Справа № 161/5237/19
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5433/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області Хроль Андрія Вікторовича на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2019 року (ухвалене головуючим - суддею Пушкарчук В.П. об 11 год. 23 хв. у м. Луцьку, повний текст судового рішення складено 23 квітня 2019 року) у справі № 161/5237/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області Хроль Андрія Вікторовича про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить скасувати постанову інспектора УПП у Волинській області Хроль А.В. серія НК № 595347 від 13.03.2019 у про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в сумі 250 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 13.03.2019 він керував автомобілем Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 і виїхав з парковки ТЦ «ПРОМІНЬ» повернувши вправо. Потім здійснив розворот наліво у зворотньому напрямку через розрив у роздільній смузі. Зустрічних машин не було, так як було червоне світло для автомобілів на пішохідному переході поблизу приміщення ПАТ «Укртелеком». Вказує, що був зупинений патрульним УПП у Волинській області Хроль А.В., який повідомив його, що він перетнув подвійну роздільну смугу та не виконав вимогу знаку «Рух праворуч», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП ) та склав постанову серія НК № 595347 від 13.03.2019. Дане твердження вважає упередженим на таким що не відповідає дійсності. Вказує, що при винесенні вказаної постанови інспектор поліції Хроль A . B. порушив процесуальні вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, чинного законодавства та підзаконних нормативних актів. Зокрема, йому не було надано жодних доказів вчинення даного правопорушення, інспектор склав постанову а не протокол, екіпаж поліції рухався на автомобілі без належним чином маркованого порядкового номера патрульного автомобіля та увімкнув проблискові маячки після того, як наблизився до його автомобіля.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.04.2019 адміністративний позов задоволено повністю. Скасовано постанову серії НК № 595347 від 13.03.2019 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем було передчасно винесено постанову, не встановлено обставини, що мають значення для справи та не наведено докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що він не являється належним відповідачем у справі.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що на позивача накладено адміністративне стягнення згідно постанови про адміністративне правопорушення серії НК «595347 від 13.03.2019 в якій зазначено, що ОСОБА_1 керуючи автомобілем Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_1 перетнув подвійну роздільну смугу та не виконав вимогу знаку «Рух праворуч», чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Вважаючи протиправними дії відповідача, щодо прийнятої постанови, позивач звернувся до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Так згідно ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Таким чином, диспозиція наведеної правової норми передбачає притягнення до відповідальності водіїв транспортних засобів зокрема за порушення ними вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг.

Як згадувалось вище в оскаржуваній постанові зазначено, що позивач під час повороту ліворуч, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, тим самим не виконав вимоги Правил дорожнього руху, а саме п. 8.5.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Разом з цим колегія суддів не погоджується з таким висновком відповідача з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» було внесено зміни до ст. 258 КУпАП, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

В результаті внесених змін ч. 4 стала ч. 5 ст. 258 КУпАП, яка встановлює, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

З наведеного вище видно, що протокол про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху не складається.

Згідно п. 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, як на обставини вчинення правопорушення покликається на складену ним постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Разом з цим суд не вважає постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Крім цього п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» роз`яснено судам, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Однак посилання на будь-який технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався) чи на будь-який інший доказ, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не містить.

Так під час судового розгляду справи колегія суддів не встановила, що позивач 13.03.2019 о 15 год. 40 хв. під час повороту ліворуч, перетнув подвійну суцільну лінію дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, тим самим не виконав вимоги Правил дорожнього руху, а саме п. 8.5.1 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, що в свою чергу вказує на відсутність в діях позивача порушення ПДР України.

Враховуючи наведене колегія суддів вважає, що відповідачем не доведено порушення позивачем вимог п. 8.5.1 ПДР України, а тому у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відтак встановлено, що прийняттям спірної постанови відповідачем було порушено, гарантоване статтями 280, 251 КУпАП, право позивача на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також підтвердження або спростування таких обставин належними доказами, за захистом якого особа звернулася до адміністративного суду. А тому вказані обставини безумовно свідчать про порушення відповідачем норм чинного законодавства та ставить під сумнів правомірність оспорюваної постанови.

Доводи апелянта на те, що він є неналежним відповідачем у цій справі апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені ст. 286 КАС України, за змістом якої відповідачем у даній категорії справ є відповідний суб`єкт владних повноважень, визначення якого міститься в п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України, а саме - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відтак, поліцейський роти з обслуговування м. Ковель відділу організації населення в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП - рядовий Рибак Юрій Миколайович, як посадова особа органу Національної поліції, яка винесла постанову у справі про адміністративне правопорушення, яка оскаржується, може бути відповідачем у даній справі.

Так відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора Управління патрульної поліції у Волинській області Хроль Андрія Вікторовича залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23 квітня 2019 року у справі № 161/5237/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 11 червня 2019 року