Справа № 420/6176/18
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 420/6176/18
Головуючий в 1 інстанції: Катаєва Е. В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.,

суддів - Стас Л.В., Градовського Ю.М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «РИМ-2015» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РИМ-2015» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У листопаді 2018 року товариство з обмеженою відповідальністю «РИМ-2015» (далі - ТОВ «РИМ-2015») звернулось до суду першої інстанції з позовом до Головного управління ДФС в Одеській області (далі - ГУ ДФС в Одеській області) в якому просило визнати протиправним та скасувати наказ №8647 від 07.11.2018 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «РИМ-2015».

В обґрунтування позову товариство зазначило, що формування переліку платників податків до розділу І та ІІ плану - графіка проводиться за критеріями ризиків, у тому числі за даними інформаційних систем ДФС, тобто до плану графіка в першу чергу включаються платники податків, які за результатами господарської діяльності мають найбільші ризики несплати до бюджету податків та зборів, обов`язкових платежів.

Втім, контролюючий орган, не довів правомірність включення ТОВ «РИМ-2015» до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків, адже зі спірного наказу не вбачається за який період було проаналізовано діяльність підприємства та яким чином вираховувався ступінь ризику.

Також з плану-графіку (наявний на сайті ДФС України) не вбачається, коли та ким він був затверджений, що, на думку позивача, свідчить про недотримання умов та порядку прийняття рішення про проведення перевірки.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що при виданні спірного наказу відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб визначений законодавством. Суд першої інстанції зазначив, що позивач був включений у план-графік планових перевірок платників податків, який оприлюднений на офіційному веб-сайті ДФС України, що свідчить про дотримання процедури його прийняття.

Короткий зміст апеляційної скарги та відзиву.

Не погоджуючись з указаним рішенням суду, ТОВ «РИМ-2015» подало апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення - про задоволення позову.

У своїх доводах апелянт наполягає на тому, що судом першої інстанції було проігноровано порушення суб`єктом владних повноважень п.81.1 ст. 81 Податкового кодексу України, а саме: у спірному наказі не зазначено мету проведення перевірки, що є обов`язковою вимогою при складанні відповідних наказів.

Далі апелянт продовжує наполягати на тому, що неможливо встановити інформацію з приводу процедури та підстав включення ТОВ «РИМ-2015» до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків.

З плану-графіку (наявний на сайті ДФС України) не вбачається, коли та ким він був затверджений, що свідчить про недотримання умов та порядку прийняття рішення про проведення перевірки.

Також апелянт зазначає, що судом не прийнято до уваги висновок Верховного Суду від 23.01.2018 року (справа №813/1946/17), спір у якій є аналогічним даному спору.

ГУ ДФС в Одеській області скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу зазначає про необґрунтованість її доводів та просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Вислухавши доводи сторін та дослідивши докази, що наявні в матеріалах справи, ухвалою суду від 30.05.2019 року, розгляд справи продовжений в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ТОВ «РИМ-2015» перебуває на обліку в органі державної податкової служби та віднесений до незначного ступеня ризику діяльності платників податків.

На підставі пп. 20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.77.1 ст. 77 Податкового кодексу України та відповідно до плану-графіку проведення планових виїзних перевірок суб`єктів господарювання на 2018 рік, ГУ ДФС в Одеській області 07.11.2018 року прийнятий наказ №8647 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «РИМ-2015».

Наведеним наказано вирішено провести з 26.11.2018 року документальну планову виїзну перевірку з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ «РИМ-2015» за період з 07.07.2015 року по 30.09.2018 року, тривалістю 10 робочих днів.

Копія вказаного наказу була направлена на юридичну адресу позивача та отримана ним згідно з поштовим повідомленням 12.11.2018 року (а.с.48-50).

26.11.2018 року посадовою особою ГУ ДФС в Одеській області здійснено вихід для проведення перевірки за юридичною адресою підприємства, але його директором відмовлено у допуску до проведення планової документальної виїзної перевірки, про що складено акт від 26.11.2018 року (а.с.52).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, з огляду на наступне.

Згідно з пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України).

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

За правилами п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно з п.77-2 ст.77 Податкового кодексу України до плану-графіка проведення документальних планових перевірок відбираються платники податків, які мають ризик щодо несплати податків та зборів, невиконання іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи.

Періодичність проведення документальних планових перевірок платників податків визначається залежно від ступеня ризику в діяльності таких платників податків, який поділяється на високий, середній та незначний. Платники податків з незначним ступенем ризику включаються до плану-графіка не частіше, ніж раз на три календарних роки, середнім - не частіше ніж раз на два календарних роки, високим - не частіше одного разу на календарний рік.

Порядок формування та затвердження плану-графіка, перелік ризиків та їх поділ за ступенями встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 102.1 ст.102 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до п.1 розділу І Порядку формування плану-графіка проведення документальних планових перевірок платників податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06.02.2015 року №524 (далі - Порядок №524) річний план-графік для документальних планових перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства України, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, складається відповідно до вимог ст.77 Податкового кодексу України.

План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки. Оновлення річного плану-графіка здійснюється у разі його коригування.

Згідно з п. 3 розділу І Порядку №524 проекти річних планів-графіків складаються територіальними органами ДФС не пізніше 01 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки, квартальних планів-графіків - не пізніше 20 числа останнього місяця поточного кварталу засобами інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС.

У пунктах 1, 2 розділу ІІІ Порядку №524 зазначено, що до розділів І, ІІ плану-графіка включаються платники податків реального сектору економіки, які провадять фінансово-господарську діяльність, сплачують податки та взяті на облік в контролюючих органах як платники податків за основним місцем обліку, або щодо яких порушено провадження у справі про банкрутство, або які знаходяться у стані зміни свого місцезнаходження.

Формування переліку платників податків до розділів І, ІІ плану-графіка проводиться за критеріями ризиків згідно з вимогами пункту 5 цього розділу, у тому числі за даними інформаційно-телекомунікаційних систем ДФС. При коригуванні плану-графіка враховуються показники за останній податковий (звітний) період.

При формуванні плану-графіка на наступний рік враховуються показники за результатами діяльності платника податків за 9 місяців поточного року. Якщо податковим (звітним) періодом для податку на прибуток платника податків є календарний рік, при плануванні враховуються показники за попередній рік.

Пункт 5 цього розділу визначає критерії відбору платників податків - юридичних осіб - високого, середнього та незначного ступеня ризику.

Пунктом 4 розділу І Порядку №524 визначено, що при відборі платника податків до плану-графіка відповідно до вимог ст. 77 Податкового кодексу України необхідним є врахування також вимог п.102.1 ст. 102 Податкового кодексу України, в частині граничних термінів проведення перевірки та визначення податкового зобов`язання платника податків, вимог п.77.3 ст.77 Податкового кодексу України в частині заборони проведення документальної планової перевірки за окремими видами зобов`язань перед бюджетами, крім правильності обчислення, повноти і своєчасності сплати митних платежів, податків, зборів та єдиного внеску при виплаті (нарахуванні) доходів фізичним особам, податку на доходи фізичних осіб та зобов`язань за бюджетними позиками і кредитами, що гарантовані бюджетними коштами.

Пунктом 5 розділу І Порядку №524 передбачено, що план-графік складається із планів-графіків територіальних органів ДФС та затверджується Головою ДФС.

Затверджений план-графік є обов`язковим для виконання всіма підрозділами територіальних органів ДФС.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, оскаржуваний наказ щодо проведення планової перевірки ТОВ «РИМ-2015», виданий саме з урахуванням вимог п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України в частині граничних термінів проведення перевірки та визначення податкового зобов`язання платника податків, оскільки ним встановлено здійснення перевірки за період з 07.07.2015 року по 30.09.2018 року.

Тобто, позивач не віднесений до платників податків - юридичних осіб - високого або середнього ступеня ризику, перевірка яких можлива частіше ніж один раз на три роки.

Слід вважати правильним висновок суду першої інстанції, що позивач оскаржуючи наказ №8647 від 07.11.2018 року «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «РИМ-2015» намагається оспорити включення його у план-графік перевірок, не наводячи підстав, які б свідчили про протиправність таких дій.

В апеляційній скарзі апелянт стверджує про те, що неможливо встановити інформацію з приводу процедури та підстав його включення до плану-графіку проведення документальних планових перевірок платників податків. До того ж зауважує, що з плану-графіку (наявний на сайті ДФС України) не вбачається, коли та ким він був затверджений.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що Порядком №524 передбачено обов`язок оприлюднити план-графік документальних планових перевірок на поточний рік на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Порядком №524 не передбачено у плані-графіку інформувати підстави включення платників податків у цей графік, адже він представляє собою документ у формі таблиці Excel, де зазначаються такі реквізити: «код області», «код за ЄДРПОУ», «повне найменування платника податків».

Не є також обов`язком суб`єкта владних повноважень оприлюднювати інформацію щодо особи, яка затвердила план-графік проведення перевірок, оскільки Порядком №524 чітко передбачено, що він затверджується Головою ДФС.

Оскаржуючи включення його до плану - графіку, позивач не використав своє право на отримання інформації щодо нього, яка містилася в Інформаційно-аналітичній довідці, з якої можна було проаналізувати діяльність підприємства та яким чином вираховувався ступінь ризику.

Тому, його доводи щодо неправомірності таких дій контролюючого органу засновані лише на його припущеннях, адже йому невідомі обставини, які слугували підставами для проведення перевірки.

До того ж позивач не оскаржує дії ДФС України щодо затвердження плану-графіку проведення перевірок, де зазначено його підприємство.

Враховуючи наявність серед функцій контролюючих органів, визначених у ст.19-1 Податкового кодексу України, здійснення адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проведення відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків; - надання права контролюючим органам проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПКУ); - вимоги п.102.1 ст.102 Податкового кодексу України в частині граничних термінів проведення перевірки та визначення податкового зобов`язання платника податків; - наявність позивача у плані-графіку планових перевірок, - суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що при виданні оскаржуваного наказу суб`єкт владних повноважень діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб встановлений законодавством.

До того ж, Верховний Суд у постановах від 20.06.2018 року по справі №819/1775/17, від 01.10.2018 року по справі №819/101/18 зазначив, що наявність підстави для проведення документальної планової виїзної перевірки є план-графік, який супроводжується відповідним наказом. Проведення податковим органом перевірки суб`єкта господарювання є способом реалізації відповідачем владних управлінських функцій шляхом видання наказу про її проведення в межах наданих законодавством повноважень, з метою виконання покладеної на відповідача контролюючої функції.

Іншим доводом апеляції є те, що у спірному наказі не зазначено мету проведення перевірки, що є обов`язковою вимогою.

Колегія суддів зазначає, що аналогічний довід був викладений і в позові, який судом першої інстанції було правильно відхилено з тих підстав, що спірний наказ містить мету проведення перевірки, яка полягає у тому, що документальна планова перевірка буде здійснюватися з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Останнє на чому зупинив свою увагу апелянт це те, що судом не прийнято його посилання на постанову Верховного Суду від 23.01.2018 року (справа №813/1946/17), спір у якій, на думку апелянта, є аналогічним даному спору.

Суд першої інстанції надавав відповідь з цього питання та вірно зазначав, що підстави позову у справах є різними.

Так, у справі, що розглядав Верховний Суд, останній дійшов висновку, що план-графік складений контролюючим органом з порушеннями строків. Також касаційним судом надавалась оцінка документам щодо підстав включення платника податків до плану-графіка перевірок, зокрема, Інформаційно-аналітичній довідці.

У даній справі ТОВ «РИМ-2015» не намагалося до видання оскаржуваного наказу так і після його видання, у встановлений законодавством спосіб, з`ясувати підстави включення його у план-графік перевірок, стверджуючи про порушення порядку включення у план графік-перевірок.

Підсумовуючи викладене та враховуючи те, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, на підставі ст. 316 КАС України.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас частина 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Оскільки дана справа була віднесена судом першої інстанції до справи незначної складності та розглянута в порядку спрощеного провадження без повідомленням сторін, колегія суддів дійшла висновку, що учасники справи можуть оскаржити рішення суду апеляційної інстанції в касаційному порядку, лише у випадках, перелічених вище.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «РИМ-2015» - залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «РИМ-2015» до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування наказу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду лише у випадках, встановлених ч.5 ст.328 КАС України.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Ю.М. Градовський

Повне судове рішення складено 11.06.2019 року.