Справа № 163/1915/18
Суддя: Багрій Василь Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5576/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Багрія В. М.,

суддів Качмара В. Я., Старунського Д. М.,

з участю секретаря судового засідання Болюк Н. В.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Любомльського районного суду Волинської області від 17 квітня 2019 року (рішення ухвалено у м. Любомлі судом у складі головуючого судді Чишій С. С., повний текст рішення виготовлений 22 квітня 2019 року) у справі № 163/1915/18 за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Волинської митниці ДФС про скасування постанови в справі про порушення митних правил та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Позивач просив скасувати постанову Волинської митниці ДФС у справі про порушення митних правил № 4703/20500/18 від 19 вересня 2018 року про накладення на ОСОБА_2 стягнення за порушення митних правил і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Любомльського районного суду Волинської області від 17 квітня 2019 року позов задоволено.

Скасовано постанову в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацького Є. С. від 19 вересня 2018 року № 4703/20500/18 в справі про порушення митних правил про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за статтею 485 Митного кодексу України з накладенням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 110107,74 грн.

Закрито провадження в справі про порушення митних правил № 4703/20500/18 на підставі пункту 1 статті 247 Кодекс України про адміністративні правопорушення за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України.

Рішення суду першої інстанції оскаржила Волинська митниця ДФС, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначає, що 06.08.2018 до Волинської митниці ДФС листом від 31.07.2018 № 23504/7/99-99-20-02-01-17 з ДФС України надійшло звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 за експортною митною декларацією MRN № 18LTKC0100EK007828 та рахунком-фактурою серії TDT № 03648 від 23.03.2018, щодо купівлі-продажу даного транспортного засобу.

За результатами проведеного опрацювання зазначеного звернення та доданих до нього документів було встановлено, що вищевказаний автомобіль був проданий компанією UAB «TD TRANSPORT» громадянину ОСОБА_3 за ціною 5400 Євро , тоді як митним брокером позивача при митному оформленні даного автомобіля подано рахунок-фактуру від 23.03.2018 № 09-55, згідно якої цей транспортний засіб був проданий Петрасом Скуксасом громадянці України ОСОБА_5 за ціною 1800 Євро.

Відповідно до службової записки відділу адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС від 22.08.2018 № 1069/03-70-19-02-25, за митне оформлення вищевказаного автомобіля необхідно було сплатити митні платежі у загальній сумі 61890,20 грн, тобто різниця між сплаченими митними платежами і платежами, які необхідно було сплатити становить 36702,58 грн.

Вищенаведене, на думку апелянта, вказує на наявність під час митного оформлення у ОСОБА_2 іншого пакету документів на транспортний засіб марки «RENAULT», модель «MEGANE», номер кузова НОМЕР_1 , де містилась інформація про справжню та достовірну вартість авто, що в свою чергу вказує на прямий умисел позивача на вчинення правопорушення, яке полягало в уникненні від сплати митних платежів у повному обсязі.

Апелянт просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позивачу в задоволенні позову відмовити.

Представник позивача - адвокат Кривошей А. М. подав відзив на апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС, в якому зазначив, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

Вислухавши суддю-доповідача, представника позивачки, який просить апеляційну скаргу відхилити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що доводи представника відповідача щодо придбання ОСОБА_3 автомобіля спеціально для позивачки жодними належними доказами у справі не підтверджені. Такі обставини не були встановлені на час винесення оскарженої постанови і не могли братись до уваги при прийнятті рішення про накладення штрафу. Факт придбання автомобіля позивачкою у ОСОБА_9 матеріалами справи не спростований, а отже підстави для накладення на неї штрафу відсутні.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції та, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, враховує таке.

Судом першої інстанції встановлено, що митне оформлення легкового автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , здійснено 26.03.2018 посадовою особою митного поста «Луцьк» Волинської митниці ДФС за поданою декларантом (митним брокером) ПП «Респект Брок» ОСОБА_7 митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 205090/2018/022052.

Згідно рахунку-фактури № 09-55 від 23.03.2018 вартість транспортного засобу становить 1800 Євро. Продавцем виступав ОСОБА_9, отримувачем - ОСОБА_5 .

За митне оформлення цього автомобіля було нараховано та сплачено 25187,62 грн митних платежів.

04.07.2018 на адресу ДФС України надійшов запит митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження митного оформлення та ввезення на митну територію України кількох автомобілів, серед яких, зокрема «RENAULT», модель «MEGANE», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

31.07.2018 документи митних органів Литовської Республіки надіслано Волинській митниці ДФС.

Згідно експортної митної декларації Литовської Республіки MRN № НОМЕР_3 від 23.03.2018 та рахунку-фактури серії TDТ № 03648 від 23.03.2018 автомобіль марки «RENAULT», модель «MEGANE», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , був проданий литовською компанією UAB «TD Transport» громадянину ОСОБА_3 за ціною 5400 Євро.

Згідно службової записки управління адміністрування митних платежів Волинської митниці ДФС від 22.08.2018, з огляду на різницю у вартості транспортного засобу, заявлену під час митного оформлення та зазначену у документах, що надійшли від митних органів Литовської республіки, різниця розміру між сплаченими та необхідними до сплати митними платежами становить 36702,58 грн.

28.08.2018 головний державний інспектор відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародній взаємодії Волинської митниці ДФС Носуліч А. В. склав щодо ОСОБА_2 протокол про порушення митних правил № 4703/20500/18. В протоколі зазначено, що ОСОБА_2 через декларанта (митного брокера) ПП «Респект Брок» ОСОБА_7 під час митного оформлення автомобіля марки «RENAULT», модель «MEGANE» вчинила дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 36702,58 грн, тобто заявила в митній декларації неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості самого товару, та надала з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

19.09.2018 в.о. начальника Волинської митниці ДФС Шелігацький Є. С. виніс постанову в справі про порушення митних правил № 4703/20500/18, якою ОСОБА_2 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 110107,74 грн.

Статтею 485 Митного кодексу України встановлено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Для притягнення до відповідальності, згідно з статтею 485 Митного кодексу України необхідне доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості, вини у формі прямого умислу, а також наявність в діях особи особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Відповідно до частини 1 статті 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

За змістом статті 10 Кодексу про адміністративні правопорушення України адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

При цьому, статтею 485 Митного кодексу України передбачено наявність спеціальної протиправної мети неправомірного звільнення від сплати чи зменшення розміру сплати митних платежів, що вказує на те, що це правопорушення може бути вчинено тільки з умисною формою вини, оскільки необережно не можливо заявити неправдиві відомості.

Згідно з частиною 1 статті 248 Митного кодексу України митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до частини 1 статті 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Частиною 2 статті 264 Митного кодексу України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються митному органу в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом із митною декларацією митному органу подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, установлених цим Кодексом, декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною 3 статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати митному органу оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їхні копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

З метою визначення правильності заповнення поданої митної декларації та відповідності доданих до неї документів установленим вимогам орган доходів і зборів здійснює перевірку митної декларації. Митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом (частини 5, 6 статті 264 Митного кодексу України).

Перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, визначений статтею 53 Митного кодексу України.

У справі встановлено, що під час митного оформлення транспортного засобу марки «RENAULT», модель «MEGANE», ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з метою ідентифікації транспортного засобу та для підтвердження заявленої митної вартості, позивачем надано митну декларацію типу ІМ40ДЕ № 205090/2018/022052 та рахунок-фактуру № 09-55 від 23.03.2018, згідно з якими вартість транспортного засобу, придбаного у ОСОБА_9, становить 1800 Євро.

Будь-які докази щодо фальсифікації поданих до митного оформлення в Україні документів відсутні, як і докази того, що позивач була обізнана про оформлення експорту в країні-відправлення із зазначенням іншої (вищої) ціни вказаного автомобіля.

Так, підставою для притягнення позивача до відповідальності за порушення митних правил стали документи, надані митними органами Литовської Республіки, які містять невідповідності з документами, наданими позивачем для митного оформлення транспортного засобу на території України, щодо продавця і покупця, а також вартості транспортного засобу.

Однак, суд апеляційної інстанції бере до уваги, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не перевірив обставин завершення експорту транспортного засобу, не направив запитів компанії, яка фігурує відправником товару у документах, наданих митними органами Литовської Республіки, не вжив заходів щодо встановлення особи ОСОБА_3 , який значиться покупцем автомобіля за документами, наданими митними органами Литовської Республіки, а тому отримані від митних органів Литовської Республіки документи, на переконання суду апеляційної інстанції, не є достатніми, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_2 у порушенні митних правил та не доводять наявності у діях позивача умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру шляхом надання неправдивих відомостей щодо відправника, отримувача та вартості товару.

За таких обставин, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про скасування постанови відповідача від 19.09.2018 у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та обґрунтовано закрив справу про порушення митних правил № 4703/20500/18.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права, з врахуванням усіх обставин, що мають значення для вирішення справи, тому підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. 271, ст. 272, ст. 286, ст. 308, ст. 310, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС залишити без задоволення.

Рішення Любомльського районного суду Волинської області від 17 квітня 2019 року у справі № 163/1915/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В. М. Багрій
судді В. Я. Качмар
Д. М. Старунський