пачок по ціні 12,50 грн. на суму 362,50 грн. (рядок 25 опису) (а.с.58-59);

- актом звірки взаєморозрахунків від 15.01.2016 р. між ТОВ "Тедіс Україна" та ФОП ОСОБА_1 , згідно якого вбачається відсутність надходження товарів на суму 100125 грн., оскільки обороти за період з 01.01.2016 по 15.01.2016 становлять 19060,98 грн. (а.с.60);

- заявою продавця ОСОБА_2 від 11.01.2016 р. щодо помилки (а.с.61);

- Книгою обліку № 352 доходів і витрат (а.с.62-64);

- Книгою обліку розрахункових операцій та фіскальними чеками (а.с.65-78).

Помилковість проведення цієї операції також підтверджено у рішенні Кіровоградського окружного адміністративного суду від 16.11.2018 р. у справі № 1140/2311/18 (яке набрало законної сили 12.03.2019 р.), що відповідно до ч.4 ст.78 КАС України повторному доказуванню не підлягає.

Крім того, акт перевірки позивача, а також поданий представником відповідача відзив не містить посилання на будь-які відомості первинних чи розрахункових документів позивача, які б обґрунтовували висновки перевірки щодо включення до складу витрат ТМЦ (алкогольні напої та тютюнові вироби), які не відповідають отриманому доходу за 2017 р. та не підтверджені первинними документами на загальну суму 64425 грн.. При цьому, матеріалами справи підтверджується, що отримавши дохід від продажу придбаного товару у ТОВ "СД ЛТД", ТОВ "Торговий Дім Аніка", ТОВ "УДК", ТОВ "АВДК", ТОВ "СКС", філії "Торговий Дім" ТОВ "АГКОГРУПА", ТОВ "Баядера Логістик", ТОВ "Вересень логістик" позивач включив суми витрат з зазначенням реквізитів документу, що підтверджує факт того, що такий товар було придбано та понесено відповідні витрати на його придбання.

Отже, висновки щодо заниження позивачем податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на загальну суму 23549,73 грн., військового збору на загальну суму 2748,48 грн. та акцизного податку на загальну суму 4778 грн. є необґрунтованими.

Також, підставою визначення розміру податкового зобов`язання з податку на додану вартість стало те, що позивач отримав через РРО готівкові кошти від реалізації підакцизних товарів (алкогольних напоїв та тютюнових виробів) кінцевому споживачу за період з 01.01.2016 р. по 31.12.2016 р. на загальну суму 1 047 253,56 грн.. Отже, позивачем перевищено граничний обсяг у розмірі 1 000 000 грн., однак не подано відповідної заяви про реєстрацію платником податку на додану вартість.

Однак, враховуючи встановлений факт помилковості вчинення господарської операції із реалізації сигарет "Пріма срібна" на загальну суму 100 125 грн., а відтак безпідставність її включення до загального оподатковуваного доходу за 2016 рік, висновки щодо заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 252979,53 грн. також є необґрунтованими.

Згідно до ч.1 ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч.1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч.ч.1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За правилами ч. 2 ст. 2 Кодексу, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно вимог ч.1 ст.139 КАС України судові витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 205, 242-246, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Кіровоградській області від 08.05.2018 р. №, №, №, №.

Стягнути на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Кіровоградській області () судовий збір у сумі 3553 (три тисячі п`ятсот п`ятдесят три) грн. 86 коп..

Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому ст.255 КАС України та може бути оскаржено сторонами до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295-297 КАС України.

Згідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділ VII Перехідні положення КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько