Справа № 175/801/19
Суддя: Озерянська Ж. М.
Дата ухвалення: 2019-04-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 175/801/19
Провадження № 2-а/175/14/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Озерянської Ж.М.,

за участю секретаря Лукієнко В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Слобожанське справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Стратулат Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати постанову серія ЕАВ №931676 від 19.02.2019 року про накладення на нього, ОСОБА_1 адміністративного стягнення у розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі; провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно його, ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, в телефонному режимі повідомив, що не заперечує проти закінчення розгляду справи без його участі (а.с.34).

Інспектор 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Стратулат О.В. у судове засідання не з`явився. Представник Департаменту патрульної поліції за довіреністю Марченко А.О. надав суду письмові пояснення в яких просив відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 та розглядати справу за відсутністю представника управління патрульної поліції (а.с.15-19).

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України, встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пункт 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Встановлено, що Інспектором 4-го батальйону 4-ї роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенант поліції Стратулат О.В. при несенні служби 19 лютого 2019 року о 21-55 год. було виявлено, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21061 державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по трасі сільського призначення М-04 ( НОМЕР_2 км) в м. Підгородне Дніпровського району Дніпропетровської області, не мав при собі поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1(ґ) ПДР України (а.с.9). За результатами розгляду адміністративної справи та з метою припинення вказаного правопорушення, а також забезпечення дотримання вимог Правил, до ОСОБА_1 інспектором було застосовано адміністративне стягнення - штраф у розмірі 425 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №931676 від 19 лютого 2019 року, відповідно до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395.

Відповідно до п.2.1 «ґ» ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Частиною 1 ст. 126 КУпАП передбачено керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери працівника поліції встановлено, що ОСОБА_1 19 лютого 2019 року під час зупинки транспортного засобу, яким він керував, не надав діючий поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. При цьому позивач визнав факт відсутності страхового полісу, про що зазначив в своєму позові. Судом встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції не пред`явив діючий поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто не виконав вимог п.2.1(ґ) ПДР України, і будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в його діях складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, суду не надав.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу працівників міліції пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Отже, з наведеного вбачається, що відповідач, як уповноважена особа підрозділу Національної поліції, на яку покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, мав право вимагати у позивача пред`явлення полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів лише у встановлених законом випадках.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування.

Оцінивши у сукупності досліджені в судовому засіданні докази, суд, вважає, що доводи позивача ґрунтуються тільки на його твердженнях про те, що він не порушував п. 2.1(ґ) ПДР України, однак зазначене не може свідчити про відсутність в його діях складу правопорушення та бути підставою для скасування постанови про адміністративне правопорушення. Обставини, викладені в постанові про адміністративне правопорушення, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, отже підстави для задоволення позову відсутні. Таким чином, притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. відповідає вимогами чинного законодавства.

Що стосується позовних вимог щодо визнання дії відповідача протиправними, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, положеннями ч. 3 ст. 286 КАС України, які регулюють особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, не передбачено можливості прийняття судом рішення про визнання протиправними дій суб`єктів владних повноважень по притягнення особи до адміністративної відповідальності за результатами розгляду такої категорії справи, тому позовні вимоги ОСОБА_1 в цій частині також задоволенню не підлягають.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав стороною у справі, або якщо стороною у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 288 КУпАП, то підстави для стягнення з відповідача судового збору відсутні.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 122, 251, 289 КпАП України, п. 2.1(ґ) Правил дорожнього руху України, ст. ст. ст. 6, 8, 9, 72, 77, 139, 242, 243-246, 286 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Інспектора 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Стратулат Олександра Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення .У разі проголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в письмову провадженні, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж.М. Озерянська

Повний текст рішення виготовлено 06 червня 2019 року.