Справа № 804/1969/15
Суддя: Юрченко В.П.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

06 червня 2019 року

Київ

справа №804/1969/15

адміністративне провадження №К/9901/26468/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Юрченко В.П., суддів - Васильєвої І.А., Пасічник С.С., розглянувши у попередньому судовому засіданні
касаційну скаргуНікопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
на постановуДніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 (суддя: Ільков В.В.)
та ухвалуДніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015 (колегія суддів у складі: Добродняк І.Ю., Бишевська Н.А., Семененко Я.В.)
у справі №804/1969/15
за позовомФізичної особи-підприємця ОСОБА_1
доНікопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області
проскасування податкових повідомлень-рішень, рішення про застосування штрафних санкцій та вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив скасувати:

- вимогу Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2014 № Ф- в сумі 141162,68 грн.;

- рішення Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 15.01.2015 № про застосування штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 10 275,67 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 15.01.2015 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 281687,43 грн. (в тому числі за основним платежем в сумі 187791,62 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 93895,81 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» Нікопольської ОДПІ Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області від 15.01.2015 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 207490,32 грн. (в тому числі за основним платежем в сумі 138326,88 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 69163,44 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що висновки податкового органу про відсутність зв`язку між витратами понесеними позивачем та здійснюваною підприємницькою діяльністю, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки підприємцем до перевірки надано всі необхідні первинні документи, а також відповідні пояснення, що підтверджують безпосередній зв`язок понесених витрат з отриманим доходом. Згідно актів про кількість зданих працівниками талонів, які складалися між ФОП ОСОБА_1 та уповноваженими представниками акціонерних товариств та були надані для проведення документальної перевірки, на адресу цих юридичних осіб передавався не сам товар, а талони на молоко, оскільки товари вже були фактично отримані працівниками таких акціонерних товариств протягом кожного із звітних місяців в узгоджених договорами пунктах видачі, що випливає із змісту укладених між суб`єктами договорів постачання, фактично проведеним ФОП ОСОБА_1 господарським операціям. Підставою для здійснення розрахунків із ФОП ОСОБА_1 для ПАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн», ПАТ «Енергоресурси», ПАТ «Нікопольський ремонтний завод» та ПАТ «НЗТО» є не факт постачання молока та/чи молочних продуктів та продуктів, що його замінюють, на адресу останніх, а повернуті на підприємство документальні докази їх видачі працівникам підприємства - талони з написом «Молоко».

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2015, залишеною без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015, адміністративний позов задоволено повністю.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з необґрунтованості висновків відповідача про порушення позивачем вимог податкового законодавства. В результаті дослідження наданих позивачем первинних документів встановлено фактичне виконання укладених угод з постачання молока або рівноцінних продуктів для забезпечення працівників підприємств-контрагентів спецхарчуванням. Реальність виконання укладених угод в повному обсязі підтверджено наданою первинною документацією по всьому ланцюгу постачання, що, в свою чергу, підтверджує правомірність формування витрат та податкового кредиту за даними операціями.

Не погоджуючись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, відповідач подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що судові рішення були ухвалені з порушенням норм матеріального та процесуального права. Відповідач зазначає, що підприємцем завищено податковий кредит з податку на додану вартість, до якого віднесено задекларовані суми по придбанню продуктів харчування, які не використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. При цьому, відповідач зауважує, що поставка позивачем до ПАТ Сентравіс продакшн юкрейн», ПАТ «Енергоресурси», ПАТ «Нікопольський ремонтний завод» та ПАТ «НЗТО» таких продуктів, як дріжджі, майонез, сирок, картопля, згущене молоко, горіхові солодощі і цукерки тощо є порушенням п.«в» Порядка бесплатной выдачи молока или других равноценных пищевых продуктов рабочим и служащим, занятым на работах с вредными условиями труда, затвердженого Постановою Держкомпраці СРСР і Президії ВЦРПС від 16.12.1987 № 731/П-13, оскільки такі товари не є рівноцінними молоку у розумінні цього Порядку та Листа від 25.06.91 № 143-11/10-17 Міністерства охорони здоров`я СРСР.

В письмовому запереченні на касаційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги касаційної скарги є необґрунтовані та не можуть бути задоволені, просить в задоволенні касаційної скарги відмовити, а рішення судів першої та апеляційної інстанцій залишити без змін.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення судовими інстанціями фактичних обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального та процесуального права, Верховний Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про обґрунтованість позовних вимог та дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Нікопольською ОДПІ проведена документальна планова виїзна перевірка фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2012 по 31.12.2013, за результатами якої складено акт від 19.12.2014 №3986/04-07-17-03/.

Згідно висновків вищевказаного акту перевірки підприємцем, зокрема, порушено:

- п.177.1, п.177.2, п.177.4 ст.177 ПК України, внаслідок чого підлягає донарахуванню податок на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності за 2012-2013 роки на загальну суму 138 326,88 грн.;

- п.198.1, п.198.3 ст.198 ПК України, внаслідок чого завищено податковий кредит за період 2012-2013 роки та, відповідно, занижено податок на додану вартість за період 2012-2013 роки на загальну суму 187 791,62 грн.;

- абз.2 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», внаслідок чого за 2012-2013 роки підлягає донарахуванню єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 141 162,68 грн., в тому числі за 2012 рік на суму 64 350,81 грн., за 2013 рік на суму 76 811,87 грн.;

Виявлені порушення мотивовані тим, що витрати та податковий кредит сформовані за рахунок придбаних товарів (продуктів) у період 2012-2013 років, які не були використані позивачем у власній господарській діяльності, що позбавляє позивача права на формування податкового кредиту та валових витрат за рахунок вартості цього придбаного товару, і, відповідно, призводить до заниження позивачем податку з доходів фізичних осіб та податку на додану вартість, а також до застосування в зв`язку з цим штрафних санкцій зі сплати єдиного соціального внеску. За позицією відповідача ФОП ОСОБА_1 здійснював реалізацію молока та послуги з видачі молока за господарськими договорами на користь ПАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн», ПАТ «Енергоресурси», ПАТ «Нікопольський ремонтний завод» та ПАТ «НЗТО», однак позивачем придбавались як молоко, так і інші продукти харчування, реалізацію яких та отримання від цього доходу у ході проведення перевірки не доведено. Отже правочини не спрямовані на реальне настання правових наслідків та є нікчемними.

Вищенаведені висновки вплинули на визначення податком на доходи фізичних осіб та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

На підставі акта перевірки від 19.12.2014 відповідачем прийняті:

- рішення № від 15.01.2015 про застосування до підприємця штрафних санкцій за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску в сумі 10 275,67 грн.;

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 19.12.2014 № Ф- про сплату єдиного внеску в сумі 141162,68 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 15.01.2015 № про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість на загальну суму 281 687,43 грн., в тому числі за основним платежем - 187 791,62 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 93 895,81 грн.;

- податкове повідомлення-рішення форми «Р» від 15.01.2015 № про збільшення грошового зобов`язання про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб від підприємницької діяльності на загальну суму 207490,32 грн., в тому числі за основним платежем - 138326,88 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 69163,44 грн.

Судами попередніх також встановлено, що ФОП ОСОБА_1 у 2012-2013 роках здійснювалась діяльність з реалізації молока та послуг з видачі молока. При цьому придбавалися як молоко, так і інші товарно-матеріальні цінності на підставі наступних договорів:

-№ 01-4/158 від 29.12.2011, укладеного з ПАТ «Сентравіс Продакшн Юкрейн» (замовник), предметом якого є придбання та видача «молока коров`ячого питного» працівникам замовника згідно пред`явлених талонів на молоко, а замовник зобов`язується приймати та оплачувати надану виконавцем послугу на умовах, передбачених договором. Орієнтовна сума договору склала 396 000,00 грн., у тому числі ПДВ 66000,00 грн. Вартість послуг та кількість зазначаються у специфікаціях до договору. Надання послуг здійснюється до 31 числа кожного місяця;

- №181209/2143 від 18.12.2009 про поставку молока, укладеного з ЗАТ «Нікопольський ремонтний завод» (покупець), предметом якого є щомісячна поставка молока та/або таких, що замінюють його продукти, а покупець зобов`язується оплачувати товар на умовах, передбачених договором. Загальна сума договору орієнтовно складає 122 074,00 грн., в тому числі ПДВ. Покупець здійснює передоплату 100 % вартості товару до 10 числа поточного місяця на підставі рахунків, наданих постачальником. Згідно п. 3.1 договору постачальник через належні йому (на підставі договору оренди) структурні одиниці громадського харчування видає товар працівникам покупця. Відповідно п. 3.2 договору товар видається після пред`явлення працівниками покупця спеціального документа - талона, завіреного печаткою структурного підрозділу покупця, який видав талон із зазначення дати. Один талон відповідає 0,5л молока. Вартість одного талона дорівнює сумі вартості 0,5 л молока заводу виробника (п. 3.3 договору);

- № 11-5531 від 10.01.2012 про надання послуг, укладеного з ПАТ «Енергоресурси» (замовник), відповідно до якого виконавець зобов`язується щодня оказувати послуги по забезпеченню замовника спецхарчуванням (молоком) згідно з установленими нормами, а замовник зобов`язується сплачувати послугу на умовах, передбачених договором. Орієнтовна сума договору склала 60 000,00 грн., у тому числі ПДВ 10000,00 грн. Згідно п. 3.1 договору постачальник через належні йому (на підставі договору оренди) структурні одиниці громадського харчування видає товар працівникам покупця. Відповідно п. 3.2 договору товар видається після пред`явлення працівниками покупця спеціального документа - талона, завіреного печаткою структурного підрозділу покупця, який видав талон із зазначення дати. Один талон відповідає 0,5л. молока. Вартість одного талона дорівнює сумі вартості 0,5 л молока (п. 3.3 договору);

- № 11-5913 від 19.12.2012 про надання послуг, укладеного з ПАТ «Енергоресурси» (замовник), відповідно до якого виконавець зобов`язується щодня надавати послуги по забезпеченню замовника спецхарчуванням (молоком) згідно з установленими нормами, а замовник зобов`язується сплачувати послугу на умовах, передбачених договором. Орієнтовна сума договору склала 62 400,00 грн., у тому числі ПДВ 12000,00 грн. Згідно п. 3.1 договору постачальник через належні йому (на підставі договору оренди) структурні одиниці громадського харчування видає товар працівникам покупця. Відповідно п. 3.2 договору товар видається після пред`явлення працівниками покупця спеціального документа - талона, завіреного печаткою структурного підрозділу покупця, який видав талон із зазначення дати. Один талон відповідає 0,5л молока. Вартість одного талона дорівнює сумі вартості 0,5 л молока (п. 3.3 договору);

- № 321 від 15.12.2011 про поставку молока, укладеного з ПАТ «НЗТО» (замовник), відповідно до якого виконавець зобов`язується щомісячно поставляти покупцю молоко та/або такі, що замінюють його продукти, а покупець зобов`язується оплачувати товар на умовах, передбачених договором. Загальна сума договору орієнтовно складає 84 000,00 грн., в тому числі ПДВ 14000 грн. Згідно п. 3.1 договору постачальник через належні йому (на підставі договору оренди) структурні одиниці громадського харчування видає товар працівникам покупця. Відповідно п. 3.2 договору товар видається після пред`явлення працівниками покупця спеціального документа - талона, завіреного печаткою структурного підрозділу покупця, який видав талон із зазначення дати. Один талон відповідає 0,5л молока. Вартість одного талона дорівнює сумі вартості 0,5 л молока (п. 2.2 договору);

- № 351 від 11.12.2012 про поставку молока, укладеного з ПАТ «НЗТО» (замовник), відповідно до якого виконавець зобов`язується щомісячно поставляти покупцю молоко та/або такі, що замінюють його продукти, а покупець зобов`язується оплачувати товар на умовах, передбачених договором. Загальна сума договору орієнтовно складає 84 000,00 грн., в тому числі ПДВ 14000 грн. Згідно п. 3.1 договору постачальник через належні йому (на підставі договору оренди) структурні одиниці громадського харчування видає товар працівникам покупця. Відповідно п. 3.2 договору товар видається після пред`явлення працівниками покупця спеціального документа - талона, завіреного печаткою структурного підрозділу покупця, який видав талон із зазначення дати. Один талон відповідає 0,5л молока. Вартість одного талона дорівнює сумі вартості 0,5 л молока (п. 2.2 договору).

Відповідно до первинних документів фінансово-господарської діяльності за 2012-2013 роки ФОП ОСОБА_1 здійснювалось:

- реалізація молока (обсяг постачання молока в загальній кількості 120046,122 л в загальній сумі 709 742,4 грн., а саме: за 2012 рік - 65 856,62 л на суму 384 162,89 грн. без ПДВ, за 2013 рік 54 189,5 л на суму 325 579,51 грн.);

- послуги з видачі молока (обсяг постачання послуги в загальні сумі 496 490,39 грн., а саме: за 2012 рік - 191032,91 грн., за 2013 рік - 305 457,48 грн.).

Зазначені суми задекларовані ФОП ОСОБА_1 у податкових деклараціях про майновий стан і доходи за 2012-2013 роки.

Реалізація молока та послуги з видачі молока працівникам здійснювались ФОП ОСОБА_1 через видачу зазначеними підприємствами талонів на молоко та молочну продукцію своїм працівникам, на підставі яких працівники отримували молоко чи рівноцінні молочні продукти від ФОП ОСОБА_1 у орендованих за договором оренди № 01-4/8 від 01.01.2012 приміщеннях за адресою: АДРЕСА_1, та АДРЕСА_2.

Проведення господарських операцій суб`єкта господарювання, за змістом статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підтверджується первинними документами, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік. Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на даних бухгалтерського обліку базується фінансова, податкова, статистична та інша звітність. Таким чином первинні документи по відображенню господарчих операцій є основою для податкового обліку.

Пунктом 177.4. статті 177 Податкового кодексу України встановлено, що до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом ІІІ цього Кодексу.

Приписами пункту 135.2 статті 135 та пункту 138.2 статті 138 Податкового кодексу України встановлено, що як доходи, так і витрати, визначаються на підставі первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 139.1.9 пункту 139.1 статті 139 Податкового кодексу України не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.

Відповідно до приписів підпункту «а» пункту 198.1 та пунктів 198.2, 198.3 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг. Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

В силу положень пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

За вимогами пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Судами були досліджені всі первинні документи (видаткові накладні, податкові накладні, акти приймання-передачі, акти виконаних робіт, акти комісії у складі зав. їдальні, бухгалтера, матеріально відповідальної особи та інженера з охорони праці, специфікації, акти звірки розрахунків, банківські виписки) та встановлено дотримання позивачем спеціальних вимог щодо документального підтвердження сум, врахованих у податковому обліку.

Водночас судами при прийнятті рішення обґрунтовано враховано, що в акті перевірки відсутні будь-які посилання на дефекти форми, змісту або походження первинних і розрахункових документів.

Враховуючи, що збільшення за результатами перевірки оподатковуваного доходу, яке правильно визнано судами неправомірним, призвело до збільшення бази оподаткування податком на доходи фізичних осіб та єдиного соціального внеску, відповідно їх донарахування також є незаконним.

Враховуючи вищенаведене, суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів першої та апеляційної інстанцій, не спростованими доводами касаційної скарги, про наявність законних підстав для задоволення позову.

Суд касаційної інстанції визнає, що суди попередніх інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального та процесуального права при вирішенні даної справи та вважає, що суди повно встановили обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, та надали їм правову оцінку на підставі норм закону, що підлягали застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до частини третьої статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 343, 349, 350 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Нікопольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26.03.2015 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 17.11.2015 - без змін.

2. Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

........................

........................

.......................

В.П.Юрченко
І.А.Васильєва
С.С.Пасічник
Судді Верховного Суду