Справа № 2-а-28701/08
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Житомир справа №2-а-28701/08

категорія 111040300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попової О. Г., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лапідінвест" про припинення юридичної особи,

встановив:

У 2008 році Коростишівська міжрайонна державна податкова інспекція звернулась до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просила припинити юридичну особу ТОВ "Граніт-вироби" (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю "Лапідінвест"). В обґрунтування позовної заяви зазначалося, що ТОВ "Граніт-вироби" більше року не подавало податкову звітність, у зв`язку з чим, посилаючись на статтю 38 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", позивач просив припинити юридичну особу відповідача.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 03 листопада 2008 року (головуючий суддя Кузьменко Л.В.) відкрито провадження у справі за загальними правилами Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній до 15 грудня 2017 року, далі - КАС України).

Постановою Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2009 року в адміністративній справі №2-а-28701/08 позов задоволено. Припинено юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю "Граніт-вироби" (с. Новогородецьке Коростишівського району Житомирської області, ідентифікаційний код 34736006) (а.с. 4-5).

Законом України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції від 15 грудня 2017 року.

Відповідно до пункту 10 Розділу VII "ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" КАС України (в редакції Закону України від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII) справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Враховуючи зазначене, подальший розгляд справи проводиться у відповідності до норм Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції.

У відповідності до акту №1 від 29 січня 2018 року "Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду", на підставі Переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 11 лютого 2010 року №22, відібрані для знищення як такі, що не мають культурної цінності та втратили практичне значення, документи Житомирського окружного адміністративного суду, зокрема, під номером №23292 зазначено матеріали адміністративної справи №2-а-28701/08; строк зберігання справи - 5 років; номер статті за Переліком - стаття 63 (а.с. 1-3).

16 квітня 2018 року до відділу документального забезпечення суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2009 року по справі №2-а-28701/08 (а.с. 14-19).

Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2018 року клопотання засновника ТОВ "Граніт-вироби" ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, поновлено пропущений строк на апеляційне оскарження постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2009 року (а.с. 72 та зворот). Ухвалою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2018 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою засновника ТОВ "Граніт-вироби" ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2009 року у справі №2-а-28701/08 (а.с. 74 та зворот).

Листом Житомирського апеляційного адміністративного суду вих. №2-а-28701/08/ 17384/18 від 02 жовтня 2018 року, на підставі розпорядження голови суду від 30 вересня 2018 року (а.с. 88 та зворот) та у зв`язку з припиненням процесуальної діяльності Житомирського апеляційного адміністративного суду, справу №2-а-28701/08 за апеляційною скаргою засновника ТОВ "Граніт-вироби" ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2009 року у справі №2-а-28701/08 було направлено до Сьомого апеляційного адміністративного суду (а.с. 89).

В судовому засіданні, призначеному на 19 листопада 2018 року судом без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про заміну позивача по справі №2-а-28701/08 правонаступником - Головним управлінням ДФС у Житомирській області, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 19 листопада 2018 року (а.с. 123-124).

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року апеляційну скаргу засновника ТОВ "Лапідінвест" ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2009 року - без змін (а.с. 126-129).

Зокрема, під час апеляційного розгляду судом було встановлено, що згідно наказів ДФС України від 19 жовтня 2016 року №875 та від 17 лютого 2017 року №105 державні податкові інспекції, в тому числі й Коростишівська міжрайонна державна податкова інспекція відповідно до статті 19.3 Податкового кодексу України здійснюють виключно сервісне обслуговування платників податків, тому належним позивачем по справі є Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області.

Крім того, судом апеляційної інстанції було встановлено, що 26 лютого 2018 року засновником ТОВ "Граніт-вироби" ОСОБА_1 відступлено 50% частки в ТОВ "Граніт-вироби" Чулянчику Михайлу Григоровичу, одночасно змінено найменування ТОВ "Граніт-вироби" на ТОВ "Лапідінвест" та місцезнаходження товариства, що підтверджується витягом з ЄДРЮОФОП від 15 квітня 2018 року № (а.с. 57-58).

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції протокольною ухвалою замінив позивача Коростишівську міжрайонну державну податкову інспекцію на Головне управління Державної фіскальної служби у Житомирській області, а також замінив відповідача з ТОВ "Граніт-вироби" на ТОВ "Лапідінвест" (зворот а.с. 126).

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року клопотання засновника ТОВ "Лапідінвест" ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задоволено, відкрито провадження за касаційною скаргою засновника ТОВ "Лапідінвест" ОСОБА_1 на постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2009 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року у справі №2-а-28701/08 за позовом Головного управління ДФС у Житомирській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лапідінвест" про припинення юридичної особи (а.с. 168-169).

Постановою Верховного Суду від 02 квітня 2019 року касаційну скаргу засновника ТОВ "Лапідінвест" ОСОБА_1 задоволено частково. Постанову Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2009 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року у справі № 2-а-28701/08 скасовано. Адміністративну справу №2-а-28701/08 направлено на новий розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду (а.с. 173-183).

Відповідно до витягу із протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07 травня 2019 року головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №2-а-28701/08 визначено суддю Попову Оксану Гнатівну (а.с. 186) та ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 10 травня 2019 року прийнято до провадження адміністративну справу №2-а-28701/08. Встановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження із проведенням підготовчого засідання та викликом (повідомленням) учасників справи. Призначено підготовче засідання у справі на 30 травня 2019 року о 10:00 (а.с. 187-188).

30 травня 2019 року до відділу документального забезпечення суду від представника відповідача надійшло клопотання в порядку статті 79 КАС України з додатками (а.с. 193-195).

В підготовче засідання, призначене на 30 травня 2019 року о 10:00 прибули представник позивача та представник відповідача. Судом в порядку статті 243 КАС України без виходу до нарадчої кімнати постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження у справі та призначення справи до судового розгляду по суті у порядку письмового провадження без проведення судового засідання та виклику (повідомлення) учасників справи, що занесено секретарем судового засідання до протоколу судового засідання від 30 травня 2019 року.

Згідно з частиною четвертою статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Відповідно до частини другої статті 193 КАС України суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті.

Частиною п`ятою статті 250 КАС України встановлено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення сторін, присутніх у підготовчому засіданні, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд зазначає наступне.

На час подання позовної заяви Товариство з обмеженою відповідальністю "Граніт-вироби" знаходилося на обліку як платник податків у Коростишівській міжрайонній державній податковій інспекції з 17 листопада 2006 року.

Як встановлено зі змісту постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2009 року, підставою для звернення з позовом стала інформація наведена в акті про результати перевірки діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-Вироби" від 08 серпня 2008 року, відповідно до якої платник податків не звітує перед податковим органом з 01 липня 2007 року, тобто на момент подачі позову до суду - більше року.

Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб підприємців" від 15 травня 2003 року №755-IV (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, далі - Закон №755-IV) відносини, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, регулюються Конституцією України, цим Законом та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Згідно зі статтею 4 Закону №755-IV державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом) здійснюються шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Враховуючи вищевикладене, Закон №755-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, що прийнятий з метою регулювання правовідносин, які виникають у сфері державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, у тому числі й порядку та підстав припинення державної реєстрації підприємницької діяльності суб`єкта господарювання.

Частиною другою статті 38 Закону №755-IV (у редакції, чинній на момент прийняття рішення судом першої інстанції) встановлено, що підставою для постановлення судового рішення щодо припинення юридичної особи, що не пов`язано з банкрутством юридичної особи є, зокрема, неподання протягом року органам державної податкової служби податкових декларацій, документів фінансової звітності відповідно до закону.

Як встановлено зі змісту постанови Житомирського окружного адміністративного суду від 27 січня 2009 року, залишеною без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 19 листопада 2018 року, при задоволенні позовних вимог суди виходили з того, що неподання відповідачем податкової звітності підтверджується актом перевірки від 08 серпня 2008 року, а тому наявні законодавчо встановлені підстави для припинення юридичної особи - відповідача.

Направляючи адміністративну справу №2-а-28701/08 на новий розгляд, Верховний Суд вказав, що акт, на який посилались суди першої та апеляційної інстанцій, відсутній в матеріалах справи та не досліджувався судами при ухваленні судового рішення, а відтак не може бути допустимим джерелом доказів у розумінні статті 70 КАС України (у редакції, що діяла на момент розгляду справи у суді першої інстанції) та статті 74 КАС України (у редакції, що діє на момент розгляду справи судами апеляційної та касаційної інстанцій). Крім того, Верховний Суд наголосив, що жодних інших доказів неподання податкової звітності до податкового органу протягом року до моменту звернення з позовом до суду матеріали справи не містять.

Статтею 9 КАС України закріплено такі принципи здійснення адміністративного судочинства, як змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі. Так, частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. При цьому, згідно з частиною четвертою статті 9 КАС України суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Суд звертає увагу, що у відповідності до акту №1 від 29 січня 2018 року "Про вилучення для знищення документів, не внесених до Національного архівного фонду", на підставі Переліку судових справ, що утворюються в діяльності суду, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 11 лютого 2010 року №22, відібрані для знищення як такі, що не мають культурної цінності та втратили практичне значення, документи Житомирського окружного адміністративного суду, зокрема, під номером №23292 зазначено матеріали адміністративної справи №2-а-28701/08; строк зберігання справи - 5 років; номер статті за Переліком - стаття 63 (а.с. 1-3).

Враховуючи вищевикладене, матеріали справи не містять а ні позовної заяви, а ні сукупності письмових доказів, які позивач надавав на підтвердження наявності підстав для припинення юридичної особи - відповідача, зокрема, відсутній й акт перевірки від 08 серпня 2008 року.

Пунктом 4 частини п`ятої статті 44 КАС України закріплено, що учасники справи зобов`язані подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Згідно з положеннями статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частиною другою статті 79 КАС України встановлено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом із поданням позовної заяви.

При цьому, у відповідності до положень статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Докази суду надають учасники справи. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Суд наголошує, що за наслідками направлення Верховним Судом адміністративної справи №2-а-28701/08 на новий розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду, Головним управлінням ДФС у Житомирській області в порушення пункту 4 частини п`ятої статті 44, статей 77, 79 КАС України не було надано жодних доказів на підтвердження обставин, які були викладені позивачем при поданні позовної заяви.

Відповідно до наданих представником позивача у судовому засіданні пояснень, вказані документи у контролюючого органу відсутні, оскільки були знищені після сплину встановленого строку їх зберігання, а тому Головне управління ДФС у Житомирській області позбавлено фактичної можливості надати акт перевірки від 08 серпня 2008 року або інші письмові докази на підтвердження факту неподання відповідачем податкової звітності більше року.

Враховуючи вищевикладене, суд наголошує, що матеріали справи не містять сукупності належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження факту підтвердження факту неподання відповідачем податкової звітності більше року.

При цьому, зважаючи на знищення матеріалів адміністративної справи №2-а-28701/08, суд позбавлений можливості перевірити чи були вказані обставини підтверджені сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів при поданні позовної заяви та розгляду справи по суті під час первісного розгляду справи.

Суд також враховує, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 15 вересня 2009 року у справі №2-а-11552/08, яке набрало законної сили, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Граніт-вироби" на користь Управління Пенсійного фонду України в Коростишівському районі Житомирської області 2 693 грн 56 коп. боргу з недоїмки по страхових внесках на загальнообов`язкове державне страхування за період з липня по вересень 2007 року (а.с. 22 та зворот).

Крім того, на момент судового розгляду ТОВ "Лапідінвест" подано, а податковим органом прийнято податкову звітність, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією фінансового звіту суб`єкта малого підприємництва ТОВ "Лапідінвест" від 26 квітня 2019 року (а.с. 194-195).

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідачем на виконання статті 77 КАС України та наявною у матеріалах справи сукупністю належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів спростовано, а позивачем не доведено наявність правових підстав для припинення юридичної особи відповідача, а тому позовні вимоги Головного управління ДФС у Житомирській області є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 2, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

вирішив:

У задоволені адміністративного позову Головного управління ДФС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м. Житомир, 10003. РНОКПП/) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лапідінвест" (вул. Радгоспна, 8, Потіївка, Радомишльський район, Житомирська область, 12225. РНОКПП/) про припинення юридичної особи - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду складено у повному обсязі: 10 червня 2019 року.

Суддя О.Г. Попова