Справа № 520/3782/19
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Рішення

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

"06" червня 2019 р. № 520/3782/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі

Головуючого судді Спірідонов М.О.

за участю секретаря судового засідання Мадевська Е.Д.

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )
до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 121/2)
про скасування рішення ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом в якому просить суд визнати незаконним рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №2321-06/10185-09 від 11.03.2019 року про відмову в видачі ОСОБА_1 патенту на винахід по заявці №а201112426 від 24.10.2011 року та затвердити патентоспроможність даного винаходу.

В обґрунтування позову зазначено, що рішення Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №2321-06/10185-09 від 11.03.2019 року про відмову в видачі ОСОБА_1 патенту на винахід по заявці №а201112426 від 24.10.2011 року є незаконним та таким, що винесено з порушенням норм чинного законодавства України, а тому підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання з`явився, позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, розгляд справи просив провести за його відсутності.

Представник відповідача надав до суду письмовий відзив на позов, в якому щодо задоволення позовних вимог заперечував в повному обсязі зазначивши, що лист Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №2321-06/10185-09 від 11.03.2019 року не є рішенням суб`єкта владних повноважень та не порушує права позивача, а отже не підлягає скасуванню.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 , 24.10.2011 року подав до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України заявку № а 201112426 на видачу патенту України на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1».

У ході проведення кваліфікаційної експертизи заявки № а201112426 заявнику було направлені попередні висновки кваліфікаційної експертизи від 01.08.2017 вих. № 19272/ЗА/17 та від 06.07.2018 вих. 16752/ЗА/18 про не відповідність умовам патентоздатності заявленого винаходу таким критеріям патентоздатності, як «винахідницький рівень» та «новизна».

Заявника було проінформовано про те, що він має право у встановлений строк (протягом 2 місяців від дати одержання попереднього висновку кваліфікаційної експертизи або копій матеріалів, що протиставлені заявці) надати мотивовану відповідь з усуненням, у разі необхідності, зазначених у висновку недоліків (ч. 6 та ч. 18 ст. 16 Закону).

Суд зазначає, що з матеріалів заявки № а 201112426 вбачається, що заявник надіслав до закладу експертизи мотивовані відповіді від 21.08.2017 та від 28.08.2018 на попередні висновки кваліфікаційної експертизи від 01.08.2017 вих. № 19272/ЗА/17 та від 06.07.2018 вих. 16752/ЗА/18.

Аргументація заявника, наведена у мотивованій відповіді, була розглянута закладом експертизи, проте не довела того, що заявлений винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1» відповідає умовам патентоздатності «новизна».

За результатами кваліфікаційної експертизи, проведеної Укрпатентом з урахуванням змін і додаткових матеріалів, поданих у зв`язку з одержанням заявником попередніх висновків кваліфікаційної експертизи від 01.08.2017 вих. № 19272/ЗА/17 та від 06.07.2018 вих. 16752/ЗА/18, встановлено, що заявлений винахід не відповідає умовам патентоздатності «новизна», визначеним для нього ч. 1 ст. 7 Закону та підготовлено «Остаточний висновок від 16.01.2019 № 997/ЗА/19 про невідповідність винаходу «ІНФОРМАЦІЯ_1».

Таким чином, відповідачем - Мінекономрозвитку, відповідно до встановленої процедури розгляду заявки, на підставі висновку формальної експертизи заявки № а201112426 на винахід «ІНФОРМАЦІЯ_1», було прийняте рішення № 997/ЗА/19 від 16.01.2019 про відмову у видачі патенту на вище вказаний винахід.

Суд зазначає, що позивачем оскаржується саме лист Мінекономрозвитку від 11.03.2019 № 2321-06/10185-09, наданий у відповідь на звернення позивача від 04.02.2019, однак за своїм змістом даний лист Мінекономрозвитку носить суто інформативний та роз`яснювальний характер, та не є рішенням суб`єкту владних повноважень.

Під час розгляду справи позивач наголосив саме на оскарженні листа про відмову у видачі патенту за заявкою № а 201112426, а отже суд зазначає, що до правових актів індивідуальної дії належать рішення, прийняті суб`єктом владних повноважень, які спрямовані на виникнення, зміну або припинення прав та обов`язків суб`єктів, щодо яких вони прийняті.

Щодо фактичних обставин, викладених в рішенні № 997/ЗА/19 від 16.01.2019, то суд зазначає, що вони не можуть бути предметом розгляду, оскільки позивач не оскаржує вищевказане рішення.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Частинами 1- 3 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки оспорюваний лист №2321-06/10185-09 від 11.03.2019 року не є актом індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень, оскільки носить лише роз`яснювальний та інформаційний характер, а отже не є рішенням суб`єкта владних повноважень, в розумінні КАС України.

Керуючись ст.ст.246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 121/2) про скасування рішення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07 червня 2019 року

Суддя Спірідонов М.О.