Справа № 620/332/19
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/332/19 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Бужак Н.П., Пилипенко О.Є.;

за участю секретаря: Горяінової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду (без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу) апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року (розглянута у відкритому судовому засіданні, за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, м. Чернігів, дата складання повного тексту рішення - відсутня) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2019 року, ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (далі - позивач, Чернігівське ОУ ПФУ) про зобов`язання Чернігівського ОУ ПФУ призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку відповідно до частини 2 статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Обґрунтовуючи вимоги, позивачем зазначено про протиправну відмову Чернігівського ОУ ПФУ у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 зі зменшенням пенсійного віку з підстав не зарахування до пільгового стажу період роботи майстром - будівельником згідно з уточнюючою довідкою від 12.11.2009 № 487, оскільки наявність у нього необхідного трудового стажу підтверджується записами у його трудовій книжці.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю.

Зобов`язано Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дати звернення із заявою про призначення пенсії - 28.03.2018.

Не погоджуючись з вказаною постановою, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати рішення з мотивів неповного з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до п.13 ст.10 КАС України, суд під час розгляду справи в судовому засіданні здійснює повне фіксування його перебігу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу, крім випадків, визначених цим Кодексом. Порядок такого фіксування встановлюється цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.229 КАС України, суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

За наявності заперечень з боку будь-кого з учасників судового процесу проти здійснення повного фіксування судового засідання за допомогою відеозаписувального технічного засобу таке фіксування здійснюється лише за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів відповідно ч.2 ст.313 КАС України визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності сторін та їх представників.

Згідно ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією його паспорта від 06.01.1999 серії НОМЕР_2, наявною в матеріалах справи, та ІНФОРМАЦІЯ_1 досяг 55-річного віку.

Як вбачається з трудової книжки ОСОБА_1 від 21.05.1981 серії НОМЕР_1 , позивача з 03.08.1984 прийнято на роботу до Чернігівського будівельно - монтажного управління «Укрторгбуд» (у подальшому перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Чернігівторгбуд», а пізніше реорганізовано в ПАТ «Чернігівторгбуд») майстром будівельником з окладом згідно штатного розпису; 01.08.1988, у зв`язку з введенням нових умов оплати праці, позивачу встановлена кваліфікація майстра будівельних та монтажних робіт; 01.01.1995 позивача переведено на роботу виконробом будівельної ділянки; 09.03.2011 позивача звільнено з роботи за згодою сторін. З 10.03.2011 позивача прийнято на посаду виконавця робіт до ТОВ «Фірма Проммонтаж».

28.03.2018 ОСОБА_1 звернувся до Чернігівського ОУ ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

27.06.2018 відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії позивачу (протокол №363), а листом від 06.07.2018 №15362/08 відповідачем повідомлено позивачу про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи по Списку №2 (12 років 6 місяців), оскільки подана ним уточнююча довідка від 12.11.2009 №487, в якій зазначено про роботу у ВАТ «Чернігівторгбуд» повний робочий день з 03.08.1984 по 02.01.1995 майстром будівельником та з 02.01.1995 по 10.12.2006 виконробом будівельної дільниці, з посиланням на Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36, не відповідає формі Додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, а посада майстер-будівельник зазначеним Списком не передбачена.

Також відповідач у листі зазначив, що наказами по підприємству про результати атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 майстрам будівельних і монтажних робіт.

Вважаючи протиправною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, позивач звернувся до суду за захистом охоронюваних законом прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку матеріалам, обставинам справи, а також наданим поясненням та запереченням сторін колегія суддів звертає увагу на наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Щодо вимоги позивача про призначення пенсії на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку, колегія суддів зазначає наступне.

З 11.10.2017 набрав чинності Закон України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яким внесені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV, у редакції станом на момент відмови позивачу у призначенні пенсії) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Так, згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Колегія суддів хвертає увагу на наявну в матеріалах справи трудову книжку ОСОБА_1 від 21.05.1981 серії НОМЕР_1 , з якої встановлено, що позивача з 03.08.1984 прийнято на роботу до Чернігівського будівельно - монтажного управління «Укрторгбуд» (у подальшому перетворено у Відкрите акціонерне товариство «Чернігівторгбуд», а пізніше реорганізовано в ПАТ «Чернігівторгбуд») майстром будівельником з окладом згідно штатного розпису; 01.08.1988, у зв`язку з введенням нових умов оплати праці, позивачу встановлена кваліфікація майстра будівельних та монтажних робіт; 01.01.1995 позивача переведено на роботу виконробом будівельної ділянки; 09.03.2011 позивача звільнено з роботи за згодою сторін. З 10.03.2011 позивача прийнято на посаду виконавця робіт до ТОВ «Фірма Проммонтаж» .

Посади, на яких працював позивач, були включені до Списку №2, а саме:

- постановою Ради Міністрів СРСР « Про затвердження списків виробництв, цехів, професій, посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах» від 22.08.1956 № 1173 - Розділ ХХІХ, п.б Інженерно - технічні працівники «Мастера (десятники) і прораби»;

- постановою Кабінету Міністрів СРСР «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення» від 26.01.1991 №10 - Розділ 22900000 XXVII. 2290000б б) Керівники та спеціалісти 2290000б-23419 Майстри будівельних і монтажних робіт; постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» - Розділ 22900000 XXVII. Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших об`єктів. 2290100б б) Керівники і спеціалісти 2290100б-23419 Майстри будівельних і монтажних робіт 2290100б-24441 Виконавці робіт; постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» - Розділ XXVII. Будівництво2 27.1б б) керівники та фахівці 27.1б виконавці робіт 27.1б майстри будівельних та монтажних робіт.

Таким чином, посади позивача відповідали передбаченим Списком №2 посадам, чинним на період роботи останнього.

За приписами статті 62 Закону №1788-XII основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Окрім зазначеного вище, колегія суддів враховує, що трудова книжка не містить відомостей, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах, а саме: в яких умовах працювали особи, чи були вони зайняті певними роботами протягом повного робочого дня, характер виконуваних робіт, а також посилання на Список, яким передбачено ці роботи.

Разом з тим зазначає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1788-XII.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/1.

У свою чергу, згідно з пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи

за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Як вбачається з довідки від 12.11.2009 №487, позивач працював у ВАТ «Чернігівторгбуд» повний робочий день при повному робочому тижні і на інші роботи не притягувався, а саме: з 03.08.1984 по 02.01.1995 майстром будівельником та з 02.01.1995 по 10.12.2006 виконробом будівельної дільниці, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36 (розділ XXVII позиція 27 б).

Щодо посилання відповідача, що вказана довідка не відповідає формі Додатку №5 до Порядку №637, колегія суддів зазначає наступне.

Так0, суд апеляційної інстанції, відхиляє зазначені вище посилання відповідача оскільки, зазначена довідка необхідна у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (пункт 20 Порядку №637).

Тобто, прийняття уточнюючих довідок Пенсійним фондом покликано на встановлення наявності необхідного стажу при відсутності відомостей, що підтверджують право на пенсію на пільгових умовах при призначенні пенсії.

При цьому колегія суддів враховує, що довідка від 12.11.2009 №487 у встановленому законом порядку недійсною не визнавалась.

Щодо посилання відповідача на те, що наказом по підприємству про результати атестації робочих місць підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 майстрам будівельних і монтажних робіт, колегія суддів зазначає наступне.

Суд апеляційної інстанції, відхиляє зазначені вище посилання, оскільки, як встановлено, посади позивача відповідали передбаченим Списком №2 посадам, чинним на період роботи останнього.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку про протиправність дій відповідача щодо відмови в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 із зменшенням пенсійного віку, без врахування усіх обставин, що мають значення, зокрема без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані ці дії, що, у свою чергу, суперечить положенням статті 2 КАС України.

Щодо вимоги позивача зобов`язання Чернігівське ОУ ПФУ призначити йому пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку відповідно до частини 2 статті 14 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», колегія суддів зазначає наступне.

Так, питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах для окремих категорій працівників регулюється частиною 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі вище зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що позивачем у прохальній частині адміністративного позову допущено технічну помилку у частині зазначення номеру статті Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме: 14 замість 114, та про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання Чернігівського ОУ ПФУ призначити ОСОБА_2 пенсію на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку відповідно до частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мірі досліджено обставини справи на підставі яких суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повнму обсязі.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідач по справі, як суб`єкт владних повноважень, не виконав покладений на нього обов`язок щодо доказування правомірності вчинених ним дій та прийняття оскаржуваного рішення.

Натомість, позивачем надано достатньо доказів в підтвердження обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 11, 229, 241, 242, 243, 250, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 328, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 26 березня 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, проте на неї може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду в порядку та строки, передбачені ст. 329 КАС України.

(Повний текст виготовлено - 07 червня 2019 року).

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: Н.П. Бужак,

О.Є. Пилипенко