Справа № 804/5285/16
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2019 року м. Дніпросправа № 804/5285/16

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

за участю секретаря судового засідання Лащенко Р.В.

за участю сторін (представників): відповідача Грановський М.О., позивач - ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року (суддя 1-ї інстанції Турлакова Н.В.) у справі №804/5285/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування рішень (висновків) та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2016 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому позивач, з урахуванням уточнень, просив: скасувати пункт 4 висновків рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції в Дніпропетровській області від 09.08.2016 року про звільнення ОСОБА_1 ; визнати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 357 від 19.12.2016 року про звільнення ОСОБА_1 з поліції; відновити ОСОБА_1 на роботу в колишній посаді заступника начальника сектору патрульної поліції Новокадацького відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду в повному обсязі за весь період вимушеного прогулу з грошового атестату (забезпечення) з останньою займаною посадою; повернути помилково сплачений судовий збір в розмірі 552,20 грн.; судові витрати покласти на відповідача.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року адміністративний позов задоволений.

28.12.2018 року представник позивача звернувся до суду із письмовою заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просив стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.12.2016р. по 29.03.2017р. у розмірі 21281,08грн., оскільки постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2017р. по справі №804/5285/16 вирішено питання про право, а саме про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу але не вказано суми стягнення (способу виконання судового рішення).

04 лютого 2019 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом прийнято додаткове рішення, яким заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування рішень (висновків) та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволено.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19 грудня 2016 року по 29 березня 2017 року включно.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2017р. по справі №804/5285/16 набрала законної сили, а позивач не скористався своїм правом на її оскарження, таким чином погодився із її змістом, у зв`язку з чим просить у задоволенні заяви відмовити. Докази, довідка від 30.11.2019р. щодо складових грошового забезпечення не досліджувалась судом першої інстанції, коли приймалось рішення у 2017році про задоволення позову. Крім того, суд першої інстанції не вимагав відповідача надати, не витребував таку довідку, для здійснення розрахунку, а тому відсутні підстави для прийняття додаткового рішення.

В судовому засіданні представник відповідача апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити з підстав в ній викладених.

Позивач щодо задоволення апеляційної скарги заперечив. Зазначив, що на посаді поновлений, проте грошове забезпечення за час вимушеного прогулу не отримав. В судовому рішенні відсутня сума, яка підлягає стягненню.

На запитання суду позивач зазначив, що не звертався до керівництва з рапортом провести нарахування та виплату грошового забезпечення за час вимушеного прогулу.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву, зазначив, що суд при прийнятті рішення 29.03.2017р. був позбавлений можливості провести розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки не було відомо дату поновлення позивача на посаді та в мотивувальній частині привів розрахунок грошового забезпечення, що підлягає стягненню, на підставі довідки від 30.11.2018р.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 168 КАС України (у редакції чинній на момент винесення постанови суду першої інстанції ) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою особи, яка брала участь у справі, чи з власної ініціативи прийняти додаткову постанову чи постановити додаткову ухвалу у випадках, якщо:1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;3) судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (постанови чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні питання.

Між тим, з вищевикладеної норми КАС України вбачається, що додатковими судовими рішеннями є додаткова постанова чи додаткова ухвала, якими вирішуються окремі позовні вимоги, котрі не вирішені основним рішенням.

Крім того, додаткові постанови (ухвали) можуть прийматися, якщо судом при ухваленні основного судового рішення не визначено способу його виконання, або не вирішено питання про судові витрати.

В свою чергу, додаткове судове рішення не може змінювати суті основного судового рішення або містити висновки про права й обов`язки осіб, які не брали участі у справі.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточнень, просив: - скасувати пункт 4 висновків рішення Центральної атестаційної комісії Національної поліції в Дніпропетровській області від 09.08.2016 року про звільнення ОСОБА_1 ; - визнати наказ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 357 від 19.12.2016 року про звільнення ОСОБА_1 з поліції; - відновити ОСОБА_1 на роботу в колишній посаді заступника начальника сектору патрульної поліції Новокадацького відділення поліції Дніпропетровського відділу поліції; - зобов`язати Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області відшкодувати ОСОБА_1 матеріальну шкоду в повому обсязі за весь період вимушеного прогулу з грошового атестату (забезпечення) з останньою займаною посадою; - повернути помилково сплачений судовий збір в розмірі 552,20грн.

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 березня 2017 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування рішень (висновків) та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задоволено.

Вказаною постановою суду зобов`язано Головне управління Національної поліції України в Дніпропетровській області поновити ОСОБА_1 на посаді заступника начальника сектору патрульної поліції Новокадацького відділення поліції Дніпровського відділу поліції з 19 грудня 2016 року.

Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 19 грудня 2016 року по 29 березня 2017 року включно.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 551,21 (п`ятсот п`ятдесят одна гривня двадцять одна копійка) грн.

Таким чином, в межах заявлених позовних вимог, прийнято рішення про їх задоволення в повному обсязі.

Звертаючись до суду першої інстанції із заявою про прийняття додатково рішення представник позивача просив стягнути з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 19.12.2016р. по 29.03.2017р. у розмірі 21281,08грн., оскільки постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2017р. по справі №804/5285/16 вирішено питання про право, а саме про стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу але не вказано суми стягнення.

Отже, фактичними вимогами представником позивача, які зазначені у поданій заяві про прийняття додаткового судового рішення є перегляд вищевказаних висновків суду першої інстанції, шляхом прийняття додаткових судових рішень, якими він вважає за необхідне по-іншому вирішити позовні вимоги позивача.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що задоволення відповідної заяви призведе до зміни прийнятого судового рішення, що є порушенням норм процесуального права та суперечить інституту додаткового судового рішення.

Отже, постанова Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.03.2017р. винесена в межах заявлених позивачем позовних вимог і на підставі законодавства, яке діяло на момент вирішення спору та з докладним викладенням підстав прийняття такого рішення із зазначенням в резолютивній частині рішення яким шляхом необхідно виконувати кожну заявлену позовну вимогу, тому на думку суду зазначена постанова є чіткою, переконливою та зрозумілою, та будь-яких додаткових постанов не потребує.

Суд першої інстанції приймаючи додаткове рішення, зазначив на відсутність можливості провести розрахунок середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки не було відомо дату поновлення позивача, що не відповідає нормам процесуального права.

Суд першої інстанції при розгляді справи не витребував у відповідача довідку про суми середнього заробітку та грошового забезпечення. Відсутні докази ненадання відповідачем, на вимогу суду, таких доказів, а тому довідка щодо складових грошового забезпечення не досліджувалась судом першої інстанції при прийнятті рішення 29.03.2017р.

Крім того, суд першої інстанції приймаючи додаткове рішення не зазначив в резолютивній частині суми стягнення, а отже продублював частину резолютивної частини постанови від 29.03.2017р.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати рішення і ухвалити нове судове рішення.

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області задовольнити.

Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року у справі №804/5285/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування рішень (висновків) та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - скасувати та прийняти у справі нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №804/5285/16 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправними і скасування рішень (висновків) та наказу, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 червня 2019 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва