Справа № 580/754/19
Суддя: Кузьменко Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/754/19 Суддя (судді) першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Кузьменка В. В.,

суддів Василенка Я. М., Шурка О. І.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Києві справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2019, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати акт Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 29.10.2019 за формою Н-5* про розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення), що стався 24.05.2018 о 15 год. 00 хв. з інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1.;

Крім того, просив визнати протиправним та скасувати акт Головного управління Національної поліції Черкаській області № 78 від 29.10.2018 за формою НТ* про нещасний випадок невиробничого характеру за висновком якого нещасний випадок трапився в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

Також просив зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області за фактом нещасного випадку, що стався 24.05.2018 з інспектором сектору реагування патрульної поліції №3 Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 . відповідно до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України 27.12.2002 № 1346, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 31.01.2003 за №83/7404002 скласти акти за формою Н-5* та Н-1*, за висновком яких вказати, що нещасний випадок трапився в період проходження служби і пов`язаний із виконанням службових обов`язків та взяти зазначений випадок на облік.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 клопотання представника відповідача задоволено. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії - залишено без розгляду.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції як таку, що постановлена з порушенням норм процесуального права, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апелянт мотивує свої вимоги тим, що судом першої інстанції ухвалено судове рішення з порушенням норм процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи. Вказує, що звернення позивача до суду 28.02.2019 було зумовлено врегулюванням спору у досудовому порядку з причин неповноти перевірки нещасного випадку.

Так, на момент звернення до суду з даним позовом заява ОСОБА_1 від 14.02.2019 про призначення повторного розслідування нещасного випадку залишалась без задоволення та без розгляду, та відповідь на адресу позивача надійшла лише 15.03.2019 за вих. №361/05/31-2019.

Зазначає, що законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, відтак висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем строку звернення до суду є необгрунтованим.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, колегія суддів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2018 року начальником ГУНП в Черкаській області затверджено акт № 78 за формою Н-5* про нещасний випадок невиробничого характеру, який стався о 15 год. 00 хв. з інспектором сектору реагування патрульної поліції № 3 Городищенського відділення поліції Смілянського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1. та акт за формою Н-5 розслідування нещасного випадку.

Згідно журналу реєстрації потерпілих від нещасних випадків (у тому числі поранень) ГУНП в Черкаській області за порядковим № 78 стоїть відмітка(власноручний підпис) про отримання 07.11.2018 позивачем актів форми НТ* та Н-5 від 29.10.2018 року.

У подальшому, 14.02.2019 позивач звернувся до начальника ГУ НП в Черкаській області з письмовою заявою про призначення повторного розслідування нещасного випадку, однак відповіді станом на 28.02.2019 не отримав.

Не погоджуючись з такими діями відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Приймаючи рішення про залишення адміністративного позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду, заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду позивачем та його представником не надано.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, оскільки він знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Статтею 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому, позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого ч.1 ст. 77 КАСУ, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення права можна було отримати раніше.

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду передбачені статтею 123 КАС України.

Так, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Отже, процесуальними нормами закріплено обов`язок суду встановлювати факт дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду та у випадку його пропуску за відсутності заяви про поновлення пропущеного строку звернення, або якщо наведені в такій заяві підстави визнаються судом неповажними, суд залишає таку позовну заяву без розгляду, не розглядаючи справу по суті позовних вимог.

Так, завданням адміністративного судочинства відповідно до ч.1 ст.2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Право громадянина на захист у суді своїх прав і свобод є конституційною гарантією, яка забезпечується реальною можливістю усякій заінтересованій особі звернутися до суду у встановленому законом порядку про захист прав, свобод та інтересів та можливістю обирати спосіб захисту, використовуючи при цьому всі дозволені законодавством інструменти та засоби.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, встановлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Частиною 2 наведеної статті передбачено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 березня 2019 року до суду від представника Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшло клопотання про залишення адміністративного позову у справі № 580/754/19 без розгляду, яке обґрунтовано тим, що 29.10.2018 начальником ГУ НП в Черкаській області затверджено акт НТ № 78 про нещасний випадок невиробничого характеру, який стався 24.05.2018 та акт Н-5 розслідування нещасного випадку, про які позивач міг дізнатися в той же день 29.10.2018.

Сторонами не заперечується про те, що 07.11.2018 ОСОБА_1 отримано акти за формою НТ і Н-5 від 29.10.2018, а до суду останній звернувся лише 28.02.2019.

10.04.2019 позивачем подано до суду заперечення щодо пропуску строку звернення до суду та заперечення щодо клопотання про залишення адміністративного позову без розгляду.

Згідно заперечень, позивач не пропустив строк звернення до суду оскільки скористався досудовим порядком врегулювання спору, звернувшись 14.02.2019 до начальника ГУ НП в Черкаській області з письмовою заявою про призначення повторного розслідування нещасного випадку.

Також у апеляційній скарзі позивач звертає увагу, що строк звернення до суду 28.02.2019 був зумовлений досудовим порядком вирішення спору і позивач скористався цим порядком, відтак висновок суду першої інстанції про пропущення позивачем строку звернення до суду є необґрунтованим.

У той же час, статтею 8 КАС України передбачено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом.

Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Дії учасників процесу мають не лише за формою, а й за змістом відповідати цілям і завданням правосуддя та нормам права, тобто бути добросовісними.

Оскільки позивач про спірні рішення дізнався 07.11.2018, а до суду звернувся до суду лише 28.02.2019 (згідно штампу на конверті), жодних заяв про поновлення пропущеного строку звернення до суду не надав, вказане свідчить про пропуск місячного строку на звернення до суду за захистом своїх порушених прав.

Посилання апелянта на досудовий порядок вирішення спору колегія суддів оцінює критично, зважаючи на наступне.

Частиною 4 статті 122 КАС України визначено, що якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

При цьому, у рішенні Конституційного Суду України від 09.07.2002 у справі № 1-2/2002 про досудове врегулювання спорів, зазначено, що обов`язкове досудове врегулювання спорів, яке унеможливлює прийняття позовної заяви до розгляду й здійснення за нею правосуддя, порушує право на судовий захист.

Разом з тим, Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 грудня 2002 року № 1346, яким врегульовано питання, пов`язані з розслідуванням та веденням обліку таких нещасних випадків, не передбачено можливості досудового порядку вирішення спору.

У даному випадку, звернення з заявами (скаргами) є альтернативним способом вирішення спору, та позивач не був позбавлений можливості одразу використати даний спосіб захисту своїх порушених прав після отримання оскаржуваних актів, а не 14.02.2019 після спливу трьох місяців з дати їх одержання.

Згідно приписів ст. 123 КАС України, якщо позивачем пропущено строку звернення до адміністративного суду, суд залишає позовну заяву без розгляду.

За таких обставин, враховуючи процесуальні строки звернення до суду, судом першої інстанції правомірно залишено позов без розгляду.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі, викладеного не спростовують, а тому колегією суддів відхиляються.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Таким чином, враховуючи вищенаведене у сукупності, беручи до уваги при цьому кожен аргумент, викладений учасниками справи, рішення суду першої інстанції у цій справі є законним та обґрунтованим і не підлягає скасуванню, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами процесуального права, в судовому рішенні повно і всебічно з`ясовані обставини в адміністративній справі, та колегія суддів не вбачає підстав для його скасування.

Доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують висновки суду першої інстанцій.

Перевіривши мотивування судового рішення та доводи апеляційної скарги, відповідно до вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду, врахувавши ст. 6 КАС України, відповідно до якої суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо залишення адміністративного позову без розгляду.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач: В. В. Кузьменко

Судді: Я. М. Василенко

О. І. Шурко

Повний текст постанови виготовлено 10.06.2019