Справа № 200/6226/19-а
Суддя: Михайлик А.С.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 червня 2019 р. Справа№200/6226/19-а

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Михайлик А.С. розглянувши в приміщенні Донецького окружного адміністративного суду в порядку письмового провадження питання про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат на правову допомогу у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОПІЛЬСЬКЕ АТП" до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, -
ВСТАНОВИВ:
Товариство з додатковою відповідальністю "ДОБРОПІЛЬСЬКЕ АТП" звернулося до суду із позовом до Державної служба України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови № 081047 від 19.02.2019 на суму 1 700,00 грн.
В позові, окрім іншого, викладено клопотання про стягнення витрат на правову допомогу у сумі 1620,00 грн.
28.05.2019 судом прийнято рішення у справі, яким позов задоволено.
Питання про розподіл судових витрат на правову допомогу судом судовим рішенням не вирішено на підставі клопотання позивача вирішити його пізніше через необхідність наданням ним додаткових доказів понесення позивачем таких витрат.
Судове засідання з розгляду питання про ухвалення додаткового рішення стосовно їх розподілу призначено судом на 07.06.2019.
Сторони до суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду питання про ухвалення додаткового рішення повідомлялись судом належним чином.
На підставі ч. 9 ст. 205 та ч. 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає питання про ухвалення додаткового рішення з приводу розподілу судових витрат на правову допомогу в письмовому провадженні.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу та витрати сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;.
Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Таким чином на підтвердження здійснення правової допомоги суду має бути надано докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
На підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу суду надано договір про надання професійної правничої допомоги б/н від 25.04.2019, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «ДЕКСТРА»; додаткову угоду до договору від 26.04.2019; свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю адвоката ОСОБА_1 Володимира ОСОБА_2 ; витяг з реєстру адвокатів, де місцем роботи Бабіча В.О. значиться АО «ДЕКСТРА»; звіт про витрачений адвокатом Бабічем В.О. час за договором; платіжне доручення від 28.05.2019 № 324 про сплату позивачем коштів за надання правової допомоги за договором б/н від 25.04.2019, додаткової угоди від 26.04.2019 на суму 1620,00 грн.
За пп. 1.1 наведеного вище договору його предметом є надання адвокатами АО «ДЕКСТРА» правової допомоги клієнту у судовому оскарженні про визнання постанови Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області № 081047 від 19.02.2019.
В пп. 4.2 договору вказано, що вартість послуг адвоката визначається за звітом про витрачений адвокатом час з розрахунку: 1 година 900 грн.; 1 судове засідання незалежно від його тривалості 1000 грн.
У додатковій угоді від 26.04.2019 до договору, підписаній між сторонами та звіті про витрачений адвокатом Бабічем В.О. час за договором вказано, що аналіз законодавства та письмових доказів становило 0,5 години (450 грн.), складання позовної заяви 1,3 години (1170 грн.), гонорар загалом 1 620 грн.
Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI (далі - Закон № 5076-VI) гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.
Суд не може втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
Водночас, для включення всього розміру гонору до суму, що підлягає стягненню на користь позивача за рахунок відповідача у разі задоволення позову, судом має бути встановлено, що за цих обставин справи такі витрати позивача були необхідними, а розмір є розумний та виправданий, що передбачено у ст. 30 Закону № 5076-VI. Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті ж самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції.
У пункті 269 Рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece), п. 55 з подальшими посиланнями).
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Згідно статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Здійснені адвокатом послуги за критеріями, визначеними у ч. 5 ст. 134 КАС України та на предмет «неминучості» - критерію, що застосовується Європейським судом з прав людини, суд зазначає, що дана справа є справою незначної складності та, відповідно, вирішувалась у спрощеному позовному провадженні.
Розмір складеної позовної заяви та обсяг доданих до неї документів не є значним, додані до позову документи є однотипними (зокрема накази).
Дослідивши документи та враховуючи предмет спору суд дійшов висновку, що вартість послуг правового характеру у розмірі 1 620 грн., що заявлена до стягнення з відповідача, із врахуванням незначної складності справи (справа розглядалась судом за правилами спрощеного позовного провадження, як передбачено ч. 2, п. 6 ч. 6 ст. 12 КАС України), невеликої ціни позову є завищеною як в частині часу їх виконання, так і в частині суми оплати за одну годину роботи, оскільки текст позовної заяви складає 3,5 сторінки, докази по справі 3 сторінки, ціна позову 1700 грн.
Таким чином витрати на правову допомогу у сумі 1620 грн. не можна вважати такими, що є «неминучими». Враховуючи наведене, виходячи із конкретних обставин справи, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, а також відповідає характеру спору, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 800 грн.
Згідно з ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
За приписами п. 1 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 9, 12, 15, 19, 22, 25, 32, 72, 76, 77, 79, 139, 194, 205, 241-243, 245, 246, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Заяву товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОПІЛЬСЬКЕ АТП" про стягнення з Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області судових витрат на правову допомогу у сумі 1620 грн., - задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Управління Укртрансбезпеки в Донецькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДОБРОПІЛЬСЬКЕ АТП" судові витрати на правову допомогу у сумі 800 (вісімсот) гривень 00 коп.
У задоволенні решти викладених у заяві про розподіл судових витрат вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення,зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Повний текст додаткового судового рішення складений та підписаний 10.06.2019.

Суддя А.С. Михайлик