Справа № 440/1556/19
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2019 року м. ПолтаваСправа №440/1556/19

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог.

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Національного агентства з питань запобігання корупції (надалі - відповідач, НАЗК), у якому просив:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неналежного розгляду звернення ОСОБА_1 від 6.04.19;

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо неприйняття рішення на засіданні НАЗК по суті вимог поданої ОСОБА_1 заяви від 6.04.19 про вчинення депутатом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_2 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 с. 172-6 КУпАП - порушення вимог фінансового контролю (повідомлення про корупцію);

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 15.04.19 за вих. №42-08/28500/19 згідно вимог статті 15 Закону України "Про звернення громадян";

зобов`язати відповідача розглянути надіслане ОСОБА_1 повідомлення про корупцію від 6.04.19 у порядку, визначеному законодавством, та з урахуванням висновків суду.

Позовні вимоги обґрунтував посиланнями на те, що у квітні 2019 року він через Урядовий контактний центр подав звернення до НАЗК, у якому повідомляв про факт порушення депутатом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_2 вимог фінансового контролю. Однак, відповідач не знайшов підстав для проведення повної перевірки електронних декларацій ОСОБА_2 за 2016-2018 роки. Наведене, на переконання позивача, свідчить про допущення НАЗК протиправної бездіяльності в частині належного розгляду повідомлення про корупцію.

2. Позиція відповідача.

31.05.19 судом одержано відзив НАЗК на позов, у якому представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність /а.с. 37-45/. Звертав увагу на те, що позивачем разом з повідомленням від 6.04.19 не надано матеріалів, що відповідали б сукупності ознак, визначених абзацами одинадцятим - чотирнадцятим пункту 2 розділу ІІІ Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування. Наголошував на тому, що розгляд звернення позивача проведено у повній відповідності з вимогами Закону України "Про звернення громадян", а відповідь надано уповноваженою особою. Також стверджував про відсутність у спірних відносинах порушеного права позивача та, як наслідок, наявність підстав для відмови у задоволенні позову.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 7.05.19 відкрито провадження у справі за даним позовом, розгляд справи вирішено здійснити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у письмовому провадженні).

За приписами пункту 1 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень або розпорядника інформації щодо розгляду звернення або запиту на інформацію.

Відповідно до частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Позивач 6.04.19 звернувся до НАЗК з повідомленням про корупцію, у якому зазначив про можливе порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" щодо фінансового контролю депутатом Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_2 /а.с. 25-26/. Зокрема, ОСОБА_1 посилався на те, що суб`єкт декларування у розділі 13 "Фінансові зобов`язання" декларацій за 2016-2018 роки вказав недостовірну інформацію про відсутність у нього фінансових зобов`язань, оскільки не зазначив про такі зобов`язання у розмірі 8000,00 дол. США та 50000,00 грн. У зверненні позивач просив НАЗК ініціювати у межах повноважень невідкладне проведення відповідної перевірки електронних декларацій, поданих ОСОБА_2 , за 2016-2018 роки. До звернення позивач додав копії розписки та акта приймання-передачі грошових коштів /а.с. 27, 28/.

Листом від 15.04.19 вих.№42-08/28500/19 за підписом керівника Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя ОСОБА_3 НАЗК надано відповідь на звернення ОСОБА_1 від 6.04.19, у якій зазначено про відсутність достатніх матеріалів, що відповідали б сукупності ознак, визначених Порядком проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що унеможливлює винесення відповідних проектів рішень на засідання Національного агентства /а.с. 47-48/.

Не погоджуючись із такою відповіддю суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з цим позовом.

ДЖЕРЕЛА ПРАВА

Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України від 2.10.96 №393/96-ВР "Про звернення громадян" (надалі - Закон №393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР визначено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За змістом статті 3 Закону №393/96-ВР під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Статтею 5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань. Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне). Звернення може бути усним чи письмовим.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Питання розгляду заяв (клопотань) урегульовано статтею 15 Закону №393/96-ВР, відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.

Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Крім того, правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначені Законом України від 14.10.14 №1700-VII "Про запобігання корупції" (надалі - Закон №1700-VII).

Згідно з частиною першою статті 4 Закону №1700-VII Національне агентство з питань запобігання корупції (далі - Національне агентство) є центральним органом виконавчої влади зі спеціальним статусом, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику.

Відповідно до частини першої, абзацу першого частини другої статті 8 Закону №1700-VII основною формою роботи Національного агентства є засідання, що проводяться не рідше одного разу на тиждень. Порядок денний засідань затверджується Національним агентством. Рішення Національного агентства приймаються більшістю голосів від його загального складу. Регламент Національного агентства, а також розподіл функціональних обов`язків між заступником Голови та членами Національного агентства за відповідними напрямами щодо виконання покладених на нього функцій затверджуються рішенням Національного агентства.

Організаційне, інформаційно-довідкове та інше забезпечення діяльності Національного агентства здійснює його апарат.

За змістом пункту 8 частини першої статті 11 Закону №1700-VII до повноважень Національного агентства належить здійснення в порядку, визначеному цим Законом, контролю та перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У відповідності до пункту 6 частини першої статті 12 Закону №1700-VII Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право отримувати заяви фізичних та юридичних осіб про порушення вимог цього Закону.

Частиною першою статті 13 Закону №1700-VII визначено, що уповноваженими особами Національного агентства є Голова та члени Національного агентства, а також уповноважені Національним агентством посадові особи.

За приписами абзацу другого пункту 2.1 Регламенту Національного агентства з питань запобігання корупції, затвердженого рішенням НАЗК від 12.04.16 №1 (у редакції рішення НАЗК від 5.04.18 №611) /надалі - Регламент/, Національне агентство реалізує свої повноваження колегіально або через уповноважених осіб.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.8 Регламенту уповноважені особи Національного агентства зі складу державних службовців апарату Національного агентства визначаються рішенням Національного агентства і мають права уповноважених осіб, передбачені Законом України "Про запобігання корупції".

Абзацом четвертим пункту 3.3 Регламенту передбачено, що листи-відповіді на звернення громадян, які не пов`язані зі здійсненням функцій Голови Національного агентства, підписуються заступником Голови Національного агентства, членом Національного агентства, керівником апарату, керівником, заступником керівника самостійного структурного підрозділу відповідно до компетенції.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону №1700-VII визначено, що повна перевірка декларації полягає у з`ясуванні достовірності задекларованих відомостей, точності оцінки задекларованих активів, перевірці на наявність конфлікту інтересів та ознак незаконного збагачення і може здійснюватися у період здійснення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, а також протягом трьох років після припинення такої діяльності.

Обов`язковій повній перевірці підлягають декларації службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище, суб`єктів декларування, які займають посади, пов`язані з високим рівнем корупційних ризиків, перелік яких затверджується Національним агентством.

Обов`язковій повній перевірці також підлягають декларації, подані іншими суб`єктами декларування, у разі виявлення у них невідповідностей за результатами логічного та арифметичного контролю.

Національне агентство проводить повну перевірку декларації, а також самостійно проводить повну перевірку інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування у випадках, передбачених частиною сьомою статті 46 цього Закону.

Національне агентство проводить перевірку декларації на підставі інформації, отриманої від фізичних та юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел, про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей.

Порядок обробки повідомлень про корупцію та повідомлень про порушення вимог Закону України "Про політичні партії в Україні", що надходять до Національного агентства з питань запобігання корупції, затверджений рішенням НАЗК від 27.10.17 №1024, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.01.18 за №60/31512 (надалі - Порядок №1024), визначає послідовність дій посадових осіб Національного агентства при отриманні, реєстрації, розгляді повідомлень про порушення вимог Законів України "Про запобігання корупції" та "Про політичні партії в Україні", що надходять через спеціальну телефонну лінію, офіційний веб-сайт, захищену та загальну електронну пошту Національного агентства, іншими засобами поштового зв`язку та на особистому прийомі громадян.

Пунктом 1 розділу V Порядку №1024 визначено, що попередній розгляд повідомлень здійснюється Відділом з обробки в день отримання або не пізніше наступного робочого дня за днем отримання від Служби діловодства на предмет: встановлення належності отриманого повідомлення до компетенції Національного агентства; визначення відповідного підрозділу з розгляду.

За змістом пункту 2 розділу V Порядку №1024 повідомлення, що містять інформацію з ознаками порушень вимог Закону щодо фінансового контролю, передаються до Департаменту фінансового контролю та моніторингу способу життя апарату Національного агентства.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку №1024 підрозділ з розгляду, який визначено основним виконавцем, у строк протягом 15 робочих днів з дати, наступної за днем реєстрації повідомлення, забезпечує надсилання інформаційного листа Національного агентства автору повідомлення про прийняття повідомлення до розгляду (крім повідомлень про корупцію, які стосуються порушення вимог фінансового контролю, строки розгляду яких встановлені у Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженому рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 10 лютого 2017 року N 56, зареєстрованому у Міністерстві юстиції України 13 лютого 2017 року за N 201/30069).

Пунктом 5 розділу І Порядку проведення контролю та повної перевірки декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Порядок №56) передбачено, що контроль декларацій Національне агентство здійснює відповідно до цього Порядку через працівників структурних підрозділів його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій, та автоматично за допомогою засобів програмного забезпечення інформаційно-телекомунікаційної системи проведення логічного та арифметичного контролю декларацій (далі - ІТС ЛАК ЄДРДО).

Повну перевірку декларацій відповідно до цього Порядку Національне агентство здійснює через уповноважених осіб Національного агентства - працівників структурних підрозділів його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій (далі - Підрозділи).

За змістом пункту 2 розділу ІІІ Порядку №56 повна перевірка проводиться на підставах, визначених Законом, у разі, якщо Національне агентство отримало від фізичних чи юридичних осіб, із засобів масової інформації та інших джерел інформацію про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей. Така інформація має стосуватися конкретного суб`єкта декларування та містити фактичні дані, що можуть бути перевірені.

Рішення про проведення перевірки з підстав, визначених підпунктами 1 - 4 цього пункту, приймається з урахуванням значення суми вагових коефіцієнтів, починаючи з декларацій, які отримали найбільше значення, крім випадку, передбаченого абзацом сьомим пункту 7 розділу II цього Порядку.

Рішення про проведення перевірки з підстави, визначеної у підпункті 4 цього пункту, може бути прийняте без урахування значення суми вагових коефіцієнтів у разі, якщо отримана інформація про можливе відображення у декларації недостовірних відомостей відповідає сукупності таких ознак:

свідчить про відсутність в декларації відомостей, які підлягають декларуванню відповідно до статті 46 Закону, наявних у реєстрах та базах даних державних органів;

свідчить про зазначення недостовірних відомостей у декларації на суму, що дорівнює або перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня звітного року;

підтверджується відомостями з реєстрів та баз даних державних органів.

ОЦІНКА СУДОМ ОБСТАВИН СПРАВИ

За змістом частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у даній справі виник з приводу реалізації відповідачем контрольної функції у сфері запобігання корупції.

Так, Законом №1700-VII та Порядком №1024 передбачено можливість звернення фізичних осіб до НАЗК з повідомленням про корупцію.

Разом з цим, Порядок №56 визначає певні умови, за наявності яких НАЗК приймає рішення про проведення повної перевірки декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Зокрема, даним нормативно-правовим актом передбачено, що рішення про проведення перевірки на підставі відповідного звернення приймається у разі, якщо отримана інформація відповідає сукупності таких ознак: свідчить про відсутність в декларації відомостей, які підлягають декларуванню відповідно до статті 46 Закону, наявних у реєстрах та базах даних державних органів; свідчить про зазначення недостовірних відомостей у декларації на суму, що дорівнює або перевищує 100 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 01 січня звітного року; підтверджується відомостями з реєстрів та баз даних державних органів.

У цій справі відповідач, за результатами розгляду звернення позивача, дійшов висновку про відсутність підстав для проведення повної перевірки декларацій депутата Микільської сільської ради Полтавського району Полтавської області ОСОБА_2 за 2016-2018 роки з огляду на ненадання ініціатором звернення разом з повідомленням матеріалів, що відповідали б сукупності ознак, визначених пунктом 2 розділу ІІІ Порядку №56, адже з наданих документів неможливо встановити факт наявності фінансових зобов`язань у ОСОБА_2 станом на останній день звітного періоду.

Суд звертає увагу на те, що Порядком №56 (у редакції, чинній на момент виникнення та реалізації спірних відносин) не передбачено прийняття НАЗК рішення про відмову у проведенні повної перевірки декларації.

Доводи позивача про необхідність ухвалення відповідачем саме рішення про відмову у проведенні повної перевірки декларації за наявності на те виключних підстав суд визнає помилковими, оскільки такі доводи ОСОБА_1 обґрунтував посиланнями на норми Порядку №56, що втратили чинність з 15.01.19 з огляду на внесення до цього Порядку змін на підставі рішення НАЗК від 21.12.18 №3206.

З урахуванням наведеного, про результати розгляду звернення позивач повідомлений листом від 15.04.18 вих.№42-08/28500/19.

Стосовно посилань позивача на те, що зазначений лист підписаний не уповноваженою особою, суд звертає увагу на те, що керівник Департаменту перевірки декларацій та моніторингу способу життя НАЗК ОСОБА_3 є уповноваженою особою у розумінні частини першої статті 13 Закону №1700-VII, пункту 2.1 Регламенту НАЗК та мав право підпису відповідного листа з огляду на приписи пункту 3.3 Регламенту НАЗК.

При цьому суд зазначає, що на підставі рішення НАЗК від 21.12.18 №3206 до Порядку №56 внесені зміни (набули чинності з 15.01.19), якими визначено, що функцію контролю та повної перевірки декларацій відповідно до цього Порядку НАЗК здійснює через уповноважених осіб Національного агентства - працівників структурних підрозділів його апарату, діяльність яких пов`язана зі здійсненням таких функцій.

Наведеним спростовуються доводи позивача про необхідність розгляду питання про наявність підстав для проведення повної перевірки декларації виключно на засіданні НАЗК її членами.

У взаємозв`язку з наведеним суд вкотре акцентує увагу на тому, що позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, помилково посилається на приписи Порядку №56, що втратили чинність з 15.01.19 на підставі рішення НАЗК від 21.12.18 №3206, яким внесені зміни до зазначеного Порядку.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, як визначено частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

Відповідач у спірних відносинах діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством.

Натомість, доводи позивача про порушення НАЗК порядку розгляду його звернення від 6.04.19 ґрунтуються на помилковому посиланні ініціатором звернення на норми законодавства, що втратили чинність на момент такого звернення.

Наведене є підставою для висновку про відсутність у спірних відносинах протиправної бездіяльності НАЗК в частині дотримання визначеного законодавством порядку розгляду звернення позивача від 6.04.19.

З приводу доводів позивача про не надання відповідачем роз`яснення щодо порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 15.04.19 за вих.№42-08/28500/19 згідно вимог статті 15 Закону України "Про звернення громадян", суд зазначає, що відповідач дійсно не навів такого роз`яснення.

Однак, суд враховує, що наведене не призвело до порушення прав позивача у тій мірі, з настанням якої відповідне право потребувало б судового захисту для його відновлення.

Визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання роз`яснення порядку оскарження прийнятого за результатами розгляду звернення рішення у формі листа від 15.04.19 вих.№42-08/28500/19 жодним чином не призведе до відновлення прав позивача.

При цьому суд виходить з того, що позивач скористався правом на звернення до суду, тобто, фактично реалізував своє право на оскарження прийнятого відповідачем рішення.

Суд акцентує увагу на тому, що захист прав здійснюється у разі їх порушення і звернення до суду є способом захисту порушених суб`єктивних прав, а не способом відновлення законності та правопорядку у публічних правовідносинах.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивач має на меті не захист своїх прав від порушень з боку відповідача у публічно-правовому спорі, а намагається за допомогою судового рішення визначити поведінку суб`єкта владних повноважень та спонукати його до певних дій, які законодавством віднесені до компетенції цього органу, що виходить за межі превентивної функції судового контролю та не відповідає завданням і принципам адміністративного судочинства.

Крім того, такий підхід суперечить принципу поділу влади у державі на гілки влади, оскільки суд здійснюватиме не контрольну функцію, а функцію керування поведінкою суб`єкта виконавчої влади.

Окрім того, суд враховує, що звертаючись до відповідача позивач, як на доказ допущення гр. ОСОБА_2 вимог антикорупційного законодавства, посилався на розписку, надану даним громадянином гр. ОСОБА_4 , яка є дружиною позивача.

Разом з цим, як визначено частиною третьою статті 9 Закону №1700-VII, використання Національного агентства в приватних інтересах не допускається.

Посилання позивача на численні рішення Європейського суду з прав людини та Конституційного Суду України суд відхиляє як безпідставні, оскільки наведені у них висновки не є релевантними спірним відносинам.

З аналогічним підстав суд відхиляє посилання відповідача на висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 6.12.18 у справі №826/6985/17.

Зважаючи на встановлені в ході судового розгляду фактичні обставини справи та враховуючи вищенаведені норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 повністю.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Національного агентства з питань запобігання корупції про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Другого апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.О. Кукоба