Справа № 570/6289/18
Суддя: Штогун О.С.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№570/6289/18
Номер провадження 2-а/570/6/2019
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року м. Рівне

Рівненський районний суд Рівненської області (як адміністративний)

в особі судді Штогун О.С.,

за участю секретаря судового засідання Соломицької Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Рівненського районного суду Рівненської області справу за адміністративним позовом представника ОСОБА_1 - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича до Заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил,-

в с т а н о в и в:

20.12.2018 року позивач звернувся у Рівненський районний суд Рівненської області з адміністративним позовом до заступника начальника Волинської митниці ДФС, у якій просить:

поновити строк на оскарження постанови заступника начальника Волинської митниці ДФС №5499/20500/18 від 28.11.2018 року про визнання його винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 Митного кодексу України (далі по тексту МК України) та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів;

визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 5499/20500/18 від 28.11.2018 року;

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ст.485 МК України відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування позову вказує, що 10.12.2018 року отримав копію постанови в справі про порушення митних правил № 5499/20500/18 від 28.11.2018 року, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

У десятиденний строк з моменту винесення даної постанови не мав змоги її оскаржити, оскільки не знав про її існування, що вважає поважною причиною для поновлення строку її оскарження.

Факт того, що він умисно заявив в митній декларації на автомобіль «Renault Megane», 2012 року виготовлення неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару, та надав органу доходів і зборів документи з такими неправдивими відомостями категорично заперечує. Стверджує, що діяв добросовісно, без жодного умислу на заявлення неправдивих відомостей щодо транспортного засобу і заниження його митної вартості. До митного оформлення пред`явив виключно ті документи, які були йому передані і на даний час ніким не скасовані та не визнані недійсними.

Вказує на те, що зазначених обставин відповідач не перевірив і не з`ясував, чим допустив неповноту і необ`єктивність під час розгляду справи і винесення постанови. Крім цього відповідач не встановив та не допитав всіх осіб, які фігурують по справі, не витребував документи у юридичних осіб, які причетні до справи.

Позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить розгляд справи проводити без його участі та участі позивача.

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив у якому вказує, що вважає позов безпідставним. Посилається на те, що ним правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 , у справі про порушення митних правил №5499/20500/18 та встановлено ознаки порушення митних правил за ст.485 МК України; постанова в справі про порушення митних правил винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України; адміністративне стягнення накладено в межах строку, передбаченого ст.467 МК України.

Відповідно до положень ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанції.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що митне оформлення легкового автомобіля «Renault Megane», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , здійснене 11.05.2018 року посадовою особою митного поста «Ягодин» Волинської митниці ДФС за поданою декларантом (митним брокером) ТОВ «МАРЕВА Україна» митною декларацією типу ІМ40ДЕ № UA205100/2018/007408.

Згідно договору на покупку «KAUFVERTRAG» від 15.04.2018 року вартість транспортного засобу «Renault Megane», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 становить 1700 євро, його продавцем виступала компанія «TOYOTA SERVICE Autohaus Holsten GmBH», покупцем ОСОБА_1

За митне оформлення даного автомобіля при його митній вартості у 54599,89 гривень було нараховано та сплачено 23089,98 гривень митних платежів.

28.08.2018 року Волинською митницею ДФС отримано звернення митних органів Литовської Республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення транспортних засобів, серед яких також автомобіля «Renault Megane», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 .

Згідно експортної митної декларації Литовської Республіки MRN № НОМЕР_2 та рахунку-фактури (PAZYMA-SASKAITA) серії TSN Nr.2594 від 09.05.2018 року автомобіль «Renault Megane», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 був проданий компанією UAB «T&S MOBILE» громадянину ОСОБА_1 за ціною 5000 євро.

З огляду на вартість транспортного засобу, заявлену і прийняту під час митного оформлення та вказану в Литовській експортній митній декларації, різниця розміру митних платежів становить 32305,71 гривень, що визначено службовою запискою начальника УАМП Волинської митниці.

24.09.2018 року головний державний інспектор відділу оперативного реагування управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Волинської митниці ДФС склав щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил № 5499/20500/18 за ознаками ст.485 МК України. В протоколі зазначено, що ОСОБА_1 за посередництвом брокера ТОВ «МАРЕМА Україна» громадянина ОСОБА_2 , під час митного оформлення транспортного засобу «Renault Megane», ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 за митною декларацією ІМ40ДЕ № UA205100/2018/007408 вчинив дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 32305,71 гривень, тобто заявив у митній декларації від 11.05.2018 року неправдиві відомості щодо відправника та неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості самого товару та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

28.11.2018 року заступник начальника Волинської митниці ДФС Герман Василь Миколайович виніс постанову в справі про порушення митних правил №5499/20500/18, якою ОСОБА_1 визнав винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, відповідно до змісту протоколу № 5499/20500/18 і наклав стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% несплаченої суми митних платежів, що становить 96917,13 гривень.

Як зазначає позивач, він дану постанову отримав 10.12.2018 року після чого на протязі десяти днів, а саме 20.12.2018 року, з метою оскарження її звернувся із позовною заявою до суду. Оскільки, вказана обставина не заперечується відповідачем та жодними доказами не спростована, суд вважає її такою, що відповідає дійсності.

Відповідно до вимог ч.1 ст.122 і ч.2 ст.286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Згідно ч.1 ст.121 КАС суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи, що ОСОБА_1 копію оскаржуваної постанови отримав 10.12.2018 року після чого на протязі десяти днів, а саме 20.12.2018 року, з метою оскарження її звернувся із позовною заявою до суду, суд визнає причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та такими, що підлягають поновленню.

Статтею 485 МК України передбачена адміністративна відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів.

В силу вимог ст.10 КУпАП суб`єктивна сторона цього правопорушення характеризується лише умисною формою вини, тобто особа, яка вчиняє такі дії, усвідомлює протиправний характер своїх дій чи бездіяльності, передбачає її шкідливі наслідки і бажає їх або свідомо допускає настання цих наслідків.

Аналіз наданих сторонами та досліджених в судовому засіданні доказів свідчить про те, що на момент винесення оскаржуваної постанови та винесення даного рішення докази умислу позивача на вчинення дій передбачених диспозицією ст.485 МК України відсутні.

З досліджених матеріалів справи встановлено, що підставою для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за передбачене ст.485 МК України правопорушення були одержані від Литовських митних органів експортна митна декларація MRN № 18LTKC0100EK04EF18 та рахунку-фактури (PAZYMA-SASKAITA) серії TSN Nr.2594 від 09.05.2018 року

Між відомостями цієї експортної декларації і наданими позивачем для митного оформлення транспортного засобу на території України документами дійсно є невідповідності щодо вартості транспортного засобу.

Однак, зазначені у відзиві доводи представника відповідача не спростовують факту придбання позивачем автомобіля за ціною, яка була вказана при його митному оформленні.

Експортна декларація MRN № 18LTKC0100EK04EF18 для митного оформлення Литовським митним органам надавалась експортером, тобто компанією UAB «T&S MOBILE», яка виступала і декларантом. Сама по собі така декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці.

Заступник начальника Волинської митниці ДФС взявши до уваги єдиним і беззаперечним доказом документи Литовських митних органів, не перевірив обставин завершення експорту товару; для усунення всякого роду сумнівів не вчинив запиту до компаній які фігурують відправниками (продавцями) товару; не вжив заходів для встановлення особи і опитування посадових осіб, що здійснювали оформлення відповідних документів у обох відправників.

Окрім цього, з митної декларації типу ІМ40ДЕ № UA205100/2018/007408 вбачається, що митне оформлення транспортного засобу та його декларування здійснював декларант ТОВ «МАРЕМА Україна», особа брокера якого в даній декларації не вказана та який в ході здійснення провадження і розгляду протоколу 5499/20500/18 опитаний про обставини декларування і надання йому відповідних документів не був.

Такі обставини не були встановлені на час винесення оскаржуваної постанови і в силу ч.2 ст.77 КАС України не можуть братись до уваги для прийняття цього рішення.

З наведених міркувань суд вважає, що самі по собі документи митних органів Литовської Республіки не є виключними, беззаперечними і визначальними доказами винуватості ОСОБА_1 у порушенні митних правил та не доводять наявності в його діях умислу на неправомірне звільнення від сплати митних платежів в повному обсязі шляхом надання неправдивих відомостей щодо вартості товару.

Такі документи лише свідчать, що Литовська компанія UAB «T&S MOBILE», задекларувала, але не здійснила експорт транспортного засобу з НОМЕР_3 .

Отже, під час розгляду справи про порушення позивачем митних правил та винесення оспорюваної постанови факт придбання ним автомобіля у компанії «TOYOTA SERVICE Autohaus Holsten GmBH» за ціною 1700 євро не спростований.

При цьому заступник начальника Волинської митниці ДФС під час розгляду вказаної справи про порушення митних правил жодним чином не обумовив підстав надання переваги в доказовій силі документам отриманим з Литовської Республіки, аніж тим, що подані позивачем до митного оформлення на Волинській митниці ДФС.

Крім цього, під час судового розгляду адміністративного позову встановлено, що під час розгляду протоколу про порушення митних правил позивачем, всупереч положенням ст.492 МК України, до уваги брались отримані від Литовських митних органів документи без їх перекладу на державну мову, такі ж документи долучені відповідачем до відзиву, що позбавляло можливості тоді і позбавляє можливості на даний час суд надати оцінку їх змісту і дає підстави для їх визнання недопустимими доказами.

Наведене дає підстави для висновку, що на момент винесення оскаржуваної постанови, належних, допустимих і достатніх доказів, які свідчили б про наявність в діях ОСОБА_1 ознак, передбаченого ст.485 МК України, правопорушення зібрано не було. Відсутні такі докази і на час розгляду цього адміністративного позову.

У зв`язку з викладеним суд встановив достатні підстави для визнання оскаржуваної постанови протиправною та її скасування.

В той же час на момент ухвалення цього рішення збігли передбачені ст.467 МК України строки для притягнення до адміністративної відповідальності. За таких обставин подальше продовження провадження в справі суперечитиме положенням ст.467 МК України та ст.247 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що на час винесення оскаржуваної постанови не було доказів винуватості ОСОБА_1 , а їх збирання поза строком накладення стягнення суперечитиме закону, суд вважає необхідним скасувати дане рішення суб`єкта владних повноважень і закрити провадження по справі про вчинення позивачем порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України.

Керуючись ст.ст. 121, 122, 242-247, 286 КАС України,-

у х в а л и в :

Адміністративний позов представника ОСОБА_1 - адвоката Дяденчука Анатолія Івановича до Заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил - задовольнити повністю.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду для оскарження постанови Заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 28.11.2018 року №5499/20500/18.

Постанову заступника начальника Волинської митниці ДФС Германа Василя Миколайовича від 28.11.2018 року №5499/20500/18 про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 96917 грн. 13 коп. - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ст.485 МК України - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Штогун О.С.