Справа № 360/1002/19
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року справа №360/1002/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Колегія суддів Першого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду (суддя І інстанції Борзаниця С.В.) від 22 квітня 2019 року, повний текст рішення складено 22 квітня 2019 року, по справі №360/1002/19 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Луганській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Луганській області про визнання протиправною бездіяльність, яка полягає у нездійсненні нарахування та виплати надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції з 07.11.2015 року по 03.04.2018 року на загальну суму 202878,00 грн.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року в задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги ті обставини, що саме факт постійного зберігання та носіння з 09.11.2015 року по 04.01.2018 року (787 діб або 2 роки 1 місяць 26 днів) автоматичної зброї, боєприпасів, бойових гранат та засобів захисту в першу чергу прямо вказує на специфічні умови проходження служби в поліції. Трактування відповідачем посадових обов`язків ніяким чином не спростовує факт специфічних умов проходження служби, і тільки доказує, що серед основних завдань та функцій Управління карного розшуку немає завдання постійного зберігання та носіння автоматичної зброї, боєприпасів, бойових гранат та засобів захисту. Судом не враховано, що відповідно до п.4 постанови КМУ №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення надано право встановлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби. На думку позивача, розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському ( не поліцейським яким встановлена надбавка) індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу. Виплата надбавки проводиться на підставі наказу про встановлення з дня, зазначеного в наказі, у разі відсутності дати - з дня підписання наказу.

Позивач в апеляційній скарзі просив розгляд адміністративної справи провести за його відсутністю.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач з 07.11.2015р. проходив службу в Національній поліції України. Згідно наказу ГУНП в Луганській області від 30.03.2018 року № 138 о/с позивача, підполковника поліції, заступника начальника відділу розкриття злочинів проти особи управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Луганській області (спеціальний жетон - 0120569), було звільнено зі служби в поліції за пунктом 2 частини першої статті 77 (через хворобу) Закону України «Про Національну поліцію» з 03.04.2018р.

13.09.2018р. при ознайомленні з листом ГУНП в Луганській області від 11.09.2018 року №6448/111/22/03-2018 позивачу стало відомо, що відповідно до довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУНП в Луганській області від 05.09.2018 року №809/111/22-2018 йому не сплачувалась надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції».

26.11.2018р. позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування та виплату йому надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції з 07.11.2015р. по 03.04.2018р. на загальну суму 202878,00 грн., на яку отримано відповідь від 21.12.2018р. №885/1/111/22-2018.

18.01.2019р. позивач повторно звернувся до відповідача з заявою про нарахування та виплату йому надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції з 07.11.2015р. по 03.04.2018 р. на загальну суму 202878,00 грн. та 01.03.2019р. отримав відповідь від 19.02.2019р. №174/111/22-2019, в якій відповідач відмовив у виплаті надбавки, оскільки мотивованого подання керівника структурного підрозділу та наказу про встановлення позивачеві надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції за період часу з 07.11.2015р. по 03.04.2018 р. не надходило.

Наведені обставини сторонами не оспорюються. Спірним у справі є наявність підстав для нарахування та виплати позивачу надбавки за специфічні умови проходження служби в поліції з 07.11.2015 року по 03.04.2018 року на загальну суму 202878,00 грн.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України регулюється Законом України "Про Національну поліцію" та Положенням про проходження служби начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 114 від 29 липня 1991 року.

У пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року N 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" визначено, що грошове забезпечення, зокрема, поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Підпунктом 1 пункту 4 цієї постанови надано право керівникам органів, закладів та установ Національної поліції в межах затверджених для них асигнувань на грошове забезпечення, установлювати надбавку за специфічні умови проходження служби в поліції в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 року № 260 (далі Порядок №260), згідно п. 3 р.1 якого до складу грошового забезпечення поліцейських входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

У відповідності до вимог п.6. р. 1 Порядок №260 підставою для виплати грошового забезпечення є наказ керівника (начальника) органу, закладу, установи Національної поліції (далі - орган поліції) про призначення на посаду поліцейського відповідно до номенклатури посад, наказ ректора ВНЗ МВС із специфічними умовами навчання про зарахування на навчання або наказ про зарахування в розпорядження відповідного органу поліції та встановлення конкретного розміру окладів, надбавок, доплат.

Грошове забезпечення поліцейським виплачується за місцем проходження служби виключно в межах асигнувань, затверджених кошторисом органу поліції на грошове забезпечення (п.7 р. 1 Порядку №260).

У п.4 р.2 Порядку №260 визначено, що надбавка за специфічні умови проходження служби в поліції поліцейським виплачується в розмірі до 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за спеціальним званням та надбавки за стаж служби.

Розмір надбавки встановлюється кожному поліцейському індивідуально залежно від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) на підставі мотивованого подання керівника структурного підрозділу відповідного органу поліції та оголошується наказом по особовому складу.

Виплата надбавки проводиться на підставі наказу про її встановлення з дня, зазначеного в наказі, у разі відсутності дати - з дня підписання наказу.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що встановлення надбавки за специфічні умови проходження служби є правом, а не обов`язком керівника, тобто не є обов`язковим платежем, хоча і входять до складу грошового забезпечення. Розмір надбавки залежить від специфіки умов проходження служби (успішне виконання повноважень, якість, складність, обсяг та важливість виконуваних завдань, залучення до розробки проектів нормативно-правових актів тощо) та виплачується у межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції.

Як вбачається з матеріалів справи, керівник структурного підрозділу відносно позивача подання про встановлення надбавки за специфічні умови проходження служби не готував, наказ про встановлення позивачеві вказаної надбавки не видавався.

За такого правового врегулювання та обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги є безпідставними, а тому правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судами обставин справи.

Судова колегія дійшла висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року по справі №360/1002/19 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 22 квітня 2019 року по справі №360/1002/19 - залишити без змін.

Повний текст рішення складений 12 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 12 червня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко