Справа № 266/4888/17
Суддя: Блохін Анатолій Андрійович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року справа №266/4888/17

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Міронова Г.М., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 березня 2019 року (повний текст складено 25 березня 2019 року в м. Маріуполь) у справі № 266/4888/17 (суддя І інстанції - Курбанова Н.М.) за позовом ОСОБА_1 до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И В:

04 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про скасування постанови про порушення митних правил.

В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 07 листопада 2017 року відповідачем була прийнята постанова в справі про порушення митних правил №0107/70000/17, якою на неї було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн., за порушення митних правил передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України. Підставою винесення постанови стало те, що вона перевищила встановлений ст. 95 МК України строк доставки товару, а саме, транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ А160», реєстраційний номер НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше ніж на десять діб. З винесеною постановою позивачка не погоджується, вважає її необґрунтованою, оскільки власником транспортного засобу марки «MERCEDES BENZ А160», є ЗАТ «Глобалкомас» (UAB "Slobalcomas"), код 304142053 , в особі директора Юрія Ларченко, яке знаходиться в Літові, м. Вільнюс, вона, як особа, яка керує транспортним засобом, що був тимчасово ввезений на митну територію України, з дозволу власника транспортного засобу, може відповідати тільки за ч. 1 ст. 126 КУпАП, якщо буде керувати транспортним засобом без відповідних документів на право керування. Отже, адміністративну відповідальність за порушення вимог статті 95 МК України повинна нести посадова особа власника даного автомобілю, а не вона. Крім того, з точки зору суб`єктивної сторони даного правопорушення, воно може бути вчинено умисно або з необережності. Вона ще 04.10.2017р. повідомляла відповідача про те, що автомобіль знаходиться в неробочому стані на СТО м. Маріуполя, на підтвердження чого додавала дефектну відомість, але відповідач вказані обставини не врахував та навіть навпаки, вказав в постанові, що вона із заявою з приводу поміщення вищевказаного транспортного засобу в інший митний режим або з приводу аварії чи дії обставин непереборної сили не зверталась, з її боку відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення у вигляді умислу або необережності. Вказаний автомобіль був пошкоджений та весь час знаходився у не робочому стані на СТО м. Маріуполя, вона не мала можливості доставити транспортний засіб до органів доходів і зборів у визначений десятиденний строк, а тому з її боку відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України. При поданні даного адміністративного позову нею був пропущений строк на оскарження постанови з поважних причин, оскільки копію постанови вона отримала тільки 14.11.2017р., а з 20.11.2017р. по 29.11.2017р. хворіла, що підтверджується медичною довідкою. У зв`язку з чим просила суд поновити їй строк на оскарження даної постанови та скасувати постанову в.о. заступника начальника Донецької митниці ДФС - Управління ПМП та МВ Тарнавського Ю.М. справі про порушення митних правил №0107/70000/17 від 07 листопада 2017 року про визнання її винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 гривень, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Рішенням Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 березня 2019 року у справі № 266/4888/17 поновлено позивачу строк звернення до суду та відмовлено у задоволенні позову.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив оскаржене рішення суду скасувати частково, в частині відмови в задоволенні позову та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд першої інстанції передчасно, без з`ясування та врахування всіх обставин, які мають значення для справи, не застосував до правовідносин, що склалися, вимоги ч. 1 ст. 460 Митного кодексу України, якою передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу у якому проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а прийняте судом першої інстанції рішення, яке він просив залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.

Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою заступника начальника Донецької митниці ДФС - начальника управління ПМП та МВ Тарнавського Ю.М. в справі про порушення митних правил № 0107/70000/17 від 07 листопада 2017 року громадянку України ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500,00 грн. (а.с. 8-10).

Даною постановою, встановлено, що перевіркою бази даних автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) «Інспектор» встановлено, що транспортний засіб «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , ввезено на митну територію України 14.05.2017р. через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» гр. України ОСОБА_1 у митному режимі «транзит».

Листом Чернігівської митниці ДФС від 06.09.2017 № 3721/25-70-20-04 під час ввезення автомобілю «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , на митну територію України ОСОБА_1 було подано митну декларацію для письмового декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних з провадженням підприємницької діяльності від 14.05.2017р., згідно якої ОСОБА_1 була ознайомлена з вимогами ст. 95 МК України щодо строку транзитного перевезення транспортного засобу.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи про ПМП № 0107/7000/17, відповідно до інформації, яка міститься в базі даних АСМО «Інспектор», у строк до 24.05.2017 транспортний засіб «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , з митної території України не вивезений, в інший митний режим не поміщений (а.с. 37-97).

Згідно з довіреністю від 14.05.2017р., ЗАО «Глобалкомас», в особі директора, уповноважив ОСОБА_1 представляти інтереси товариства перед юридичними чи фізичними особами, державними органами на території України, а також всіх країн ЄС, розпоряджатися переданим Товариством транспортним засобом «MERCEDES BENZ А160», ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , р/н НОМЕР_1 (а.с. 194).

Відповідно до довідки ФОП « ОСОБА_2 » виданої ОСОБА_1 в тому, що автомобіль «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_1 , дійсно знаходився в ремонті на СТО з 20.05.2017р. по 14.05.2018р. (а.с. 155).

Відповідно до ч. 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється ввозити транспортні засоби особистого користування з метою транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом.

Частиною 1 ст. 90 Митного кодексу України визначено, що транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 93 МК України товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, повинні бути доставленими у орган доходів і зборів призначення до закінчення строку, визначеного статтею 95 цього Кодексу.

Строки транзитних перевезень встановлені ст.95 МК України, зокрема, для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Митний режим транзиту завершується вивезенням товарів, транспортних засобів комерційного призначення, поміщених у цей митний режим, за межі митної території України. Таке вивезення здійснюється під контролем органу доходів і зборів призначення (ч.1 ст.102 МК України).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 перевищила встановлений ст. 95 Митного кодексу України строк транзитного перевезення автомобіля марки «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_1 , більше, ніж на 10 діб.

Судом встановлено і не заперечувалось сторонами, що транспортний засіб марки «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_1 , належить компанії ЗАТ «Глобалкомас», і ввезений на митну територію України фізичною особою за довіреністю вказаного підприємства - ОСОБА_1 , яка здійснила його декларування (а.с. 15).

Відповідно до ст. 71 МК України, декларант має право обрати митний режим, у який він бажає помістити товари, з дотриманням умов такого режиму та у порядку, що визначені цим Кодексом. Поміщення товарів у митний режим здійснюється шляхом їх декларування та виконання митних формальностей, передбачених цим Кодексом.

Ст. 265 МК України передбачено, що декларантами можуть бути громадяни під час переміщення через митний кордон України транспортних засобів особистого користування після досягнення ними 16-ти річного віку.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що диспозицією ч. 3 ст. 470 МК України не передбачено, що дії (або бездіяльність) спрямовані на перевищення встановленого статтею 95 МК України строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що перебувають під митним контролем, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, можуть бути вчинені лише власником таких товарів, транспортних засобів комерційного призначення.

Згідно з ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідальність за вчинення порушення митних правил несе у повному обсязі декларант.

Ст. 459 МК України передбачено, що суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи підприємств.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_1 є суб`єктом порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України.

З метою встановлення обставин не вивезення транспортного засобу та невиконання умов митного режиму «транзит» громадянкою ОСОБА_1 , відповідачем її було викликано для надання пояснень, участі у розгляді адміністративної справи, надіслано примірник протоколу, які остання власноруч та заздалегідь отримала, що підтверджується рекомендованими повідомленнями. Проте, ОСОБА_1 на виклики не з`явилася, про причини неявки не повідомила (а.с. 61, 70, 71, 77).

Згідно з описом вкладення та квитанцією 04.10.2017р. ОСОБА_1 направляла до відповідача прохання про продовження строку явки для надання пояснень, однак доказів про отримання Донецькою митницею зазначеного прохання суду не надано (а.с. 16-17).

Відповідно до ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше, ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

Частиною 1 ст. 460 Митного кодексу України передбачено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, у даній нормі визначено умови звільнення особи від відповідальності за вказане порушення митних правил. Такими умовами відповідно є: аварія, дія обставин непереборної сили, протиправні дії третіх осіб, що підтверджується відповідними документами.

Правилами митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затвердженими наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 року № 1118, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 року за № 1428/11708, встановлено, що обставини непереборної сили - це смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Також пунктом 2 розділу VIII «Підтвердження факту втрати товарів унаслідок аварії або дії обставин непоборної сили» Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2013 року № 657 ( далі Порядок 657), обставини непереборної сили - це надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події; аварія - небезпечна подія техногенного характеру, у зв`язку з якою товари, транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, були пошкоджені (зіпсовані, знищені, втрачені тощо) або потребували певного часу для відновлення можливості їх переміщення з метою забезпечення виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи; факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодавством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Відповідно до частини першої статті 192 МК України, якщо під час перевезення товарів транспортний засіб внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили не зміг прибути до органу доходів і зборів призначення, допускається вивантаження товарів в іншому місці. При цьому перевізник зобов`язаний: 1) вжити всіх необхідних заходів для забезпечення збереження товарів та недопущення будь-якого їх використання; 2) терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу.

Відповідно до п. 3 вказаного Порядку 657 залежно від характеру аварії чи обставин непереборної сили документи, що підтверджують їх наявність і тривалість дії, можуть видаватися державними органами, місцевими органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, іншими спеціально вповноваженими на це державними органами, а також уповноваженими на це підприємствами, установами та організаціями відповідно до їх компетенції.

Пунктом 5 Розділу VIII Порядку 657 передбачено, якщо факт аварії чи дії обставин непереборної сили має місце на митній території України, особа, відповідальна за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем (власник товару або уповноважена ним особа, перевізник чи особа, відповідальна за дотримання митного режиму), повинна звернутись до митного органу, в зоні діяльності якого перебувають ці товари, транспортні засоби, із письмовою заявою, яка повинна містити відомості, що надають можливість ідентифікувати товари, транспортні засоби як такі, що перебувають під митним контролем, а також інформацію про час, місце, обставини та наслідки аварії чи дії обставин непереборної сили.

Керівник митного органу, в зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особа, що виконує його обов`язки, після отримання заяви невідкладно організовує проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, за винятком випадків, коли такий огляд проводити недоцільно з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків. Огляд території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, також не проводиться у разі відсутності протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили можливості дістатися до місця пригоди.

За результатами огляду складається акт встановленої форми у трьох примірниках. Один примірник акта вручається особі, відповідальній за виконання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контролем, другий - невідкладно надсилається митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, а третій - залишається у справах митного органу, посадовими особами якого він був складений.

Якщо керівником митного органу, у зоні діяльності якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили, або особою, що виконує його обов`язки, після опрацювання заяви з урахуванням характеру аварії чи обставин непереборної сили та їх наслідків прийнято рішення про недоцільність проведення огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, або якщо протягом тривалого часу внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили відсутня можливість дістатися до місця пригоди, особі, що подала заяву про аварію або дію обставин непереборної сили, митним органом невідкладно надається письмове підтвердження факту отримання такої заяви, у якому зазначаються причини непроведення митним органом огляду території чи іншого місця, де знаходяться, знаходились або можуть знаходитися товари і транспортні засоби, що перебувають під митним контролем, яке засвідчується підписом керівника цього митного органу або особи, що виконує його обов`язки, та завіряється відбитком печатки митного органу або особистої номерної печатки. Копія такого письмового підтвердження надсилається протягом трьох робочих днів митному органу, під контролем якого перебувають товари, транспортні засоби, що потрапили в аварію або під дію обставин непереборної сили.

Відповідно до п. 2.2. Порядку виконання митних формальностей при здійсненні транзитних переміщень, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.10.12 № 1066 (далі - Порядок № 1066), якщо під час транзитного перевезення товарів транспортний засіб комерційного призначення не зміг прибути до митниці призначення в установлений строк внаслідок аварії або дії обставин непереборної сили, до строку транзитного перевезення не включається час дії та/або ліквідації наслідків цих обставин за умови документального підтвердження факту аварії або дії обставин непереборної сили та вчасного (до закінчення встановленого строку транзитного перевезення) письмового інформування перевізником найближчого митного органу про обставини події, місцезнаходження товарів, транспортного засобу комерційного призначення та номер ДКПТ.

Митний орган, до якого звернувся перевізник, протягом цієї самої доби вносить до ЄАІС відомості (дату та номер реєстрації звернення митним органом) про факт наявності звернення та каналами електронного зв`язку інформує митницю відправлення і митницю призначення про обставини події, місцезнаходження товарів та транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, судом першої інстанції дійшов вірного висновку щодо неприйняття посилання позивача на відсутність в її діях об`єктивної сторони порушення митних правил, у зв`язку з обставинами непереборної сили, а саме несправність транспортного засобу та знаходження його на СТО м. Маріуполя

Посилання позивача в апеляційній скарзі про неможливість повідомити найближчий орган доходів і зборів про дію непереборної сили стосовно транспортного засобу на хворобу її матері не підтверджено жодним доказом і не приймається колегіє суддів до уваги з огляду на наступне.

Транспортний засіб «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_1 (країна реєстрації Литовська Республіка), ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , ввезено на митну територію України 14.05.2017р. через пункт пропуску «Славутич-Комарин» митного поста «Нові Яриловичі» Чернігівської митниці ДФС по смузі руху «зелений коридор» гр. України ОСОБА_1 у митному режимі «транзит».

У строк до 24.05.2017 транспортний засіб «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 , з митної території України не вивезений, в інший митний режим не поміщений.

Відповідно до довідки ФОП « ОСОБА_2 » виданої ОСОБА_1 в тому, що автомобіль «MERCEDES BENZ А160», р/н НОМЕР_1 , дійсно знаходився в ремонті на СТО з 20.05.2017р. по 14.05.2018р.

Згідно довідки № 20 від 29.11.2017року Центру первинної музико-санітарної допомоги м. Маріуполя ОСОБА_1 проходила амбулаторне лікування з 20.11.2017 по 29.11.2017 року.

Позивачем не надано суду першої і апеляційної інстанції доказів про хворобу матері та її потреби в постійному цілодобовому сторонньому догляді, що унеможливлювало позивача терміново, у встановлений МК строк, повідомити орган доходів і зборів про наявність обставин непереборної сили.

Копія свідоцтва про смерть матері позивача 27.07.2018 року, довідка про причини смерті, акт обстеження факту проживання позивача за адресою проживання батьків не можна вважати доказом про відсутність у позивача можливості повідомити у встановлений МК строк найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження транспортного засобу.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем неодноразово викликалась ОСОБА_1 ( за адресою АДРЕСА_1 ) для надання пояснень, участі у розгляді адміністративної справи, надіслано примірник протоколу, які остання власноруч та заздалегідь отримала, що підтверджується рекомендованими повідомленнями. Зазначені обставини спростовують пояснення позивача, щодо постійного її проживання за адресою батьків.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно надав оцінку доводам позивача щодо знаходження транспортного засобу на ремонті на СТО м. Маріуполя, вказавши, з урахуванням статті 192 МК, на неповідомлення митного органу про такі обставини та місцезнаходження транспортного засобу. Зокрема вказаною статтею передбачено, що перевізник зобов`язаний терміново повідомити найближчий орган доходів і зборів про обставини події, місцезнаходження товарів і транспортного засобу. Проте, таке повідомлення позивач не здійснив.

Вищезазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 17 квітня 2018 року у справі №161/5960/17.

Таким чином, позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про поважність порушення строків транзитного переміщення транспортного засобу, а посилання ОСОБА_1 на звернення до відповідача з клопотанням про надання строку явки для надання пояснень та повідомлення про знаходження автомобіля на СТО, спростовується дослідженими матеріалами адміністративної справи, і інших належних доказів суду не надано.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що Донецькою митницею ДФС вірно кваліфіковано дії позивача ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 470 Митного Кодексу України, а тому винесена постанова від 07.11.2017 року є законною.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку про порушення позивачем митних правил та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності на підставі ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, а тому дійшов висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову.

Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 березня 2019 року у справі № 266/4888/17 - залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 21 березня 2019 року у справі № 266/4888/17- залишити без змін.

Повне судове рішення складено 10 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя А.А. Блохін

Судді Г.М. Міронова

І.В. Сіваченко