Справа № 279/93/19
Суддя: Коренюк В. П.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 279/93/19
РІШЕННЯ

іменем України

04 червня 2019 року Коростенський міськрайонний суд Житомирської області

в складі головуючого судді Коренюка В.П.,

при секретарі Подвисоцькій Т.В.,

розглядаючи в порядку спрощеного позовного провадження у приміщенні суду в місті Коростені Житомирської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора ГРПП № 2 Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області Мошковського Сергія Григоровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до інспектора ГРПП № 2 Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області Мошковського Сергія Григоровича про визнання дій неправомірними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обгрунтування поданого позову позивач зазначив, що 29 грудня 2018 року о 01.10 годині, коли він керував автомобілем та рухався по вулиці Шатрищанській у місті Коростені Житомирської області, його було зупинено працівником поліції з повідомленням, що він порушив Правила дорожнього руху України, а саме, керував з недостатньо освітленим номерним знаком транспортного засобу в темну пору доби та без посвідчення водія. Вважає постанову серії ДПО18 №842431 від 29 грудня 2018 року, відповідно до якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.6, ст.126 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф у розмірі 425,00 грн - незаконною та такою, що не відповідає вимогам діючого законодавства, обставинам справи. Оскільки перед виїздом він оглядав транспортний засіб, всі пристрої були справні, а лампочка могла перегоріти в будь-яку мить під час руху автомобіля і, при цьому, мав при собі посвідчення водія. Тому позивач просить визнати дії інспектора ГРПП № 2 Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Мошковського Сергія Григоровича щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності неправомірними, а постанову серії ДПО18 №842431 від 29 грудня 2018 року скасувати.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Згідно зі статтею 229 частини 4 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії ДПО18 №842431 від 29 грудня 2018 року, прийнятою інспектором ГРПП № 2 Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Мошковським С.Г., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.121 ч.6, ст.126 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано стосовно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень.

Зокрема, в постанові зазначено, що "29 грудня 2018 року о 01.10 годині ОСОБА_1 по вулиці Шатрищанській у місті Коростені Житомирської області керував автомобілем марки "Skoda Octavia" реєстраційний номер НОМЕР_1 , в якого були недостатньо освітлені номерні знаки в темну пору доби та не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п.2.1а, п.30.2 Правил дорожнього руху".

Статтею 121 ч.6 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за - " Керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим".

Статтею 126 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за "Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка")".

Відповідно до пункту 4 Розділу І "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції визначено, що постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені частинами першою, другою, третьою статті Кодексу України про адміністративні правопорушення виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи наведених останнім доводів.

Відповідно до частини другої, третьої статті 283Кодексу України про адміністративні правопорушення постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Суд зазначає, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Верховний суд у постанові від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому порядку.

Суб`єкт владних повноважень - відповідач у справі зобов`язаний подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі, незалежно від того, на користь кого вони можуть бути використані - на користь відповідача чи навіть позивача, однак відповідачем жодних конкретних доказів вини ОСОБА_1 не надано.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази та зміст постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому, згідно зі ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, електронними та речовими доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України).

В обґрунтування своїх заперечень у відповідності до положень ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України відповідач не надав будь-яких належних та допустимих доказів правомірності винесеної ним постанови про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 .

З огляду на викладене, позовні вимоги щодо скасування постанови серії ДПО18 №842431 від 29 грудня 2018 року підлягають задоволенню, а в задоволенні решти вимог слід відмовити, оскільки положенням частини 3 статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, з огляду на викладене, керуючись ст.21 Конституції України, ст.ст.77, 132-1, 247 п.1, ст.258 ч.6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.3, 5-9, 19, 20, 77, 139, 241-246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті", Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 січня 2001 року № 1306 зі змінами та доповненнями, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову серії ДПО18 №842431 від 29 грудня 2018 року, прийнятою інспектором ГРПП № 2 Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області лейтенантом поліції Мошковським С.Г про накладення адміністративного стягнення стосовно ОСОБА_1 за ст.121 ч.6, ст.126 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у виді штрафу в сумі 425 гривень скасувати.

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 за ст.121 ч.6, ст.126 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

В задоволенні іншої частини вимог відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання - АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: інспектор ГРПП № 2 Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області Мошковський Сергій Григорович, місцезнаходження - Житомирська обл., м.Коростень, вул.Грушевського, 5.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області В. П. Коренюк