Справа № 500/1130/19
Суддя: Баб'юк Петро Михайлович
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/1130/19

05 червня 2019 рокум. Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баб`юка П.М.

за участю:

секретаря судового засідання Косюк О.П.

позивача ОСОБА_1 .,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради (далі - відповідач), в якій позивач просить

визнати протиправним і скасувати рішення №46544835 Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради від 18.04.2019 щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні державної реєстрації права власності на садовий будинок, що розташований в АДРЕСА_1,

зобов`язати Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради повторно розглянути документи ОСОБА_1 , подані для проведення державної реєстрації будинку, який розташований в АДРЕСА_1 в садово-городньому товаристві "Ювілейне".

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про проведення державної реєстрації права власності на садовий будинок АДРЕСА_1 місті Тернопіль вул. Пряма у садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської залізниці "Ювілейне". Натомість, відповідач рішенням №46544835 від 18.04.2019 відмовлено у державній реєстрації права власності на садовий будинок АДРЕСА_1 на ім`я ОСОБА_1

Позивач вважає дану відмову необґрунтованою та безпідставною, просить визнати протиправною і скасувати та рішення, та зобов`язати Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради повторно розглянути документи ОСОБА_1 , подані для проведення державної реєстрації зазначеного будинку.

Ухвалою суду від 20.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 05.06.2019.

На адресу суду 29.05.2019 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач проти позову заперечує, просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування посилається на те, що позивачем разом із заявою про проведення державної реєстрації права власності на садовий будинок не подано всіх необхідних документів, передбачених законодавством. Тому, за результатом розгляду відповідачем у відповідності до частини 1 статті 23 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" прийнято рішення про зупинення розгляду заяви. У зв`язку із невиконанням заявником зазначених у рішенні вимог, прийнято рішення про відмову в державній реєстрації прав. Відповідач вважає, що ним були здійснені всі реєстраційні дії, передбачені чинним законодавством, тому, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Від представника позивача на адресу суду 27.05.2019 надійшла заява про відкладення розгляду справи у зв`язку із неможливістю прибути через зайнятість в іншому судовому засіданні.

В судовому засіданні 05.06.2019 позивач висловив думку, що слід розглядати справу в даному судовому засіданні за відсутності його представника.

Позивач вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, посилаючись на мотиви, викладені в позові.

Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Ухвалою суду, проголошеною без виходу в нарадчу кімнату, занесеною до протоколу судового засідання ухвалено, у відповідності до норм статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, продовжити розгляд справи за відсутності відповідача.

Відповідно до пунктів 1, 3 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Рішенням №555 виконавчого комітету Тернопільської міської ради народних депутатів трудящих від 22.09.1966 вирішено закріпити земельну ділянку площею 24,16 га в районі залізничного питомника на північно-східній околиці міста за колективом працівників Тернопільського відділку Львівської залізниці, зобов`язано головного архітектора міста Тернополя Гронського Е .Е . оформити відвід земельної ділянки в натурі відповідною документацією (аркуш справи 10).

14 листопада 1991 на садовий будинок за адресою: АДРЕСА_1 виданий технічний паспорт, в якому власницею будинку вказано ОСОБА_3 (аркуші справи 14-17).

Відповідно до довідки Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з. д. ОСОБА_1 є членом Садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з. д. "Ювілейне", що знаходиться у місті Тернополі по вулиці Київська - Генерала М. Тарнавського, 9. Також, в довідці зазначено, що ОСОБА_1 користується земельною ділянкою по АДРЕСА_1 площею 0,16 га, для ведення садівництва (аркуш справи 28).

16 листопада 2015 року на замовлення позивача ТОВ «Міське бюро технічної інвентаризації» виготовлено новий технічний паспорт на садовий будинок садівничого товариства робітників і службовців Тернопільського відділення Львівської з. д. "АДРЕСА_1 (аркуші справи 18-22).

Позивач 27.02.2019 звернувся до Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради з заявою з заявою №32884476 про проведення державної реєстрації права власності на садовий будинок, що розташований в АДРЕСА_1.

Рішенням №45823663 від 05.03.2019 Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради зупинено розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, в зв`язку із тим, що документи подані не в повному обсязі, а саме, не подано документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси та відомостей про кадастровий номер земельної ділянки, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, на якій збудований садовий будинок (аркуш справи 25).

Дане рішення не оскаржувалось позивачем у встановленому порядку.

Надалі, 18.04.2019 державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_4 Тернопільської міської ради прийнято рішення №46544835, яким ОСОБА_1 відмовлено в державній реєстрації права власності на садовий будинок, що розташований по АДРЕСА_1 (аркуш справи 29).

Позивач, не погоджуючись із рішенням відповідача про відмову в державній реєстрації права власності на садовий будинок, вважаючи його протиправною, звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами суд виходить із наступного.

Відповідно до частини 2 статті 6 та частини 2 статті 19 Конституції України, органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом, який регулює відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав є Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 №1952-IV (далі - Закон №1952-IV).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону №1952-IV загальними засадами державної реєстрації прав є: 1) гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження; 2) обов`язковість державної реєстрації прав у Державному реєстрі прав; 3) публічність державної реєстрації прав; 4) внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених цим Законом; 5) відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Згідно з частинами 1, 2 статті 18 Закону №1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:

1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв;

2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав;

3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв;

4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень;

5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав);

6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав;

7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником;

8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 затверджено Порядок державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - Порядок №1127).

Пунктом 42 Порядку №1127 визначено, що для державної реєстрації права власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року, подаються:

1) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна;

2) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, не вимагається у разі, коли державна реєстрація права власності проводиться на індивідуальний (садибний) житловий будинок, садовий, дачний будинок, збудований на земельній ділянці, право власності на яку зареєстровано в Державному реєстрі прав. У такому разі заявник в поданій заяві обов`язково зазначає відомості про кадастровий номер відповідної земельної ділянки.

Проаналізувавши зазначені норми законодавства можна зробити висновок, що законом визначено вичерпний перелік документів, які слід подати для проведення державної реєстрації права власності на садовий будинок. Державний реєстратор зобов`язаний здійснити перевірку документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень.

Як випливає з матеріалів справи, позивачем разом із заявою про проведення реєстрації було подано технічний паспорт від 14.11.1991 та довідку Садівничого товариства "Ювілейне" без номера і дати.

Проте, позивачем разом із заявою про державну реєстрацію права власності не подано документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси або документа, що підтверджує реєстрацію права власності в Державному реєстрі земельної ділянки, на якій збудований садовий будинок.

Відповідно до пункту 1 частини 1, частини 2 статті 23 Закону №1952-IV розгляд заяви про державну реєстрацію прав може бути зупинено державним реєстратором у випадку подання документів для державної реєстрації прав не в повному обсязі, передбаченому законодавством.

Тому, відповідачем за результатом розгляду заяви позивача прийнято рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у зв`язку із відсутністю у повному обсязі документів, необхідних для проведення державної реєстрації прав та їх обтяжень, та зазначено, що у разі подання у встановленому законодавством порядку необхідних документів розгляд заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень буде відновлено.

Відповідно до частин 2, 4 статті 23 Закону №1952-IV державний реєстратор у строк, встановлений для державної реєстрації прав, приймає рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та невідкладно повідомляє про це заявника.

Рішення повинно містити вичерпний перелік підстав для зупинення розгляду заяви.

Державний реєстратор не має права вимагати від заявника надання інших документів, крім тих, відсутність яких стала підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви, якщо інше не випливає з документів, що надані додатково.

Судом під час розгляду справи встановлено, що позивач повідомлений про прийняття зазначеного рішення про зупинення розгляду заяви.

Таким чином, у позивача була об`єктивна можливість подати у встановлений законом строк необхідні для проведення реєстрації права власності на садовий будинок документи, зазначені у рішенні, проте, позивач документів не подав, рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень у встановленому законом порядку не оскаржив.

Разом із тим, в судовому засіданні позивач повідомив, що земельній ділянці, на якій знаходиться садовий будинок, що розташований по АДРЕСА_1, не присвоєний кадастровий номер. Також, вказав, що зазначена земельна ділянка належить на праві користування садово-городньому товариству "Ювілейне", проте підтверджуючих документів не має.

Згідно з частиною 5 статті 23 Закону №1952-IV у разі невиконання заявником зазначених у рішенні вимог протягом 30 робочих днів з моменту отримання рішення про зупинення розгляду заяви, державний реєстратор приймає рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 24 Закону №1952-IV у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо після завершення строку, встановленого частиною третьою статті 23 цього Закону, не усунені обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав.

Отже, в зв`язку із тим, що позивач не подав документів, зазначених у рішенні про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, відповідач у прийняв рішення про відмову в державній реєстрації прав.

Виходячи із викладеного, суд наголошує, що суб`єкт владних повноважень має діяти виключно в межах та у спосіб, що встановлені законом, оскільки, він виконує державні функції, і лише держава шляхом законодавчого регулювання визначає його завдання, межі його повноважень та спосіб, у який він здійснює ці повноваження. Розширене тлумачення суб`єктом владних повноважень способів здійснення своїх повноважень не допускається.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що приймаючи оскаржуване рішення, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд приходить до висновку, що рішення відповідача про відмову в державній реєстрації права приватної власності на садовий будинок, що розташований за адресою АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 не підлягає скасуванню.

Враховуючи, що позовна вимога щодо зобов`язання Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради повторно розглянути документи ОСОБА_1 , подані для проведення державної реєстрації будинку, який розташований в АДРЕСА_1 в садово-городньому товаристві "Ювілейне" є похідною, то вона теж не підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку суду, позивачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, а відповідач довів, що діяв з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та вимог законодавства України.

За сукупністю наведених обставин, з огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову в повному обсязі.

Відтак, враховуючи відмову в задоволенні адміністративного позову судові витрати, відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Управління державної реєстрації Тернопільської міської ради (місцезнаходження: бульвар Шевченка, 1, м. Тернопіль, 46001, ) про визнання протиправним і скасування рішення державного реєстратора Легінь О.М. від 18.04.2019 №46544835 та зобов`язання вчинити дії, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2019 року.

Головуючий суддя Баб`юк П.М.

копія вірна

Суддя Баб`юк П.М.