Справа № 2340/2662/18
Суддя: Горяйнов Андрій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/2662/18 Суддя першої інстанції: Паламар П.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Горяйнова А.М.,

суддів - Аліменка В.О. та Коротких А.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року про закриття провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області, за участю третіх осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Смілянської міської ради Черкаської області, яка полягає у відмові визнати за набувальною давністю право власності позивача на земельну ділянку площею 400,00 кв.м., яка розташована вздовж АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Смілянську міську раду Черкаської області вчинити дії, які передбачені ст. 119 ЗК України та п. 2 ч. 1 ст. 344 ЦК України, визнати за набувальною давністю право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 400,00 кв. м., яка розташована вздовж АДРЕСА_1 .

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року було закрито провадження у справі за вказаним позовом.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та задовольнити адміністративний позов. Свої вимоги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального права. Скаржник вказує на те, що спір, який виник між ним та Смілянською міською радою Черкаської області є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив, що метою звернення до суду з даним позовом був захист права власності на земельну ділянку, у зв`язку з чим спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили. За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернувся до Смілянської міської ради Черкаської області із клопотанням про визнання за ним права власності на земельну ділянку площею 400,00 кв.м., яка розташована вздовж АДРЕСА_1 , за набувальною давністю.

Позивач зазначив, що з 1987 року відкрито і безперервно користується вказаною земельною ділянкою за відсутності дозвільних документів, проте відповідач ухиляється від визнання за ним права власності на неї за набувальною давністю. У зв`язку з цим ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Після подачі даного позову Смілянська міська рада Черкаської області прийняла рішення від 25 жовтня 2018 року № 79-79/VІІ про відмову в передачі ОСОБА_1 земельної ділянки.

Приймаючи рішення про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що спір про визнання за набувальною давністю права власності на земельну ділянку площею 400,00 кв.м., яка розташована вздовж АДРЕСА_1 є цивільно-правовим. А тому вирішення такого спору здійснюється за правилами цивільного судочинства.

Суд першої інстанції зазначив, що вказаної позиції притримується Велика Палата Верховного Суду, що відображено у постановах від 17 квітня 2018 року у справі № 815/6956/15, від 06 червня 2018 року у справі № 804/3509/17, від 06 червня 2018 року у справі № 826/26536/15.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду першої інстанції щодо юрисдикції даного спору, оскільки він не знайшов свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи та не відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 536/233/16-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 308/10112/16-а.

У відповідності до п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір. У свою чергу публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно зі ст. 143 Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їхньої компетенції.

До повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин згідно п. «а» ст. 12 Земельного кодексу України належить розпорядження землями територіальних громад.

Відповідно до ст. 119 зазначеного Кодексу громадяни, які добросовісно, відкрито і безперервно користуються земельною ділянкою протягом 15 років, але не мають документів, які б свідчили про наявність у них прав на цю земельну ділянку, можуть звернутися до органу державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування з клопотанням про передачу її у власність або надання у користування. Розмір цієї земельної ділянки встановлюється у межах норм, визначених цим Кодексом.

Передача земельної ділянки у власність або у користування громадян на підставі набувальної давності здійснюється в порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок безоплатного надання земельних ділянок у власність визначений у ст. 118 Земельного кодексу України.

За змістом вказаної норми права громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. Відповідний орган розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186 1 цього Кодексу.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином при реалізації своєї компетенції в галузі земельних відносин та приймаючи рішення щодо надання земельних ділянок у власність сільські, селищні, міські ради діють як суб`єкти владних повноважень, які здійснюють владні управлінські функції у розумінні п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Разом з тим, такі рішення органів місцевого самоврядування щодо розпорядження землями територіальних громад є передумовою для виникнення цивільних прав. Тому для вирішення питання про можливість розгляду справи щодо оскарження таких рішень визначальним є наявність чи відсутність права власності, іншого речового права на земельну ділянку, зазначену в оскаржуваному рішенні органу місцевого самоврядування.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду піж час розгляду справи № 536/233/16-ц. У постанові від 21 березня 2018 року у зазначеній справі містиься висновок про те, що рішення суб`єкта владних повноважень у сфері земельних відносин, яке має ознаки ненормативного акта та вичерпує свою дію після його реалізації, може оспорюватися з точки зору його законності, а вимоги про визнання рішення незаконним - розглядатися в порядку цивільного або господарського судочинства, якщо за результатами реалізації рішення у фізичної чи юридичної особи виникло право цивільне й спірні правовідносини, на яких ґрунтується позов, мають приватноправовий характер.

Велика Палата Верховного Суду у вказаному рішенні також зазначила, що відмова особі у наданні земельної ділянки, яка висловлена шляхом відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо її відведення, сама по собі не є порушенням цивільного права цієї особи за відсутності обставин, які свідчать про наявність в неї або інших заінтересованих осіб відповідного речового права щодо такої земельної ділянки.

У матеріалах даної справи відсутні докази, що свідчать про набуття ОСОБА_1 чи іншими особами права власності на земельну ділянку площею 400,00 кв.м., яка розташована вздовж АДРЕСА_1 .

Також колегія суддів враховує позиції Великої Палати Верховного Суду, викладену в постанові від 23 січня 2019 року у справі № 308/10112/16-а, згідно з якою якщо виникнення спірних правовідносин обумовлено протиправними, на думку позивача, діями відповідача при вирішенні питання щодо передачі земельної ділянки у власність, яке в силу законодавчих приписів належить до його виключної компетенції як органу місцевого самоврядування, то законність таких дій (бездіяльності) підлягає перевірці адміністративним судом.

Наведені обставини у своїй сукупності вказують на те, що висновок суду першої інстанції наявність підстав для закриття провадження у справі є необґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що предметом позову у справах № 815/6956/15, № 804/3509/17 та № 826/26536/15, на які посилався суд першої інстанції, є рішення приватного нотаріуса щодо державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна. Тому висновки Великої Палати Верховного Суду, зроблені під час розгляду зазначених справах, були помилково використані судом першої інстанції під час визначення юрисдикції справи про оскарження бездіяльності органу місцевого самоврядування щодо надання земельної ділянки у власність за набувальною давністю.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 вірно визначив суд, до юрисдикції якого належить розгляд і вирішення даного спору.

Звертаючись до суду із апеляційною скаргою на ухвалу суду про закриття провадження у справі, позивач просив прийняти рішення про задоволення його адміністративного позову.

Разом з тим положеннями ч. 3 ст. 312 КАС України передбачено, що у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення без додержанням норм процесуального права, у зв`язку з чим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року про закриття провадження у справі - скасувати.

Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області, за участю третіх осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_3, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії направити до Черкаського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач А.М. Горяйнов

Судді В.О. Аліменко

А.Ю. Коротких