Справа № 580/955/19
Суддя: А.В. Руденко
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року справа № 580/955/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Руденко А.В., розглянувши у спрощеному позовному провадженні з викликом учасників справи в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Північного офісу Держаудитслужби до Леміщиської сільської ради Жашківського району Черкаської області про стягнення коштів,-

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся Північний офіс Держаудитслужби з позовною заявою до Леміщиської сільської ради Жашківського району Черкаської області, в якій просить стягнути з спеціального фонду до загального фонду Леміщиського сільського бюджету кошти у сумі 93658 грн. 88 коп.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що за результатами проведеної посадовими особами позивача ревізії Леміщиського сільського бюджету та окремих питань фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Леміщиської сільської ради Жашківського району Черкаської області за період з 01.01.2013 по 30.11.2018 був складений акт №05-31/0802 від 01.02.2019. Згідно вказаного акту було виявлено, що позивач використав кошти загального фонду на суму 74395,24 грн. та 19263,64 грн., всього 93658 грн. 88 коп., які підлягають використанню за рахунок спеціального фонду Леміщиської сільської ради. З метою усунення порушень шляхом перерахунку вказаних коштів із спеціального фонду до загального фонду позивач листом №26-23-05-19-18/577-2019 від 05.02.2019 направив відповідачу вимоги щодо усунення порушень законодавства, виявлених ревізією, з встановленим терміном виконання до 05.06.2019. Відповідач порушення у встановлений вимогами строк не усунув, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 року було відкрито спрощене провадження по даній справі з викликом у судове засідання учасників справи та призначено судове засідання на 23.04.2019 о 10 год.

Відповідач проти позову заперечив. 10.04.2019 надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що на сесії сільської ради були прийняті відповідні рішення по усуненню порушень, про що повідомлено позивача.

У судовому засіданні 23.04.2019 представник позивача позовні вимоги підтримала, пославшись на те, що відповідач перерахунок коштів не здійснив.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 23.04.2019 оголошено перерву до 07.05.2019 на 11 год. та запропоновано відповідачу надати додаткові докази.

Позивач в судове засідання, призначене на 07.05.2019, не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач в судове засідання, призначене на 07.05.2019, не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності; жодних доказів не надав.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але усі учасники справи не з`явились у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи, що перешкоди для розгляду справи у судовому засіданні відсутні, суд здійснює розгляд справи у письмовому провадженні.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив наступне.

Відповідно до п.4.5.4 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Північного офісу Держаудитслужби на ІV квартал 2018 року, та направлення на проведення ревізії, Північним офісом Держаудитслужби проведено ревізію Леміщиського сільського бюджету та окремих питань фінансово-господарської діяльності виконавчого комітету Леміщиської сільської ради за період з 01.01.2013 по 30.11.2018.

Результати ревізії оформлено актом №05-31/082 від 01.02.2019, який підписано посадовими особами відповідача без застережень про наявність заперечень.

Ревізією встановлено, що відповідно до п. 9 Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 04.11.2010 №1055, посада підсобного робітника у дошкільних навчальних закладах з кількістю груп від 1 до 4 вводиться 0,5 штатної одиниці.

У дитячому навчальному закладі Малятко в наявності 1 група, але в період з 01.01.2013 по 30.11.2018 за рахунок загального фонду кошторису утримувалась 1 ставка підсобного працівника. При цьому норма штатної чисельності за зазначеною посадою перебільшена на 0,5 ставки, тому витрати на утримання 0,5 ставки підсобного працівника повинні здійснюватись за рахунок коштів спеціального фонду. Отже допущено перевищення видатків за рахунок коштів загального фонду на суму 74 395 грн. 24 коп., які необхідно проводити за рахунок коштів спеціального фонду, чим порушено п. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України, п.п. 20,23,43 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228.

Розрахунок покриття витрат спеціального фонду за рахунок коштів загального фонду на утримання в ДНЗ «Малятко» посади підсобного працівника за період з 01.01.2013 по 30.11.2018 зазначений у додатку №11 до акту ревізії.

Також було встановлено, що на виконання ст. 35 Закону України «Про дошкільну освіту» Леміщинською сільською радою були прийняті рішення щодо розміру батьківської плати за утримання дітей в ДНЗ «Малятко», а саме:

- відповідно до рішення сесії сільської ради від 28.12.2012 №19-3/V1 «Про роботу дитячої дошкільної установи та встановлення батьківської плати та вартості дітодня» встановлено на 2013 рік вартість одного дітодня в сумі 10,50 грн., з яких батьківська плата за харчування складає 30%;

- відповідно до рішення сесії сільської ради від 07.02.2014 №28-3/V1 «Про роботу дитячої дошкільної установи та встановлення батьківської плати та вартості дітодня» встановлено на 2014 рік вартість одного дітодня в сумі 11 грн., з яких батьківська плата за харчування складає 30%;

- відповідно до рішення сесії сільської ради від 27.01.2015 №35-4/V1 «Про роботу дитячої дошкільної установи та встановлення батьківської плати та вартості дітодня» встановлено на 2015 рік вартість одного дітодня в сумі 12,50 грн., з яких батьківська плата за харчування складає 40%;

- відповідно до рішення сесії сільської ради від 23.12.2015 №2-4/V1 «Про роботу дитячої дошкільної установи та встановлення батьківської плати та вартості дітодня» встановлено на 2016 рік вартість одного дітодня в сумі 15 грн., з яких батьківська плата за харчування складає 40%;

- відповідно до рішення сесії сільської ради від 23.12.2016 №9-5/V1 «Про роботу дитячої дошкільної установи та встановлення батьківської плати та вартості дітодня» встановлено на 2017 рік вартість одного дітодня в сумі 17,50 грн., з яких батьківська плата за харчування складає 40%.

Ревізією встановлено, що кошти, отримані від батьків на оплату вартості харчування у ДНЗ Малянтко у сумі 19 263 грн. 64 коп., не були спрямовані на відшкодування проведених витрат з придбання продуктів харчування, натомість витрати на придбання продуктів харчування у вказаній сумі були здійснені за рахунок коштів загального фонду, чим порушено п. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України, п.п. 20,37,43,49 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228.

На час проведення ревізії вказані порушення не були усунені, тому на виконання п. 1 ч. 1 ст. 8, п. 7 ст. 10, ч. 2 ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 №2939 та п. 46, 49-50, 52 Порядку проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 №550, підп. 7 п. 4, підп. 14 п.6 Положення про Управління Північного офісу Держаудитслужби в Черкаській області, затвердженого наказом Північного офісу Держаудитслужби від 20.10.2016 №18 відповідачу була направлена вимога (лист від 05.02.2019 №26-23-05-19-18/577-2019, пункти 6 і 7) щодо усунення порушень законодавства, виявлених ревізією, та встановлений термін виконання до 05.03.2019.

У зв`язку з тим, що відповідач порушення не усунув, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам у справі, суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні визначені Законом україни «Прпо основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні№ №2939-Х11 від 26.01.1993 (далі Закон №2939).

Згідно ст. 1 Закону №2939 здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю). Орган державного фінансового контролю у своїй діяльності керується Конституцією України, Бюджетним кодексом України, цим Законом, іншими законодавчими актами, актами Президента України та Кабінету Міністрів України.

Згідно з Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 (далі - Положення), Держаудитслужба є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який забезпечує формування і реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи (пункт 7 Положення).

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону №2939 державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, перевірки державних закупівель та інспектування.

Пунктом 6 Положення передбачено, що Держаудитслужба має право в установленому порядку, зокрема: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства (підп. 16); порушувати перед відповідними державними органами питання про визнання недійсними договорів, укладених з порушенням законодавства, у судовому порядку стягувати у дохід держави кошти, отримані підконтрольними установами за незаконними договорами, без установлених законом підстав та з порушенням законодавства (підп. 20); у разі виявлення збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір в установленому законодавством порядку (підп. 23).

Положенням установлено, що Держаудитслужба відповідно до покладених на неї завдань вживає в установленому порядку заходів щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства та притягнення до відповідальності винних осіб, а саме: вимагає від керівників та інших осіб підприємств, установ та організацій, що контролюються, усунення виявлених порушень законодавства; здійснює контроль за виконанням таких вимог; звертається до суду в інтересах держави у разі незабезпечення виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (підп. 9 п. 4).

Згадані норми узгоджуються з положеннями ст. 10 Закону №2939, якою визначено права органу державного фінансового контролю. Зокрема, у п. 7 цієї статті передбачено право цього органу пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства.

У ст. 10 Закону №2939 встановлено право органу державного фінансового контролю звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів (п. 10), а також при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку (п. 13).

Відповідно до ч. 2 ст. 15 Закону №2939 законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Таким чином, орган державного фінансового контролю здійснює державний фінансовий контроль за використанням коштів державного та місцевих бюджетів, і в разі виявлення порушень законодавства має право пред`являти обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.

При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначити їх розмір у встановленому законодавством порядку та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення зі спеціального фонду Леміщицького бюджету на користь загального фонду Леміщицького сільського бюджету коштів у сумі 74 395,24 грн. та 19263,64 грн., всього 93658,88 грн.

Згідно ст. 13 Бюджетного кодексу України бюджет може складатися із загального та спеціального фондів (п. 1).

Згідно п. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України власні надходження бюджетних установ отримуються додатково до коштів загального фонду бюджету і включаються до спеціального фонду бюджету. Власні надходження бюджетних установ поділяються на такі групи: перша група - надходження від плати за послуги, що надаються бюджетними установами згідно із законодавством; друга група - інші джерела власних надходжень бюджетних установ. У складі другої групи виділяються такі підгрупи: підгрупа 2 - кошти, що отримують бюджетні установи від підприємств, організацій, фізичних осіб та від інших бюджетних установ для виконання цільових заходів, у тому числі заходів з відчуження для суспільних потреб земельних ділянок та розміщених на них інших об`єктів нерухомого майна, що перебувають у приватній власності фізичних або юридичних осіб. Власні надходження бюджетних установ використовуються (з урахуванням частини дев`ятої статті 51 цього Кодексу) на: покриття витрат, пов`язаних з організацією та наданням послуг, що надаються бюджетними установами згідно з їх основною діяльністю (за рахунок надходжень підгрупи 1 першої групи); організацію додаткової (господарської) діяльності бюджетних установ (за рахунок надходжень підгрупи 2 першої групи); виконання відповідних цільових заходів (за рахунок надходжень підгрупи 2 другої групи).

Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 №228 затверджений Порядок складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ (у подальшому Порядок №228).

П. 20 Порядку №228 передбачає, що під час визначення обсягів видатків бюджету та/або надання кредитів з бюджету розпорядників нижчого рівня головні розпорядники повинні враховувати об`єктивну потребу в коштах кожної установи, виходячи з її основних виробничих показників і контингентів, які встановлюються для установ (кількість класів, учнів у школах, ліжок у лікарнях, дітей у дошкільних закладах тощо), обсягу виконуваної роботи, штатної чисельності, необхідності погашення дебіторської і кредиторської заборгованості та реалізації окремих програм і намічених заходів щодо скорочення витрат у плановому періоді. Обов`язковим є виконання вимоги щодо першочергового забезпечення бюджетними коштами видатків на оплату праці з нарахуваннями, виплату стипендії, а також на господарське утримання установ. Під час визначення видатків у проектах кошторисів установи повинен забезпечуватися суворий режим економії коштів і матеріальних цінностей. До кошторисів можуть включатися тільки видатки, передбачені законодавством, необхідність яких обумовлена характером діяльності установи.

Згідно з п. 23 Порядку №228 видатки спеціального фонду кошторису за рахунок власних надходжень плануються у такій послідовності: за встановленими напрямами використання, на погашення заборгованості установи з бюджетних зобов`язань за спеціальним та загальним фондом кошторису та на проведення заходів, пов`язаних з виконанням основних функцій, які не забезпечені (або частково забезпечені) видатками загального фонду. При цьому розпорядник бюджетних коштів здійснює коригування обсягів узятих бюджетних зобов`язань за загальним фондом кошторису для проведення видатків з цих зобов`язань із спеціального фонду кошторису відповідно до бюджетного законодавства.

Згідно з п. 37 Порядку №228 кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, зведення показників спеціального фонду кошторису, плани використання бюджетних коштів (крім планів використання бюджетних коштів одержувачів), помісячні плани використання бюджетних коштів, а також розрахунки, які обґрунтовують показники видатків бюджету та надання кредитів з бюджету, що включаються до проекту кошторису, підписуються керівником установи (централізованої бухгалтерії) та керівником її фінансового підрозділу або бухгалтерської служби. Одночасно з кошторисом затверджуються план асигнувань загального фонду бюджету, план надання кредитів із загального фонду бюджету, план спеціального фонду, план використання бюджетних коштів (крім плану використання бюджетних коштів одержувачів), помісячний план використання бюджетних коштів і штатний розпис установи, включаючи структурні підрозділи, які утримуються за рахунок власних надходжень.

Згідно з п. 43 Порядку №228 розпорядники мають право провадити діяльність виключно в межах бюджетних асигнувань, затверджених кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду, а вищі навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоров`я також в межах бюджетних асигнувань, затверджених планами використання бюджетних коштів і помісячними планами використання бюджетних коштів, за наявності витягу, доведеного органом Казначейства, що підтверджує відповідність цих документів даним бухгалтерського обліку виконання державного та місцевих бюджетів органів Казначейства.

Згідно Типових штатних нормативів дошкільних навчальних закладів, затверджених наказом Міністерства освіти і науки України від 04.11.2010 №1055, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 листопада 2010 за №1157/18452, при наявності 1 групи кількість одиниць підсобного працівника складає 0,5 ставки.

Згідно абз. 2 п. 3 вказаного наказу у разі виробничої необхідності за рахунок спеціального фонду дошкільними навчальними закладами можуть бути введені додаткові посади.

Отже, у період з 01.01.2013 по 30.11.2018 відповідач всупереч вказаним нормам здійснював витрати на утримання 0,5 додаткової посади підсобного працівника ДНЗ «Малятко» у сумі 74395,24 грн. не за рахунок спеціального фонду, а за рахунок загального фонду Леміщиського сільського бюджету.

Щодо використання коштів на продукти харчування за рахунок загального фонду кошторису по КЕКВ 2230 «Продукти харчування» за період з 01.01.2013 по 31.12.2017 у сумі 19263,64 грн. суд зазначає наступне.

Згідно з актом ревізії встановлено, що касові видатки загального фонду кошторису по КЕЕКВ 2230 «Продукти харчування» за період з 01.01.2013 по 31.12.2017 склали 132903,09 грн., а касові видатки спеціального фонду кошторису по КЕКВ 2230 у відповідному періоді склали 51730,13 грн. Таким чином, у загальній структурі видатків , проведених відповідачем в період 2013, 2015-2017 роках по КЕКВ 2230 «Продукти харчування» на придбання продуктів харчування для ДНЗ «Малятко» видатки за рахунок коштів спеціального фонду склали менше 30% (у 2013 році) та менше 40% (у 2015-2017 роках), чим допущено визначення недостовірних обсягів бюджетних коштів при плануванні бюджетних показників, та як наслідок покриття в 2013, 2015-2017 роках відповідачем за рахунок коштів загального фонду кошторису видатків, пов`язаних з наданням платних послуг, які необхідно проводити за рахунок спеціального фонду, на загальну суму 19263, 64 грн., а саме: кошти, отримані на від батьків на оплату вартості харчування дітей в ДНЗ «Малятко» не були спрямовані на відшкодування проведених витрат з придбання продуктів харчування за рахунок коштів загального фонду кошторису протягом бюджетного періоду, що підтверджується наявністю залишку невикористаних коштів по спеціальному фонду кошторису на кінець звітного періоду.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, суд зазначає, що згідно з п. 8 ст. 13 Бюджетного кодексу України платежі за рахунок спеціального фонду бюджету здійснюються в межах коштів, що фактично надійшли до цього фонду на відповідну мету (з дотриманням вимог частини другої статті 57 цього Кодексу), якщо цим Кодексом та/або законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) не встановлено інше.

Також згідно з п. 49 Порядку №228 видатки бюджету та надання кредитів з бюджету спеціального фонду бюджету провадяться виключно в межах і за рахунок відповідних надходжень до цього фонду на підставі кошторисів з урахуванням внесених до них змін.

Актом ревізії не встановлено, яка фактична сума коштів надійшла від батьків на придбання продуктів харчування дітей у ДНЗ «Малятко». При цьому позивач послався на ту обставину, що є залишок невикористаних коштів спеціального фонду на кінець звітного періоду.

Разом з цим, п. 4 ст. 13 Бюджетного кодексу України передбачає перелік надходжень, які зараховуються до спеціального фонду, і надходження від батьків на оплату на харчування дітей є лише одним з таких джерел.

Крім цього, позивач встановив неповне використання коштів батьків на продукти харчування дітей, а саме: менше 30% у 2013 році і менше 40% у 2015-2017 роках, шляхом арифметичного підрахунку, виходячи лише з суми коштів, використаних за загальним фондом, та суми коштів, використаних за спеціальним фондом на кінець звітного періоду.

Отже, позивач не встановив, яка фактична сума коштів надійшла від батьків на оплату харчування дітей, та яка сума цих коштів фактично спрямована на оплату вартості продуктів харчування, тому порушення норм бюджетного законодавства на суму 19263,64 суд вважає не доведеним відповідачем.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на зазначене суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обгрунтованими та підлягають задоволенню у сумі 74395,24 грн.

Доводи відповідача про усунення порушень є необгрунтованими, оскільки доказів перерахування грошових коштів у сумі 74395,24 до загального фонду за рахунок спеціального фонду Леміщиського сільського бюджету до суду не надані.

Розподіл судових витрат здійснюється на підставі статті 139 КАС України в залежності від суми задоволених позовних вимог виходячи з розрахунку: 93658,88 грн. 100%; 74395,24 грн. 79%. Сума судових витрат, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 1517,59 грн. (Розрахунок: 1921 грн. сплаченого судового збору х на 79%).

Керуючись ст. ст. 14, 22, 243, 246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Північного офісу Держаудитслужби до Леміщиської сільської ради Жашківського району Черкаської області про стягнення коштів задовольнити частково.

Стягнути зі спеціального фонду Леміщиського сільського бюджету (вул. Слави, 11, АДРЕСА_1 район, Черкаська область АДРЕСА_2 19213) на користь загального фонду Леміщиського сільського бюджету (вул. Слави, 11, с. Леміщиха, Жашківський район, Черкаська область, 19213) кошти в сумі 74395 (сімдесят чотири тисячі триста дев`яносто п`ять) гривень 24 копійки.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок місцевого бюджету Леміщиської сільської ради Жашківського району Черкаської області (вул. Слави, 11, с. Леміщиха, АДРЕСА_1 , Черкаська АДРЕСА_3 19213) на користь Північного офісу Держаудитслужби (вул. Січових Стрільців, 18, м. Київ, 04053) понесені судові витрати в сумі 1517 (одна тисяча п`ятсот сімнадцять) гривень 59 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційного суду за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня підписання судового рішення.

Суддя А.В. Руденко