Справа № 160/453/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-03-11 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

11 березня 2019 року Справа № 160/453/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
при секретарі - Воробйовій П.В.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 р. провадження у справі було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку підготовчого провадження в судовому засіданні, за правилами загального позовного провадження.
Позовні вимоги обґрунтовано наступним.
20.12.2018 року позивачем - ОСОБА_1 було отримано оскаржуваний припис №53 Комунального підприємства «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради про виявлення недоліків у сфері благоустрою при перевірці території міста за адресою: АДРЕСА_2, який було складено інспектором з експлуатаційних, виробничо-технічних та організаційних питань ОСОБА_2 .
Позивач зазначає, що в оскаржуваному приписі недоліками, які були виявлені інспектором при перевірці території, були вказані наступні: самовільно розташовані обмежувачі руху, а саме в`їзні (виїзні) ворота, тощо.
Зазначене, на думку відповідача, є порушення: ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» та Рішення Дніпровської міської ради «Правил паркування транспортних засобів, на території міста Дніпра» №38/17 від 21.12.2016 року.
На підставі зазначеного вище, відповідач у приписі №53 від 20.12.2018 р. вимагає: своїми силами та за власні кошти протягом 7 діб вжити заходи щодо звільнення об`єктів благоустрою шляхом демонтування самовільно встановлених пристроїв обмеження руху, що розташовані за вищевказаною адресою.
При цьому, позивач зазначає, що в оскаржуваному приписі зазначено, що у разі його ігнорування буде здійснено примусовий демонтаж встановлених пристроїв обмеження руху, а також притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ст.152 КУпАП.
Позивач зазначає, що дані об`єкти, які були вказані у приписі не являються самовільно збудованими та не порушують жодних правил благоустрою. Усі об`єкти, які знаходяться на території комплексу за адресою: АДРЕСА_2 , були побудовані попередніми власниками даного комплексу та передані ОСОБА_1 у власність, на підставі відповідного договору купівлі-продажу від 08.09.2006 року. Вказані об`єкти є приватною власністю та розташовані на території комплексу відповідно до вимог чинного законодавства України.
21.12.2018 року, ОСОБА_1 було здійснено візит за адресою відповідача щодо встановлення обставин, які стали підставою для винесення оскаржуваного припису.
Так, позивач зазначає, що інспектори, з якими останній поспілкувався надали шаблон заяви, в якій йшла мова про облаштування службової парковки та повідомили йому, що земельна ділянка, за адресою АДРЕСА_2 , яка перебуває у власності Дніпровської міської ради внесена до переліку земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів.
Незважаючи на те, що, як зазначає позивач, останній повідомив інспекторів, що ним не здійснюється діяльність щодо паркування транспортних засобів, йому було роз`яснено, що у разі якщо ОСОБА_1 не буде укладено договір з КП «Міськавтопарк» ДМР, ними буде здійснено демонтаж вказаних у приписі об`єктів.
Так, 26.12.2018 року, ОСОБА_1 зазначає, що ним було подано до керівництва відповідача заяву про скасування припису.
У відповідь на подану заяву відповідач надав лист про розгляд заяви від 27.12.2018 р. в якій зазначив наступне.
Складений припис є законним та відповідає вимогам чинного законодавства. При цьому зазначено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , є комунальною власністю і належить територіальній громаді міста.
Водночас, відповідач повідомив, що майданчик для паркування за адресою: АДРЕСА_2 був включений до «Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі», на підставі прийнятого рішення Дніпровської міської ради №1038 від 23.10.2018 року.
Позивач зазначає, що останньому було відомо, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 , є комунальною власністю, так як ним здійснювались заходи щодо оформлення орендних правовідносин з територіальною громадою, після закінчення строку дії договору оренди, який був складений з попереднім власником комплексу.
В той же час, інформація про внесення даної земельної ділянки до «Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі», як зазначає позивач, останньому відома не була.
Позивачем було перевірено інформацію на офіційному сайті Дніпровської міської ради, та отримано копію рішення Дніпровської міської ради №1038 від 23.10.2018 р.
Позивач зазначає, що відповідач в листі-відповіді про розгляд заяви послався на рішення Дніпровської міської ради, в якому інформація щодо включення адреси: АДРЕСА_2 відсутня.
Відтак, відсутність інформації щодо включення даної земельної ділянки до «Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі», а також, той факт, що ОСОБА_1 не здійснює діяльність щодо паркування транспортних засобів, а об`єкти на які посилається відповідач, є об`єктами приватної власності, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 на законних підставах, виключає законність складання відповідачем оскаржуваного припису №53 від 20.12.2018 р., відносно ОСОБА_1
З урахуванням вищевикладеного, повноважний позивача вважає оскаржуваний припис протиправним та таким, що підлягає скасуванню.
При цьому, суд зазначає, що ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.01.2019 р. у справі №160/453/19, в задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування припису Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради №53 від 20.12.2018 р. шляхом зупинення дії припису №53 Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради про виявлення недоліків у сфері благоустрою при перевірці території міста за адресою: АДРЕСА_2 виданого Батраку Василю Васильовичу та заборони Комунальному підприємству "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради здійснювати примусовий демонтаж вказаних у приписі №53 від 20.12.2018 р. об`єктів до набрання законної сили судового рішення за позовом, - відмовлено.
В судове засідання, призначене на 11.03.2018 р. сторони не з`явились. Відомості про вручення судової повістки в матеріалах справи наявні, причини неявки невідомі.
При цьому, суд зазначає, що 01.02.2019 р., повноважним представником відповідача, через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду було подано відзив на позов від 01.02.2019 р. вх.№5457/19, в тексті якого зазначено наступне.
Відповідно до рішення Дніпровської міської ради №38/17 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра» від 21.12.2016 року зі змінами та доповненнями, КП «Міськавтопарк» є балансоутримувачем майданчиків для паркування транспортних засобів державної та комунальної форми власності, що визначаються відповідно до ЗУ «Про благоустрій населених пунктів».
Відповідно до ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» від 03 грудня 2009 р. зі змінами та доповненнями, територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів. Також п.6.ч.2 ст.10 вищевказаного закону, зазначено, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить також визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою.
Тобто майданчики для паркування транспортних засобів - є об`єктами благоустрою та належать територіальній громаді м. Дніпра (є комунальною власністю). КП «Міськавтопарк» є балансоутримувачем майданчиків для паркування транспортних засобів, на яке покладено обов`язки щодо належного обладнання, утримання та своєчасний ремонт майданчиків для паркування власними силами або за допомогою залучених для цього операторів.
З посиланням на пп.14.1.104 ПК України, ст.266 ПК України, повноважний представник відповідача у поданому відзиві від 01.02.2019 р. зазначає, що всі майданчики для паркування транспортних засобів є платними, і оператори, які укладають договори «Про організацію та експлуатацію майданчика для паркування» з КП «Міськавтопарк», відповідно до рішення Дніпровської міської ради від 27.12.2010 р. № 5/6 «Про місцеві податки і збори на території міста», сплачують збір за припаркування транспортних засобів, до податкової інспекції за місцем розташуванням майданчика для паркування транспортних засобів, що в свою чергу сприяє поповненню бюджету м. Дніпра.
При цьому, відповідачем зазначено, що відповідно до Рішення Дніпровської міської ради «Правила паркування транспортних засобів, на території міста Дніпра» №38/17 від 21.12.2016 року зі змінами та доповненнями, розміщення майданчиків для паркування за окремими адресами здійснюється у встановленому порядку Департаментом транспорту, за погодженнями з Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області.
Після проходження встановлених п.3.9 Правил, майданчик для паркування транспортних засобів за новою адресою вносився до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів у м. Дніпропетровську, затверджений Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №587 від 30.11.2016 року.
Майданчик для паркування за адресою: АДРЕСА_2 був включений до «Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі», на підставі прийнятого Рішення Дніпровської міської ради № 1142 від 20.11.2018 р. «Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі».
КП «Міськавтопарк» також отримало лист від Департаменту по роботі з активами Дніпровської міської ради вх. № 17/4 від 10.01.2019 р., в якому зазначено, що за наявною станом на 08.01.2019 р. інформацією, за результатами пошуку за адресою земельної ділянки (АДРЕСА_2 ), в Системі не виявлено реєстраційних записів щодо договорів оренди землі, укладених між міською радою та юридичними або фізичними особами.
При цьому, відповідач зазначає, позивач дійсно визнає та підтверджує факт того, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 є комунальною власністю.
З огляду на вищевикладене майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 , є комунальною власністю територіальної громади м. Дніпра, та законно перебуває на балансі КП «Міськавтопарк».
Оскільки майданчик для паркування за вищевказаною адресою перебуває на балансі КП «Міськавтопарк» на праві господарського відання, то інспекторами КП «Міськавтопарк» було складено Припис № 53 правомірно та в межах компетенції, відповідно до Рішення Дніпровської міської ради № 857 від 04.09.2018р. «Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил Благоустрою території міста».
При цьому, у поданому відзиві від 01.02.2019 р., повноважним представником відповідача було зазначено, що у листі який було надіслано КП «Міськавтопарк» громадянину ОСОБА_1 від 27.12.2018р. вих. № 1311/7, на який посилається останній в позовній заяві, то там дійсно допущена помилка у зазначені відповідного рішення Дніпровської міської ради. Майданчик для паркування за адресою: АДРЕСА_2, був включений до «Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі», на підставі прийнятого Рішення Дніпровської міської ради № 1142 від 20.11.2018р. «Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі».
Водночас відповідач зазначає, що позивачем невірно зазначено про те, що металеві ворота не є самовільно встановленими обмежувачами руху, а були придбані за договором купівлі-продажу від 08.09.2006 р., оскільки згідно з п. 1 зазначеного договору не вбачається зазначення приналежної до об`єкту нерухомого майна речі - металевих воріт.
На підставі викладеного вище, Комунальне підприємство "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради вважає вимоги позивача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Предметом даного спору не є питання щодо внесення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 , до переліку земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів.
Предметом вимог позивача є скасування незаконно складеного КП «Міськавтопарк» ДМР припису № 53 від 20.12.2018 року, у разі виконання якого буде порушено права позивача щодо споруд, які розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , у тому числі завданням йому матеріальної шкоди.
Щодо твердження відповідача, як зазначено в тексті відповіді на відзив від 06.03.2019 р.: «що металеві ворота, а точніше, як зазначено в приписі «самовільно встановлені пристрої обмеження руху та інші об 'єкти були встановлені самовільно», зазначене не відповідає дійсності».
Як вказано у позовній заяві, металеві ворота належать позивачу на праві власності у складі комплексу будівель та споруд відповідно до договору купівлі-продажу від 08.09.2006 р., який міститься в матеріалах справи. Конкретний перелік об`єктів у складі вказаного комплексу, що належить позивачу, вказаний у технічному паспорті на будівлі та споруди, які розташовані за адресою АДРЕСА_2 ., який додається до матеріалів справи.
Усі об`єкти, а саме: металеві ворота, огорожі та інші будівлі та споруди, які входять до комплексу, що належить позивачу, були побудовані попередніми власниками даного комплексу та розміщенні без порушень норм чинного законодавства.
В судовому засіданні судом було поставлено на розгляд питання щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи.
При цьому, суд зазначає, що у зв`язку з неявкою в судове засідання як позивача, так і повноважного представника відповідача, думка останніх щодо можливості переходу до розгляду справи по суті за доказами, які наявні у матеріалах справи суду не відома.
Таким чином, враховуючи зазначене вище, суд закрив підготовче провадження та перейшов до розгляду зазначеної справи по суті, застосувавши принцип процесуальної економії та у відповідності до ст.ст.192 - 211, 217, 224 - 228 КАС України безпосередньо 11.03.2019 року.
Дослідивши в судовому засіданні докази, наявні в матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.
08.09.2006 р. між ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (далі по тексту - продавці) та ОСОБА_1 (далі по тексту - покупець) було укладено договір купівлі-продажу від 08.09.2006 р., відповідно до умов якого продавці продали, а покупець купив належний продавцям на підставі права власності комплекс, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 . Комплекс, що відчужується за цим договором , складається з літ.А-2, А1-1,а,а1 - адміністративна будівля з гаражем, сходи - цегла, загальною площею 734,7 м.кв., Л-1, л-склад. Ганок - цегла, М-1-гараж - цегла, Н-1 - будівля сторожки - шл.бл., І-мостіння, н.п,Т,0-1 - навіси, 1, 2, 3, 5, 6 - огорожа.
До зазначеного вище договору від 08.09.2006 р. було додано технічний паспорт на виробничий будинок Будівлі та споруди АДРЕСА_2, копія якого міститься в матеріалах справи.
В матеріалах справи містяться відомості, що інспектором з експлуатаційних, виробничо-технічних та організаційних питань було винесено припис №53 від 20.12.2018 р. щодо виявлених в`їзних (виїзних) воріт, в тексті якого зазначено про вжиття заходів щодо звільнення об`єктів благоустрою шляхом демонтування самовільно встановлених пристроїв обмеження руху, що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 власними сиолами та за власні кошти протягом 7 діб.
20.12.2018 р. зазначений вище припис від 20.12.2018 р. №53 було вручено позивачу - ОСОБА_1 , що підтверджується відповідним написом в графі «припис отримав».
26.12.2018 р. ОСОБА_1 було направлено на адресу директора Комунального підприємства «МІСЬКАВТОПАРК» Дніпропетровської міської ради ОСОБА_6 заяву про скасування припису №53 від 20.12.2018 р., як такого, що не відповідає дійсним фактичним обставинам.
27.12.2018 р. Комунальним підприємством «МІСЬКАВТОПАРК» Дніпропетровської міської ради було направлено на адресу гр. ОСОБА_1 лист від 27.12.2018 р. №1311/7 «Про розгляд заяви», в якому зазначено наступне.
На території м. Дніпра, затверджено Рішення Дніпровської міської ради «Правила паркування транспортних засобів, на території міста Дніпра» №38/17 від 21.12.2016 року зі змінами та доповненнями.
Рішенням Виконавчого комітету Дніпровської міської ради №587 від

30.11.2016 року затверджено Перелік спеціальних земельних ділянок,

відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення

паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі зі змінами та доповненнями.

Відповідно до вищевказаних рішень, КП «Міськавтопарк» є балансоутримувачем майданчиків для паркування транспортних засобів.

Відповідно ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів. Також п.6 ч.2 ст.10 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», зазначено, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить також визначення місць стоянок транспортних засобів та майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою.

Відповідно до Рішення Дніпровської міської ради «Правила паркування транспортних засобів, на території міста Дніпра» №38/17 від 21.12.2016 року зі змінами та доповненнями, розміщення майданчиків для паркування за окремими адресами здійснюється у встановленому порядку Департаментом транспорту, за погодженнями з Дніпровським ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

При цьому зазначено, що земельна ділянка по АДРЕСА_2 , є комунальною власністю і належить територіальній громаді міста, оскільки відсутні будь-які правовстановлюючі документи на вищевказану земельну ділянку.

З огляду на вищенаведене, майданчик для паркування за адресою: АДРЕСА_2 був включений до «Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та проваджені діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у Дніпропетровську», на підставі прийнятого Рішення Дніпровської міської ради № 1038 віл 23.10.2018 р. «Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м. Дніпрі».

На підставі ивкладеного вище, в листі від 27.12.2018 р. КП «Міськавтопарк» Дніпровської міської ради» зазначено, що, оскільки майданчик для паркування за вищевказаною адресою перебуває на балансі КП «Міськавтопарк» на праві господарського відання, інспекторами КП «Міськавтопарк» було складено припис № 53 правомірно та межах компетенції, відповідно до Рішення Дніпровської міської ради № 859-

04.09.2018р. «Про вжиття заходів щодо усунення порушеньПравил Благоустрою території міста».

Правовідносини сторін, що виникають у сфері правових, економічних, екологічних, соціальних та організаційних засад благоустрою населених пунктів і спрямованих на створення умов, сприятливих для життєдіяльності

людини регулюються нормами Конституції України, ЗУ «Про благоустрій населених пунктів» тощо.

Відповідно до ст. ст. 13, 14 Конституції України встановлено, що земля є об`єктом права власності українського народу. Від імені українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому «на підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен бути утворений в порядку, визначеному Конституцією та законами України, та зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, встановлених відповідним законом.

«У спосіб» означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури вчинення дій, і повинен обирати лише встановлені законом способи правомірної поведінки при реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до ст.1 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного

захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також

соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних

заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження

рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту

з метою її раціонального використання, належного утримання та

охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого

для життєдіяльності людини довкілля; територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів,

проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових

територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних,

спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості,

комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту; про державний контроль за використанням та охороною земель», охорона земель - система правових, організаційних, економічних, технологічних та інших заходів, спрямованих на раціональне використання земель, запобігання необґрунтованому вилученню земель сільськогосподарського призначення для несільськогосподарських потреб, захист від шкідливого антропогенного впливу, відтворення і підвищення родючості ґрунтів, підвищення продуктивності земель лісового фонду, забезпечення особливого режиму використання земель природоохоронного, оздоровчого, рекреаційного та історико культурного призначення; самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Статтею 10 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», визначено повноваження сільських, селищних і міських рад та їх виконавчих органів у сфері благоустрою населених пунктів.

Так, відповідно до п.6 ч.2 ст.10 ЗУ «Про благоустрій населених пунктів», до повноважень виконавчих органів сільських, селищних,

міських рад належить: визначення місць стоянок транспортних засобів та

майданчиків для паркування на об`єктах благоустрою.

Рішенням Дніпровської міської ради VІІ скликання від 21.12.2016 р. №38/17 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра» визначено правила паркування транспортних засобів на території міста Дніпра.

Так, відповідно до п.3.9 зазначеного вище рішення Дніпровської міської ради VІІ скликання від 21.12.2016 р. №38/17 визначено, що Департамент транспорту протягом десяти робочих днів, починаючи з дня, наступного за днем отримання від КП «Міськавтопарк» акта обстеження з обґрунтованими можливостями розміщення на земельній ділянці майданчика для паркування: подає запит до Управління Держгеокадастру у м. Дніпропетровську про наявність власника та/або законного користувача земельної ділянки, а також про цільове призначення земельної ділянки, на якій ініційовано розміщення майданчика для паркування (до запиту обов`язково має бути доданий картографічний матеріал М 1:500 з виділенням (позначенням) території ймовірного розташування такого майданчика; у разі наявності на земельній ділянці будівлі та/або споруд подає запит до Комунального підприємства «Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю» міської ради для перевірки наявності власника нерухомого майна та/або наявності інформації про об`єкт у Переліку безхазяйного нерухомого майна та/або Переліку нерухомого майна, що може бути визнано відумерлою спадщиною.

19.07.2017 р. Дніпровською міською радою VІІ скликання було прийнято рішення «Про внесення змін до рішення міської ради від 21.12.2016 №38/17 «Про затвердження Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра».

19.07.2017 р. за №26/23 Дніпровською міською радою внесено зміни до Правил паркування транспортних засобів на території міста Дніпра.

Так, пункти 3.9 викладено у новій редакції, а саме: «3.9. Департамент транспорту протягом десяти робочих днів, починаючи з дня, наступного за днем отримання від КП «Міськавтопарк» акта обстеження з обґрунтованими можливостями розміщення на земельній ділянці майданчика для паркування: подає запит до Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області про наявність власника та/або законного користувача земельної ділянки, а також про цільове призначення земельної ділянки, на якій ініційовано розміщення майданчика для паркування (до запиту обов`язково має бути доданий картографічний матеріал М 1:500 з виділенням (позначенням) території ймовірного розташування такого майданчика; здійснює перевірку даних щодо наявності чинних договорів оренди земельної ділянки шляхом використання підсистеми "Фіскальний кадастр" Муніципальної земельної інформаційної системи м. Дніпра; у разі наявності на земельній ділянці будівлі та/або споруд отримує інформацію шляхом використання Єдиного реєстру речових прав на нерухоме майно для перевірки наявності власника нерухомого майна; у випадку відсутності відомостей у Єдиному реєстрі речових прав на нерухоме майно подає запит до Комунального підприємства "Бюро обліку майнових прав та діяльності з нерухомістю" Дніпропетровської міської ради з метою отримання інформації щодо наявності записів про об`єкт у Переліку безхазяйного нерухомого майна та/або Переліку нерухомого майна, що може бути визнано відумерлою спадщиною».

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 р. №1342 затверджено Правила паркування транспортних засобів, якими визначено організацію та порядок паркування транспортних засобів на вулицях і дорогах населених пунктів.

Відповідно до п.8 Правил паркування транспортних засобів, розміщення майданчиків для паркування за окремими адресами здійснюється у встановленому порядку органами місцевого самоврядування за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції.

Дніпровською міською радою 20.11.2018 р. було прийнято Рішенням від 20.11.2018 р. за №1142 «Про внесення змін до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м.Дніпрі», яким внесено зміни до Переліку спеціальних земельних ділянок, відведених для організації та провадження діяльності із забезпечення паркування транспортних засобів, у м.Дніпрі, затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 30.11.2016 р. №30.11.2016 р. №587 (зі змінами), згідно з додатком.

В матеріалах справи міститься лист від 10.01.2019 р. №17/4, з тексту якого судом встановлено, що за наявною станом на 08.01.2019 р. інформацією, за результатами пошуку за адресою земельної ділянки (АДРЕСА_2 ), в Системі не виявлено реєстраційних записів щодо договорів оренди землі, укладених між міською радою та юридичними або фізичними особами, які містять у складі службових приміток «Мета оренди» параметри пошуку - «проектування/будівництво/обслуговування/фактичне розміщення автостоянка».

04.09.2018 р. Дніпровською міською радою прийнято рішення «Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил благоустрою міста» від 04.09.2018 р. №857.

Відповідно до норм ст.266 ПК України, платниками збору за паркування є суб`єкти господарювання, які згідно з рішенням місцевого органу влади організовують і здійснюють діяльність із забезпечення паркування транспортних засобів на майданчиках для платного паркування.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Згідно до ст. 76 Кодексу адміністративного судочинства України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Здійснивши системний аналіз зазначених вище норм чинного законодавства України, та оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Доводи позивача - ОСОБА_1 стосовно того, що порушення правил благоустрою та розташування майданчику для паркування транспортних засобів не відповідає дійсності, та останній винесено з порушенням вимог чинного законодавства спростовується наступним.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що в листі від 10.01.2019 р. №17/4 КП «Міськавтопарк» зазначено, що за наявною станом на 08.01.2019 р. інформацією, за результатами пошуку з адресою земельної ділянки (АДРЕСА_2). в Системі не виявлено реєстраційних записів щодо договорів оренди землі, укладених між міською радою та юридичними та або фізичними особами.

При цьому, суд зазначає, що позивачем - ОСОБА_1 не заперечується той факт, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 є комунальною власністю, а навіть підтверджується договором від 08.09.2006 р., копія якого міститься в матеріалах справи.

Відтак, майданчик для паркування транспортних засобів за адресою: АДРЕСА_2 є комунальною власністю територіальної громади м.Дніпра, та законно перебуває на балансі КП «Міськавтопарк».

На підставі викладеного вище, суд зазначає, що відповідачем відповідно до рішення Дніпровської міської ради №857 від 04.09.2018 р. «Про вжиття заходів щодо усунення порушень Правил Благоустрою території міста», КП «Міськавтопарк» було правомірно, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано винесено припис №53 від 20.12.2018 р.

Відтак, суд вважає за необхідне у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради (пл.Героїв Майдану 1, оф.324, м.Дніпро, 49000) про визнання протиправним та скасування припису Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради №53 від 20.12.2018 р. - відмовити.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до квитанції від 2019-01-15 за №0.0..1 на суму 768, 00 грн. за подання позовної заяви позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп., який у повному розмірі зараховано до Державного бюджету України.

Враховуючи відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради (пл.Героїв Майдану 1, оф.324, м.Дніпро, 49000) про визнання протиправним та скасування припису Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради №53 від 20.12.2018 р., суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат з Державного бюджету України, а саме, судового збору у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.242-244, 246, 250, 254, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради (пл.Героїв Майдану 1, оф.324, м.Дніпро, 49000) про визнання протиправним та скасування припису Комунального підприємства "Міськавтопарк" Дніпровської міської ради №53 від 20.12.2018 р. - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова

Д.А.