Справа № 400/3141/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/3141/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Димерлія О.О.,

Єщенка О.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року, прийняте у складі суду судді Мельника О.М. у місті Миколаїв по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про скасування рішення від 27.07.2018 № 47/4-з та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Центрального об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Миколаєва, в якому просив суд:

- скасувати рішення відповідача від 27.07.2018 року № 47/4-з, щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року із заробітної плати в сумі 385,67 крб. за роботу в період з 26.04.1986 року по 29.04.1986 року в зоні відчуження;

- зобов`язати Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області провести перерахунок позивачу пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року із заробітної плати в сумі 385,67 крб. за роботу в період з 26.04.1986 року по 29.04.1986 року в зоні відчуження та виплатити, починаючи з 23.07.2018 року з урахуванням уже проведених виплат;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати пенсії в межах суми стягнення за один місяць.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Скасовано рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності від 27.07.2018 року № 47/4-з. Зобов`язано Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.07.2018 року про призначення/перерахунок пенсії. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, позивач звернувся до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що відмовляючи в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 в частині зобов`язання зробити перерахунок пенсії, суд першої інстанції діяв неефективно та прийняв рішення в даній частині, яке не захищає права позивача, адже заява ОСОБА_1 від 23.07.2018 року вже була предметом розгляду та прийняття рішенні відповідачем, при цьому ОСОБА_1 було відмовлено в задоволенні її заяви та проведення перерахунку пенсії. Повторний розгляд заяв не передбачений жодним діючим нормативним актом, зокрема і Порядком подання та оформлення документів для призначення пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення». Крім того, апелянт вказує, що позивачем повністю доведено факт участі в ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС та отримання заробітної плати саме за роботу в зоні відчуження в вищезазначеному розмірі. При цьому відповідач вже заявив про свою позицію стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 , а тому не гарантовано позитивний результат повторного розгляду заяви, і це може призвести тільки до затягування вирішення даного питання та повторного звернення до суду. На думку апелянта, суд першої інстанції постановив рішення таким чином, що позивач буде змушений повторно вирішувати питання перерахунку в суді і жодним чином як рішення суду не захистило порушене право позивача в повному обсязі та не вирішило питання по суті.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є інвалідом 2 групи та особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (а.с. 10-12).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області та отримує пенсію по інвалідності згідно Закону України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

23 липня 2018 року позивач до відповідача із заявою про перерахунок пенсії відповідно до Постанови КМУ №1210 від 23.11.2011 року згідно довідки №221 від 19.07.2018 року (а.с. 13).

Рішенням Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 27.07.2018 року № 47/4-з (а.с. 14-16), в який внесено зміни рішенням Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 23.10.2018 року (а.с. 17) відмовлено в перерахунку пенсії позивачу. Підставою для відмови фактично слугували ті обставини, що довідка №221 від 19.07.2018 року містить розбіжності в сумі заробітку з попередньою довідкою №50 від 23.05.2012 року, довідка надана позивачем не відповідала встановленій формі. Крім того, у рішенні Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області від 23.10.2018 року додатково зазначено, що у довідку №221 від 19.07.2018 року безпідставно було включено суму збереженого середнього заробітку.

Враховуючи викладені обставини, вважаючи протиправною відмову у перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду із адміністративним позовом

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що відповідач має всі повноваження щодо отримання від установ та підприємств необхідної інформації та право здійснити перевірку довідки від 27.07.2018 року, якщо вона не відповідає вимогам до її форми, однак відповідач всупереч своїх повноважень щодо перевірки довідки та отримання первинних бухгалтерських документів своїм правом та обов`язком не скористався та прийняв оскаржуване рішення № 47/4-з. Суд першої інстанції встановив, що відповідач передчасно прийняв рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії по інвалідності від 27.07.2018 року № 47/4-з. Також суд першої інстанції дійшов висновку, що повноваження відповідача щодо перерахунку пенсії за своєю правовою природою є дискреційними, відповідно ефективним способом захисту порушеного права є зобов`язання Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.07.2018 року про перерахунок пенсії по інвалідності ЧАЕС із прийняттям відповідного рішення.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до вимог статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Наведене повністю відповідає змісту ст.245 КАС України, якою визначені повноваження суду при вирішенні справи. Так, вимогами ч.3 ст.245 КАС України передбачено, що у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду. Відповідно до вимог ч.4 цієї ж статті, у випадку, визначеному п.4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд. У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як встановлено судом апеляційної інстанції, підставою для скасування судом першої інстанції рішення відповідача від 27.07.2018 року № 47/4-з слугували ті обставини, що відповідач має всі повноваження щодо отримання від установ та підприємств необхідної інформації та право здійснити перевірку довідки від 27.07.2018 року, якщо вона не відповідає вимогам до її форми, однак відповідач всупереч своїх повноважень щодо перевірки довідки та отримання первинних бухгалтерських документів своїм правом та обов`язком не скористався та прийняв оскаржуване рішення № 47/4-з. Суд першої інстанції встановив, що відповідач передчасно прийняв рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії по інвалідності від 27.07.2018 року № 47/4-з.

Колегія суддів зазначає, що уповноваженим органом для призначення (перерахунку) пенсії є Пенсійний фонд, до компетенції якого і входить розгляд документів, в тому числі і нових. Суд не може перебирати компетенцію суб`єктів владних повноважень та досліджувати нові документи, яким не надана була оцінка, та встановлювати на їх основі наявність чи відсутність права на перерахунок пенсії. Завданням адміністративного судочинства є перевірка правомірності дій суб`єкта владних повноважень, відповідності його рішень критеріям, які пред`являються до рішень суб`єктів владних повноважень та закріплені в частині другій статті 2 КАС України

Оскільки у даній справі скасовано рішення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про відмову в перерахунку пенсії по інвалідності від 27.07.2018 року № 47/4-з, з підстав встановлених обставин передчасності відмови органу Пенсійного Фонду, його фактичної бездіяльності шляхом неотримання від установ та підприємств необхідної інформації та нездійснення перевірку довідки від 27.07.2018 року, при цьому уповноважений орган не перевіряв додержання інших умов для призначення пенсії, то суд першої інстанції обґрунтовано скасував вказане рішення та зобов`язав повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.07.2018 року про призначення/перерахунок пенсії.

Аналогічна позиція щодо дискреційності повноважень органів Пенсійного Фонду викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 26 червня 2018 року (справа №211/5254/16-а).

Щодо аргументів апеляційної скарги, що відповідач вже заявив про свою позицію стосовно розгляду заяви ОСОБА_1 від 23.07.2018 року суд апеляційної інстанції зазначає, що положеннями ч. 4 ст. 245 КАС України чітко передбачений обов`язок суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Задовольнивши вимоги позивача у частині зобов`язання Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області провести перерахунок позивачу пенсії, суд фактично підмінив би собою орган виконавчої влади, до виключної компетенції якого, згідно вимог чинного законодавства, належить проведення перерахунку пенсійного забезпечення.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що вимоги позивача про зобов`язання відповідача провести перерахунок позивачу пенсії по інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23.11.2011 року із заробітної плати в сумі 385,67 крб. за роботу в період з 26.04.1986 року по 29.04.1986 року в зоні відчуження та виплатити, починаючи з 23.07.2018 року з урахуванням уже проведених виплат, підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 23.07.2018 року про призначення/перерахунок пенсії.

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про скасування рішення від 27.07.2018 № 47/4-з та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про скасування рішення від 27.07.2018 № 47/4-з та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П. Коваль

Суддя: О.О. Димерлій

Суддя: О. В. Єщенко