Справа № 398/1266/19
Суддя: Крімченко С. А.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 398/1266/19
Провадження №: 2-а/398/56/19
РІШЕННЯ

Іменем України

"03" червня 2019 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Крімченко С.А.,

за участю секретаря Шаповал І.Ф.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Олександрії справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Олександрійського РВП ОВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренка Юрія Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження в справі,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського СРПП Олександрійського РВП ОВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренка Юрія Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 10 квітня 2019 р. серія ДПО18 №126209, та закриття провадження в справі.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10.04.2019 року поліцейським СРПП Олександрійського РВП ОВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренком Ю.О. відносно нього винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №126209. Згідно зазначеної постанови він, позивач, визнаний винним у тому, що 10.04.2019 року о 00год. 55хв. в м.Олександрія по проспекті Соборному керував автомобілем ВАЗ2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з не пристебнутим паском безпеки. Крім того, під час огляду автомобіля було встановлено, що автомобіль обладнаний ГБО, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку. Відповідно до постанови він своїми діями порушив п.2.3 /г/ та п.30.1 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП та ч. 5 ст 121 КУпАП.

Позивач вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірних дій. Під час складання оскаржуваної постанови він, позивач, неодноразово просив відповідача надати докази порушення ним ПДР, однак останнім його прохання були проігноровані. Крім того, позивач в своєму позові посилається на те, що під час складання постанови жодної мови про ГБО автомобіля не було, працівником поліції його наявність, а тим більше законність установлення, не перевірялась

Позивач в судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, просить позов задовольнити, крім того подав додаткові пояснення, що інспектор зупинив його автомобіль нібито за керування транспортним засобом не будучи пристебнутим паском безпеки, за що його також було притягнуто до відповідальності, про що інспектор вказав в постанові про накладення адміністративного стягнення, де зазначив порушення ч. 5 ст. 121 КУпАП. З даним порушенням він був незгодний та пояснив, що був пристебнутий. Інспектор не має доказів даного порушення, тому сама по собі зупинка транспортного засобу була неправомірна.

Щодо встановленого та незареєстрованого ГБО пояснює, що газовий редуктор, який автомобілі був не підключений, газовий балон в автомобілі відсутній, тобто фактичного переобладнання немає. Доказів наявності встановленої ГБО інспектор не надав., експертизи щодо обладнання не проводилось, інспектор поліції дійшов такого висновку лише з встановленого газового редуктора, який до того ж установлений невірно. Перереєстрація здійснюється власником автомобіля, а він є лише користувачем, тобто у разі встановлення газової установки, в 10 денний власник автомобіля зареєстрував би переобладнання. Доказів на те, що в автомобілі встановлена газова установка у інспектора немає. Є лише відеозапис на якому вони з інспектором розмовляють про порядок перереєстрації транспортного засобу у разі його переобладнання.

Також не пам`ятає, чи говорив інспектору про відсутність газового балону в автомобілі так як був схвильований та обурений діями інспектора щодо незаконної зупинки керованого автомобля. Саме тому їхня , тобто позивача та відповідача , розмова може бути незрозумілою, оскільки він, позивач, з`ясовував як здійснюється перереєстрація переобладнання автомобіля.

Інспектор не відібрав у нього пояснення, а лише через особисту неприязність до нього, тобто позивача, склав постанову, побачивши хоч якусь підставу, не встановлюючи всіх обставин події. Вважає постанову незаконною, так як доказів вчинення правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП немає, доказів встановлення ГБО на керованому автомобілі також немає, тому підстав притягнення до відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП також немає. Позов просить задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні 14.05.2019 р. пояснив, що 10 квітня 2019 р.. позивач, тобто ОСОБА_1 , керував автомобілем з непристебнутим паском безпеки та був зупинений, ним поліцейським. Потім він, відповідач, попросив відкрити капот та багажник, звірив номера агрегатів та виявив що автомобіль обладнаний ГБО, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим було складено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі . На відеозаписі, де зафіксовано обставини вчинення правопорушення, не було чітко видно , що позивач керував автомобілем без пристебнутого паска безпеки , тому постанова щодо даного порушення не виносилася. Він, позивач, під час служби їхав позаду автомобіля ОСОБА_1 , і чітко було видно, що він не пристебнутий паском безпеки. Були випадки, що ОСОБА_1 , писав на нього, поліцейського , скарги , але не по цій справі. Він, ОСОБА_2 , раніше зупиняв позивача за порушення правил дорожнього руху.

На підтвердження вчиненого позивачем правопорушення відповідачем до матеріалів справи надано відеозапис.

Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис обставин вчинення правопорушення , суд приходить до наступних висновків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.7КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності.

Відповідно до ст.2КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди, перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд відзначає, що згідно зі ст.77 КАС України в даній справі обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення покладається на відповідача.

В судовому засіданні встановлено, що 10.04.2019 року поліцейським СРПП Олександрійського РВП ОВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренком Ю.О. відносно ОСОБА_1 була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 №126209. Згідно зазначеної постанови ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 6 та ч. 5 ст. 121 КУпАП, а саме, за те що 10.04.2019 року о 00год. 55хв. в м.Олександрія по проспекті Соборному ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ2109, державний номерний знак НОМЕР_1 , з непристебнутим паском безпеки та за те, що автомобіль обладнаний ГБО, яке не зареєстровано у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.3 г та п.30.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП та ч. 6 ст. 121 КУпАП. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 170 грн.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до вказаного Закону встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями) (далі - ПДР).

Відповідно до п.1.3 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

При цьому, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР).

Згідно із ч.5 ст.121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно ч. 6 ст 121 КУпАП настає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим та тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.30.1 ПДР власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.

Порядком державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23.12.2009 року № 1371) (далі Порядок № 1388), встановлено єдину на території України процедуру державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (далі - транспортні засоби), оформлення та видачі реєстраційних документів і номерних знаків.

Відповідно до п.3 Порядку №1388 державна реєстрація транспортних засобів проводиться територіальними органами з надання сервісних послуг МВС (далі - сервісні центри МВС) з метою здійснення контролю за відповідністю конструкції та технічного стану транспортних засобів установленим вимогам стандартів, правил і нормативів, дотриманням законодавства, що визначає порядок сплати податків і зборів (обов`язкових платежів), використанням транспортних засобів в умовах воєнного і надзвичайного стану, а також для ведення їх обліку та запобіганню вчиненню щодо них протиправних дій.

Згідно із п.7 Порядку №1388 власники транспортних засобів та особи, що експлуатують такі засоби на законних підставах, або їх представники (далі - власники) зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) транспортні засоби протягом десяти діб після придбання (одержання) або митного оформлення, або тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Строк державної реєстрації продовжується у разі подання документів, які підтверджують відсутність можливості своєчасного її проведення власниками транспортних засобів (хвороба, відрядження або інші поважні причини).

Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється. Експлуатація транспортних засобів, що не зареєстровані (не перереєстровані) в уповноважених органах МВС та без номерних знаків, що відповідають державним стандартам, а також ідентифікаційні номери складових частин яких не відповідають записам у реєстраційних документах або знищені чи підроблені, забороняється.

Положеннями п.8 Порядку №1388 передбачено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").

Відповідно до п.33 даного Порядку перереєстрація транспортних засобів проводиться у разі отримання свідоцтва про реєстрацію замість утраченого або не придатного для користування, зміни їх власників, місця стоянки, місцезнаходження або найменування власників - юридичних осіб, місця проживання або прізвища, імені чи по батькові фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, а також у разі зміни кольору, переобладнання транспортного засобу чи заміни кузова, інших складових частин, що мають ідентифікаційні номери.

Приписами п.37 Порядку №1388 встановлено, що державна реєстрація (перереєстрація) переобладнаних транспортних засобів проводиться на підставі документів про відповідність їх вимогам безпеки дорожнього руху та документів, що підтверджують правомірність придбання встановлених кузовів (рам), які мають ідентифікаційні номери (у разі їх заміни).

Згідно переглянутого в судовому засіданні відеозапису позивач під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього не заперечував того факту, що в транспортному засобі, яким він керував, встановлено газове обладнання. Тому суд критично відноситься до додаткових пояснень позивача, що ГБО було не підключено, а тому фактично переобладнання немає.

Також суд відхиляє доводи позивача щодо того, що оскільки він не є власником транспортного засобу, тому не може нести відповідальність за ч. 6 статті 121 КУпАП . Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого даною нормою несуть водії, які керують транспортним засобом.

До теперішнього часу газове обладнання на транспортному засобі позивачем не було зареєстроване у територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.

Разом з тим, ч. 1 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідачем помилково кваліфіковано дії позивача щодо за ч. 6 ст. 121 КУпАП щодо незареєстрованої ГБО у встановленому законом порядку, оскільки відповідальність за дане правопорушення передбачено саме ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Крім того, при складанні постанови про накладення адміністративного стягнення відносно позивача відповідач посилається на п.п. 2.3 г ПДР , згідно якої під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів та вказує, за що передбачена відповідальність за ч. 5 ст. 121 КУпАП (порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами ). Також в судовому засіданні відповідач пояснив, що доказів порушення позивачем правил користування ременями безпеки немає.

Тільки за наявності складу адміністративного правопорушення особа, яка його вчинила, може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у постанові про адміністративне правопорушення, суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, змінювати кваліфікацію , адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Таким чином суд вважає, що позовні вимоги в частині скасування постанови про притягнення позивача до відповідальності, передбаченої ч. 5, ч. 6 ст. 121 КУпАП, підлягають задоволенню через недоведеність такого порушення.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 242-246, 250, 286, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП Олександрійського РВП ОВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренка Юрія Олеговича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, закриття провадження в справі - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського СРПП Олександрійського РВП ОВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренка Юрія Олеговича по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху , зафіксоване не в автоматичному режимі від 10 квітня 2019 року серія ДПО18 № 126209 , якю ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5,6 ст. 121 КУпАП.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає: АДРЕСА_1 .

Поліцейський СРПП Олександрійського РВП ОВП ГУНП в Кіровоградській області Федоренко Юрій Олегович, місцезнаходження: м.Олександрія Кіровоградської області, вул.6-го Грудня АДРЕСА_2 34.

Суддя С.А. Крімченко