Справа № 826/13175/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

О К Р Е М А У Х В А Л А
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Вєкуа Н.Г., секретаря судового засідання Багрій М.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Група компаній
до Головного управління державної фіскальної служби у м. Києві
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень
за участю представників сторін:
пр-к позивача: Сабіна Максим Геннадійович;
пр-к відповідача: Коваленко Ліна Валеріївна, -
В судовому засіданні 06.06.2019 року представник позивача заявив клопотання, в якому просить:
- постановити окрему ухвалу, яку спрямувати до Державної фіскальної служби України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли вищевказаним порушенням закону;
-постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1, яку спрямувати до Державної фіскальної служби України.
З матеріалів справи вбачається, що представником позивача неодноразово надсилалися адвокатські запити про надання інформації, в обґрунтування яких ним зазначалось, що у відповідності до вимог ст.ст. 44, 77 Кодексу адміністративного судочинства України, реалізуючи права, передбачені ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», позивачем здійснюється збір доказів для використання в адміністративній справі та відповідно для надання їх до суду. Запити надсилались з метою отримання інформації про звернення ГУ ДФС у м. Києві до судових органів з позовами про припинення підприємств та позовів про визнання недійсними угод, укладених між ТОВ «Група компаній «Термоінжиниринг» та підприємствами-контрагентами.
Відмовляючи у наданні інформації, ГУ ДФС у м. Києві посилається на п.1 ст. 16 Закону України «Про інформацію», згідно з яким податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідна для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій, в порядку, встановленому Податковим Кодексом України.
Статтею 20 Закону України «Про інформацію» визначено, що за порядком доступу, інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена до інформації з обмеженим доступом.
Згідно із п.п. 21.1.6 п.21.1 ст. 21 посадові особи контролюючих органів зобов`язані не допускати розголошення інформації з обмеженим доступом, що одержується, використовується, зберігається під час реалізації функцій, покладених на контролюючі органи.
Відповідно до ст. 21 Закону України «Про інформацію» встановлено, що конфіденційною є інформація про юридичну та фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень.
Проаналізувавши надані матеріали, суд вбачає порушення посадовими особами ГУ ДФС у м. Києві вимог, встановлених ч.3 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.
Відповідно до ч. 2 цієї статті визначено, що орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи, керівники підприємств, установ, організацій, громадських об`єднань, яким направлено адвокатський запит, зобов`язані не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту надати адвокату відповідну інформацію, копії документів, крім інформації з обмеженим доступом і копій документів, в яких міститься інформація з обмеженим доступом.
Строки надання відповіді на запит становлять 5 робочих днів з моменту отримання запиту.
Так, згідно аналізу норм чинного законодавства конфіденційною є інформація про фізичну особу, а також інформація, доступ до якої обмежено фізичною або юридичною особою, крім суб`єктів владних повноважень. Конфіденційна інформація може поширюватися за бажанням (згодою) відповідної особи у визначеному нею порядку відповідно до передбачених нею умов, а також в інших випадках, визначених законом.
Так, до конфіденційної інформації, зокрема, належать свідчення про особу (освіта, сімейний стан, релігійність, стан здоров`я, дата і місце народження, майновий стан та інші персональні дані).
Тобто, відмовити надати інформацію на запит в силу конфіденційності можливо лише, якщо запитується вище перерахована інформація.
Разом з тим, ч. 7 ст. 6 Закону України «Про доступ до публічної інформації» визначає, що обмеженню доступу підлягає інформація, а не документ. Якщо документ містить інформацію з обмеженим доступом, для ознайомлення надається інформація, доступ до якої необмежений.
Тобто, відповідна посадова чи службова особа державного органу не вправі відмовити у наданні копії документа, у зв`язку з наявністю в ньому конфіденційної інформації, в такому випадку необхідно виключити конфіденційну інформацію (надати витяг або надати копію документу, видаливши з нього конфіденційну інформацію). Ця вимога закону є обов`язковою для посадових осіб.
В ст. 29 Закону України «Про інформацію» зазначено, що інформація з обмеженим доступом може бути поширена, якщо вона є суспільно необхідною, тобто є предметом суспільного інтересу, і право громадськості знати цю інформацію переважає потенційну шкоду від її поширення.
В свою чергу, предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб тощо.
Щодо службової інформації та порядку її визначення, необхідно зазначити наступне. Згідно з ст. 9 Закону України «Про доступ до публічної інформації» відповідно до вимог частини другої статті 6 цього Закону до службової може належати така інформація, що міститься в документах суб`єктів владних повноважень, які становлять внутрівідомчу службову кореспонденцію, доповідні записки, рекомендації, якщо вони пов`язані з розробкою напряму діяльності установи або здійсненням контрольних, наглядових функцій органами державної влади, процесом прийняття рішень і передують публічному обговоренню та/або прийняттю рішень; або яка зібрана в процесі оперативно-розшукової, контррозвідувальної діяльності, у сфері оборони країни, яку не віднесено до державної таємниці.
Документам, що містять інформацію, яка становить службову інформацію, присвоюється гриф "для службового користування".
Перелік відомостей, що становлять службову інформацію, який складається органами державної влади, органами місцевого самоврядування, іншими суб`єктами владних повноважень, зокрема, на виконання делегованих повноважень, не може бути обмеженим у доступі.
Так, основним критерієм для віднесення інформації (відомостей) до службової інформації необхідно, щоб така інформація була включена у перелік відомостей, які містять службову інформацію відповідного органу.
Щодо вимог про притягнення до відповідальності заступника начальника ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_1, суд вважає їх передчасними.
Врахувавши вищевикладене, суд дійшов висновку, що витребувана адвокатом інформація, не відноситься до категорії конфіденційної або інформації з обмеженим доступом, тому відмовляючи у наданні такої інформації посадовими особами ДФС були порушені вимоги ст. 24 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".
Згідно з положеннями ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
З огляду на викладене, суд вирішив постановити окрему ухвалу і направити її відповідачу, посадові особи якого допустили вищевказані порушення, для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.
Керуючись ст.ст.2-17, 44-45, 241-295 КАС України, суд,-
1. Клопотання представника позивача - задовольнити частково;
2. Зобов`язати Головне управління ДФС у м. Києві усунути причини та умови, що сприяють порушенню прав адвокатів на отримання інформації на підставі адвокатських запитів.
3. Направити окрему ухвалу до Державної фіскальної служби України для виконання. З метою виконання ухвали - направити лист-роз`яснення щодо змісту ухвали до відповідних ДФС областей, м. Києві та офіса великих платників податків. Роз`яснити про обов`язок не пізніше одного місяця після її надходження письмово проінформувати Окружний адміністративний суд м. Києва про результати її розгляду та вжиті заходи.
4. В іншій частині клопотання -відмовити;
5. Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена особою, якої вона стосується, шляхом подання апеляційної скарги до Шостого апеляційного адміністративного суду через Окружний адміністративний суд м. Києві протягом 15 днів з моменту її проголошення.
Суддя Вєкуа Н.Г
Повний текст окремої ухвали складений та проголошений 10 червня 2019 року