Справа № 804/185/9836/17
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 червня 2019 року Справа №804/185/9836/17

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді при секретарі Юхно І.В. Гончаровій В.Г.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі заяву Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відстрочення виконання судового рішення, -

ВСТАНОВИВ:

03 червня 2019 року Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із заявою про відстрочення виконання судового рішення у справі №804/185/9836/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви зазначено, що у зв`язку з тим, що Кабінетом Міністрів України не визначено порядок щодо виплати соціальних виплат по внутрішньо переміщеним особам, які не виплачені за минулий період, тому Головне управління позбавлене можливості провести виплату нарахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01 квітня 2016 року по 31 січня 2019 року в розмірі 64 735,12 грн.

У період з 03 червня 2019 року по 05 червня 2019 року включно суддя Юхно І.В. перебувала у відрядженні. Матеріали адміністративної справи №804/185/9839/17 передано для розгляду вищевказаної заяви головуючому судді Юхно І.В. 06 червня 2019 року.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06 червня 2019 року заяву про відстрочення виконання судового рішення призначено до розгляду у судовому засіданні 11 червня 2019 року о 10 год. 00 хв.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 379 Кодексу адміністративного судочинства України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, встановив наступне.

13 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року у справі №804/185/9836/17, вищевказаний адміністративний позов задоволено в повному обсязі.

22 грудня 2018 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом було направлено виконавчий лист по адміністративній справі №804/185/9836/17, який отримано позивачем 14 січня 2019 року.

Вирішуючи питання про відстрочення виконання судового рішення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини першої статті 33 Закону України Про виконавче провадження від 2 червня 2016 року №1404-VIII за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до частин першої, третьої статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сімї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Крім того відповідно до частини 5 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року адміністративний позов №804/185/9836/17 задоволено в повному обсязі, та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити нарахування та виплату пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 01 березня 2016 року по день поновлення виплати пенсії з урахуванням вже проведених виплат. Вказане рішення набрало законної сили 13 листопада 2018 року.

14 січня 2019 року позивачем отримано виконавчий лист.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно з частиною другою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини від 23.03.2006 №3477-ІV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у справі Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece) від 19.03.1997 вказав, що для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду. Однак право на суд було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Однак, у разі невиконання рішення суду в добровільному порядку існує механізм примусового виконання рішення.

Таким чином, усі судові рішення, які набрали законної сили, підлягають виконанню усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, в тому числі й Головним управлінням Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуваннявід 09.07.2003 №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом (далі Закон №1058-IV).

Статтею 5 Закону №1058-IV передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів Пенсійного фонду та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Тобто, нормативно-правовим актом, яким визначено порядок здійснення пенсійних виплат, є Закон №1058-IV.

Отже, інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом №1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

У Законі №1058-IV виплата пенсії не ставиться у залежність від наявності окремого порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Крім того, статтею 6 КАС України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У рішенні від 29.06.2004 по справі Півень проти України (заява № 56849/00) Європейський суд з прав людини констатував, що невиконання судового рішення не може бути виправдане недоліками законодавства, які унеможливлюють його виконання, та відсутністю у законодавстві нормативної бази.

У своїй заяві про відстрочення виконання судового рішення у справі №804/185/9836/17 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вказує, що ОСОБА_1 відновлено виплату пенсії за віком з 01.03.2016 року та проведено нарахування невиплаченої пенсії за період з 01.03.2016 року по 31.01.2019 року в розмірі 66 346 грн. 12 коп та виконане негайне виконання рішення в межах суми стягнення за один місяць виплачено пенсію за березень 2016 року в розмірі 1611,00 грн.

Проте до матеріалів справи заявником не надано доказів виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2018 року у справі №804/185/9836/17 в частині виплати ОСОБА_1 заборгованість з пенсійних виплат, що утворилася за березень 2016 року в розмірі 1611,00 грн.

Заявник як на причину невиконання рішення у вказаній частині посилається на те, що зазначені кошти будуть виплачені після прийняття окремого порядку, як то передбачено пунктом 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335): суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

З огляду на вищенаведені норми права та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає такі доводи позивача безпідставними.

Також суд зазначає, що відповідно до частини 5 статті 378 Кодексу адміністративного судочинства України відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови. Рішення по справі №804/185/9836/17 ухвалено 11 жовтня 2018 року (набрало законної сили 13 листопада 2018 року), всупереч наведеній нормі, заявник звернувся з заявою про відстрочення виконання судового рішення строком на 1 рік до 01 червня 2020 року, що перевищує термін, встановлений нормами Кодексу адміністративного судочинства України. При цьому заявник не надав жодних доказів та не навів обгрунтувань, що саме в визначений ним строк буде виконане судове рішення. Тому суд не вбачає підстав для задоволення заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відстрочення виконання судового рішення.

Зважаючи на вищенаведене, суд приходить до висновку, що заява Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відстрочення виконання судового рішення у справі №804/185/9836/17 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відстрочення виконання судового рішення у справі №804/185/9836/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в порядку та у строки, встановлені статтями 295 та 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Юхно