Справа № 360/1786/19
Суддя: І.О. Свергун
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1786/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Свергун І.О.,

за участі секретаря судового засідання - Карча В.М.,

представника відповідача - Кочеткової А.Т. (довіреність від 07.02.2019 № 1256/9/12-32-10-00-29),

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спрут» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2018 № ,

ВСТАНОВИВ:

01.04.2019 товариство з обмеженою відповідальністю «Спрут» (далі - позивач, ТОВ «Спрут») звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі - відповідач, ГУ ДФС у Луганській області), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09.01.2018 № , № , № , № .

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на те, що ТОВ «Спрут» з 2016 року перебував на податковому обліку як платник третьої групи єдиного податку. У лютому 2019 року позивач дізнався про те, що ГУ ДФС у Луганській області анульовано свідоцтво платника єдиного податку на підставі акту камеральної перевірки про порушення платником єдиного податку вимог перебування на спрощеній системі оподаткування від 31.12.2018 № 414/12-32-52-05/21772072 з огляду на те, що платником допущено несплату протягом двох послідовних кварталів у порядку, передбаченому ПКУ, податкового боргу з земельного податку, що виник у платника єдиного податку відповідно до абз. 3 п. 299.10 ст. 299 Податкового Кодексу України.

08.02.2019 позивач отримав разом із супровідним листом акти камеральних перевірок від 07.11.2017 і чотири податкові повідомлення-рішення з розрахунками податкового зобов`язання.

З наданих документів позивач дізнався, що уповноваженими особами контролюючого органу проведено камеральну перевірку податкової звітності позивача з питання своєчасності сплати земельного податку та орендної плати за користування земельними ділянками, за результатами якої складено акти, якими встановлено порушення позивачем термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з земельного податку та орендної плати, визначених п. 287.3 ст. 287 Податкового кодексу України, а саме:

акт № 1579/12-32-12-06/21772072 від 07.11.2017, яким встановлено, що в порушення п. 270.1 ст. 270, п. 271.1 ст. 271, п. 286.1 ст. 286 ПКУ позивачем занижено податкові зобов`язання з земельного податку за 2014 рік (травень - грудень) на загальну суму 27740,70 грн на підставі наданих звітної декларації з оплати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік № від 05.02.2014 та уточненої податкової декларації з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік № від 12.10.2017, даних Державного земельного кадастру про наявність державних актів на право постійного користування земельними ділянками НОМЕР_4 від 28.10.1997 та НОМЕР_1 від 28.10.1997. 09.01.2018 відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення № за платежем - земельний податок з юридичних осіб на суму 34675,87 грн (в т.ч. збільшено податкове зобов`язання на суму 27740,70 грн за травень - грудень 2014 року, нараховані штрафні санкції в сумі 6935,17 грн);

акт № 1580/12-32-12-06/21772072 від 07.11.2017, яким встановлено, що в порушення п. 288.4, п. 288.5 ст. 288 занижено податкові зобов`язання з орендної плати в період з травня 2014 року по грудень 2016 року в сумі 7755,80 грн на підставі наданих звітної податкової декларації з плати за землю (оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності ) за 2014 рік № від 05.02.2014, уточненої податкової декларації № від 12.10.2017, звітної податкової декларацій з оплати за землю (оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2015 рік № від 11.02.2015, уточненої податкової декларації № від 12.10.2017 за 2015 рік, звітної податкової декларацій з оплати за землю (оренда плата за земельні ділянки державної або комунальної власності ) за 2016 рік № від 19.02.2016, уточненої податкової декларації № від 12.10.2017 за 2016 рік, договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди № 362 від 13.10.1998. 09.01.2018 відповідачем сформовано податкове повідомлення-рішення № за платежем - орендна плата з юридичних осіб на суму 9694,75 грн (в т.ч. збільшено податкове зобов`язання на суму 7755,80 грн за травень 2014 року - травень 2016 року, нараховані штрафні санкції в сумі 1938,95 грн);

акт № 1581/12-32-12-06/21772072 від 07.11.2017, яким встановлено порушення п. 287.3 ст. 283 ПКУ - несвоєчасна сплата самостійно визначеного податкового зобов`язання в частині сплати земельного податку за січень - серпень 2017 року, у розмірі 311537,54 грн. 09.01.2018 відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № на підставі ст. 126 ПКУ - штраф 10% у сумі 4067,70 грн за затримку грошового зобов`язання з земельного податку за 2017 рік в сумі 40677,00 грн та податкове повідомлення-рішення № на підставі ст. 126 ПКУ - штраф 20% у сумі 54172,08 грн, за затримку грошового зобов`язання з земельного податку за 2017 рік в сумі 270860,40 грн.

Позивач є платником земельного податку та орендної плати з юридичних осіб за земельні ділянки, розташовані на території м. Сєвєродонецьк Луганської області.

Згідно договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди № 362 від 13.10.1998, укладеного між ТОВ «Спрут» і Сєвєродонецькою міською радою, позивач орендує земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1.

Крім того, на праві постійного користування позивачу належать земельні ділянки за адресою:

- АДРЕСА_2 на підставі державного акту на право постійного користування земельними ділянками 1-ЛГ НОМЕР_2 ;

- АДРЕСА_3 на підставі державного акту на право постійного користування земельними ділянками НОМЕР_4 .

Відповідач за результатами камеральної перевірки 07.11.2017 донарахував позивачу суми податкових зобов`язань з земельного податку з юридичних осіб за період з травня 2014 року по травень 2016 року, вважаючи заниженими в уточнюючих деклараціях платежі з плати за землю в цей період (травень 2014 року - травень 2016 року).

12.10.2017 позивачем було подано уточнені податкові декларації з плати за землю за 2014, 2015 та 2016 роки, в яких враховано наявність в період з 14.04.2014 по 07.06.2016 податкової пільги - звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності під час проведення антитерористичної операції відповідно до ст. 1 та 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», та, відповідно, зменшено суму податкових зобов`язань.

Позивач вважає, що податковий борг за вказаними у спірних податкових повідомленнях-рішеннях зобов`язаннями з плати за землю державної та комунальної власності виник у період проведення антитерористичної операції на території м. Сєвєродонецьк Луганської області, коли ТОВ «Спрут» не зобов`язано було ні нараховувати, ні сплачувати відповідні платежі.

Пільга щодо звільнення від сплати орендної плати за користування земельними ділянками, зокрема, у м. Сєвєродонецьку Луганської області, розповсюджується на позивача на підставі норми Закону № 1669-VII в період з 14.04.2014 до 08.06.2016. Донарахування податковим органом податкових зобов`язань за цей період і нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату за користування земельними ділянками в цей період є протиправним.

Щодо встановленого відповідачем в акті № 1581/12-32-12-06/21772072 від 07.11.2017 порушення п. 287.3 ст. 283 ПКУ - несвоєчасна сплата самостійно визначеного податкового зобов`язання в частині сплати земельного податку за січень - серпень 2017 року, у розмірі 311537,54 грн, позивач зазначив, що контролюючим органом не враховано, що ТОВ «Спрут» з 2016 року по дату перевірки перебував на податковому обліку як платник третьої групи єдиного податку і має в постійному користуванні на підставі Державних актів земельні ділянки, надані для розташування об`єкту торгівлі і промисловості, в зв`язку з чим позивачем було надано до податкового органу уточнюючу податкову декларацію від 27.10.2017 з земельного податку за 2017 рік, якою було зменшено податкові зобов`язання на суму платежів звітної декларації з посиланням на обставини, що ТОВ «Спрут» є платником єдиного податку. Тому оскаржені рішення позивач вважає протиправними.

Ухвалою суду від 04.04.2019 позов було залишено без руху для усунення недоліків. У встановлений судом строк позивачем недоліки було усунуто.

Ухвалою суду від 22.04.2019 роз`єднано позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Спрут» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень у самостійні провадження з такими позовними вимогами:

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 № , № ;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 № ;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 № .

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду адміністративну справу № 360/1786/19 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спрут» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2018 № передано для розгляду судді Свергун І.О.

Ухвалою суду від 26.04.2019 прийнято до провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Спрут» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2018 № .

20.05.2019 відповідач надав на адресу суду відзив на позовну заяву (арк. спр. 116-117), в обґрунтування якого послався на таке. ТОВ «Спрут» перебуває за основним місцем обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області з 06.03.1996. ГУ ДФС у Луганській області проведено камеральну перевірку додаткової звітності з земельного податку за 2014 рік. Дані камеральної перевірки свідчать про заниження ТОВ «Спрут» податкового зобов`язання з плати земельного податку за 2014 (травень - грудень) в розмірі 27740,00 грн, що є порушенням п. 270.1 статті 270, п. 271.1 статті 271 Податкового кодексу України.

Підприємством було подано до контролюючого органу декларацію з земельного податку за 2014 рік № від 05.02.2014, відповідно до якої щомісячний платіж складає за січень 3467,62 грн, лютий-жовтень 3467,59 грн, листопад-грудень 3467,58 грн.

Платником було подано уточнюючу декларацію № від 12.10.2017 відповідно до якої щомісячний платіж за січень-квітень 2014 року зменшено до 0 грн.

3а результатами проведення камеральної перевірки вищезазначеної звітності поданої ТОВ «Спрут» за 2014 рік встановлено заниження на загальну суму 27740,70 грн, про що складено акт від 07.11.2017 № 1579/12-32-12-06, на підставі якого винесено податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 09.01.2018 № .

Вважає, що відповідно до статті 10 Закону № 1669 єдиним належним та достатнім документом, який підтверджує настання обставин непереборної сили (форс мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України. Позивачем не надавалося до податкового органу сертифікату Торгово-промислової палати України.

Окрім того, порядок звільнення від сплати за використання земельними ділянками наведеною нормою Закону № 1669 не визначений. На підставі викладеного просив відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судове засіданні представник позивача не прибув, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих сторонами доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 КАС України, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ТОВ «Спрут» зареєстровано в якості юридичної особи, дата державної реєстрації: 27.11.2001, дата запису: 22.11.2004, номер запису: 1 000235 (арк. спр. 7-8) та перебуває за основним місцем обліку в ДПІ у м. Сєвєродонецьку ГУ ДФС у Луганській області з 06.03.1996.

Згідно договору на право тимчасового користування землею на умовах оренди від 13.10.1998 № 362, укладеного між ТОВ «Спрут» і Сєвєродонецькою міською радою, позивач орендує земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (арк. спр. 59-60).

До вказаного договору оренди земельної ділянки сторонами укладалася додаткова угода від 22.12.2011, яка є невід`ємною частиною вищевказаного договору (арк. спр. 57).

Також на праві постійного користування позивачу належать земельні ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі державного акту на право постійного користування земельними ділянками НОМЕР_1 , та за адресою: АДРЕСА_3 на підставі державного акту на право постійного користування земельними ділянками НОМЕР_4 (арк. спр. 49-56).

Позивач подавав до контролюючого органу звітну податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, в якій самостійно визначив суми зобов`язань, що належать до сплати (арк. спр. 88-91). Зазначені суми самостійно визначених платежів з земельного податку щомісячно відображались податковим органом в інтегрованій картці ТОВ «Спрут» за видом платежу «земельний податок з юридичних осіб» (арк. спр. 124-134).

У подальшому, 12.10.2017 позивач подав уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельного податку та/або орендної плати за земельні ділянки державної або комунальної власності) за 2014 рік, якою з урахуванням звільнення від її сплати в силу статті 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зменшено податкові зобов`язання за період з травня по грудень 2014 року в сумі 27740,70 грн (арк. спр. 92-95).

У зв`язку з отриманням вищевказаної уточнюючої податкової декларації 07.11.2017 відповідач провів камеральну перевірку даних, задекларованих у податковій звітності з земельного податку ТОВ «Спрут» за 2014 рік, за результатами якої складено акт № 1579/12-32-12-06/21772072. Перевіркою встановлено, що в порушення п. 270.1. статті 270, п. 271.1 статті 271, п. 286.1 статті 286 Податкового кодексу України ТОВ «Спрут» занизило податкові зобов`язання з земельного податку за 2014 рік (травень-грудень) на загальну суму 27740,70 грн. Відповідальність платника передбачена пунктом 123.1. статті 123 Податкового кодексу України (арк. спр. 8-11).

На підставі акта перевірки від 07.11.2017 № 1579/12-32-12-06/21772072 ГУ ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 № , яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Земельний податок з юридичних осіб» за період з травня по грудень 2014 року на 34675,87 грн, у тому числі: за податковими зобов`язаннями - 27740,70 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями - 6935,17 грн (арк. спр. 12-13).

При вирішенні спору по суті суд виходить з такого.

Відповідно до статті 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України (далі - ПК України), крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності (пп. 14.1.147 п. 14.1 ст. 14 ПК України).

У п.п. 14.1.72, 14.1.136 п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що земельний податок - обов`язковий платіж, що справляється з власників земельних ділянок та земельних часток (паїв), а також постійних землекористувачів; орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до статті 269 ПК України платниками земельного податку є: власники земельних ділянок, земельних часток (паїв); землекористувачі.

Статтею 270 ПК України визначено, що об`єктами оподаткування земельного податку є: земельні ділянки, які перебувають у власності або користуванні; земельні частки (паї), які перебувають у власності.

Базою оподаткування є: нормативна грошова оцінка земельних ділянок з урахуванням коефіцієнта індексації, визначеного відповідно до порядку, встановленого цим розділом; площа земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких не проведено (стаття 271 ПК України).

Відповідно до положень статті 288 ПК України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Платником орендної плати є орендар земельної ділянки. Об`єктом оподаткування є земельна ділянка, надана в оренду.

Згідно з пунктом 287.3 статті 287 ПК України податкове зобов`язання щодо плати за землю, визначене у податковій декларації на поточний рік, сплачується рівними частками власниками та землекористувачами земельних ділянок за місцезнаходженням земельної ділянки за податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця протягом 30 календарних днів, що настають за останнім календарним днем податкового (звітного) місяця.

Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 285-287 цього розділу.

Разом з цим, відповідно до п. 50.1 статті 50 ПК України у разі якщо у майбутніх податкових періодах (з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу) платник податків самостійно (у тому числі за результатами електронної перевірки) виявляє помилки, що містяться у раніше поданій ним податковій декларації (крім обмежень, визначених цією статтею), він зобов`язаний надіслати уточнюючий розрахунок до такої податкової декларації за формою чинного на час подання уточнюючого розрахунку.

Як установлено судом, позивач подав уточнюючу податкову декларацію з плати за землю (земельний податок та/або орендна плата за земельні ділянки державної або комунальної власності) в установленому законом порядку, яку було прийнято контролюючим органом.

Підставою для зменшення податкових зобов`язань в податковій декларації позивачем визначено ст. 6 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02.09.2014 № 1669-VII (далі - Закон № 1669), що підтверджується поясненнями представника позивача та проти чого не заперечував відповідач.

Закон № 1669 визначає тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення РНБО України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо боротьби з терористичною загрозою і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення Антитерористичної операції (далі - АТО) на території Донецької і Луганської областей.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року № 1669-VII (далі - Закон № 1669) період проведення антитерористичної операції - це час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Виходячи з наведених приписів, датою початку періоду проведення антитерористичної операції є 14.04.2014.

Згідно з частиною третьою статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» наведеного Закону, закони та інші нормативно-правові акти України діють у частині, що не суперечить цьому Закону.

За результатами аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що Закон № 1669 є спеціальним законом у спірних правовідносинах, а тому його застосування не ставиться у залежність від внесення відповідних змін до Податкового кодексу України.

Крім того, Закон № 1669 прийнято у часі пізніше ніж Податковий кодекс України.

Статтею 6 Закону № 1669 (в редакції, чинній до 08.06.2016) встановлено, що під час проведення антитерористичної операції звільнено суб`єктів господарювання, які здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності.

Відповідно до п. 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1669 Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов`язано, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» № 405/2014 від 14.04.2014, у період з 14.04.2014 до її закінчення.

Розпорядженням КМУ від 30 жовтня 2014 року № 1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» (Закон № 1669) був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до вказаного Додатку в розділі «Луганська область» пункт «Міста обласного значення» під номером 11, зокрема, зазначено м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Розпорядженням КМУ від 05 листопада 2014 року № 1079-р «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053» зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція».

Розпорядженням КМУ від 02 грудня 2015 року № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» на виконання абзацу третього пункту 5 статті 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» був затверджений перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком. Відповідно до Додатку в розділі «Луганська область» пункт «Міста обласного значення» під номером 11, зокрема, зазначено м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Пунктом 3 визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053».

В подальшому Законом № 1365-VIII від 17.05.2016 внесено зміни до ст. 6 Закону № 1669, яку викладено у наступній редакції: «Звільнити суб`єктів господарювання від плати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в населених пунктах згідно з переліками, передбаченими частиною четвертою статті 4 цього Закону».

В свою чергу, частиною четвертою статті 4 Закону № 1669 визначено, що перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджуються Кабінетом Міністрів України, який забезпечує своєчасну їх актуалізацію.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», в якому відсутній населений пункт м. Сєвєродонецьк (Сєвєродонецька міська рада).

Отже, позивач був звільнений від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності, розташованими в зоні проведення антитерористичної операції, в період з 14.04.2014 по 07.06.2016.

Починаючи з 08.06.2016 позивач повинен сплачувати плату за користування земельними ділянками державної та комунальної власності в порядку та розмірах, визначених законом.

Таким чином, податковим органом безпідставно визначено ТОВ «Спрут» податкове зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб за період з 01.05.2014 по 31.12.2014 в сумі 27740,70 грн.

Щодо посилань відповідача на ту обставину, що позивачем не надано сертифікат Торгово-промислової палати України щодо настання форс-мажорних обставин, суд зазначає таке.

За приписами статті 10 Закону № 1669 протягом терміну дії цього Закону єдиним належним та достатнім документом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), що мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави для звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов`язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України.

Однак статтею 6 Закону № 1669 не вимагається отримання сертифіката про засвідчення форс-мажорних обставин для звільнення від плати за землю. Відповідно до положень цього Закону достатньою підставою для звільнення від сплати за користування земельними ділянками державної та комунальної власності та скасування орендної плати за користування державним та комунальним майном стосовно конкретних суб`єктів господарювання є встановлення факту здійснення ними діяльності на території проведення антитерористичної операції за період з 14.04.2014 по 07.06.2016. Зазначена підстава відносно позивача встановлена судом при розгляді цієї справи.

Отже, задекларовані в податковій декларації позивача нульові показники зобов`язання з земельного податку протягом періоду з 01.05.2014 по 31.12.2014 відповідають вимогам Закону № 1669 і свідчать про реалізацію позивачем зазначеного права.

Зазначені обставини також спростовують посилання відповідача на те, що позивач не скористався податковою пільгою.

Відповідно до п. 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Посилаючись на вказану норму, відповідач нарахував позивачу штрафні (фінансові) санкції.

Однак, з огляду на те, що за результатами розгляду справи суд дійшов висновку про безпідставність визначення податковим органом позивачу податкового зобов`язання з земельного податку з юридичних осіб за період з 01.05.2014 по 31.12.2014, підстави для застосування до підприємства позивача штрафних (фінансових) санкцій, що передбачені статтею 123 Податкового кодексу України, у вказаний період відсутні.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 № є протиправним та належить до скасування, а відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, які слід задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір у сумі 1921,00 грн (арк. спр. 2).

Ухвалою суду від 22.04.2019 у справі № 360/1388/19 роз`єднано позовні вимоги ТОВ «Спрут» до ГУ ДФС у Луганській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень у самостійні провадження з такими позовними вимогами: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 № , № на загальну суму 58239,78 грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 № на суму 9694,74 грн; визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.01.2018 № на суму 34675,87 грн.

Загальна ціна позову складала 102610,40 грн; після роз`єднання позовних вимог ціна позову в даній справі склала 34675,87 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати належить відшкодувати на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у даній справі, а саме - в сумі 649,18 грн (34675,87 грн * 1921 грн / 102610,40 грн).

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Спрут» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09.01.2018 № задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 09.01.2018 № , яким товариству з обмеженою відповідальністю «Спрут» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем «Земельний податок з юридичних осіб» на 34675,87 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області (93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Енергетиків, буд. 72, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Спрут» (93401, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, кв. МЖК Мрія, буд. 5, кв. 13, ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 649,18 грн (шістсот сорок дев`ять грн 18 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 07 червня 2019 року.

Суддя І.О. Свергун