Справа № 160/3486/19
Суддя: Жукова Євгенія Олексіївна
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

17 травня 2019 року Справа № 160/3486/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Жукової Є.О.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.04.2019р. у справі № 160/3486/19 провадження було призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому проваджені.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує наступним.
Позивач знаходиться на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримує пенсію за віком. В 26.11.2018 року позивач звернулася з письмовою заявою до відповідача про перехід з одного виду пенсії за віком, призначеної згідно Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування » на пенсію відповідно до ЗУ№3723 та метою використати своє право на пенсію державного службовця як особа , яка має не менш 20 років стажу роботи на посадах віднесених до категорії посад державної служби , не займає посади держслужбовця та яка досягла встановленого жінкам віку ( ст.26 визначено 57,5 років 05.07.2017 мені виповнилось 58.5 років . Відповідач відмовив у переході на пенсію згідно із Законом України "Про державну службу", мотивуючи тим, що право особи визначено статтею 25 Закону України "Про державну службу". Основним критерієм, який визначає підстави для зарахування певних періодів роботи до посад державної служби є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Посадовим особам контролюючих органів згідно зі статтею 343.1 Податкового кодексу України присвоюються спеціальні звання, то ці посади не належать до посад, віднесених категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу".
Не погоджуючись з вказаною відмовою, позивач звернулась до суду з данним позовом.
15.05.2019 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого вказано, що право на призначення пенсії державного службовця поширюється виключно на осіб, які працювали на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби. Законом звужено коло осіб, які на даний час мають право на таку пенсію та обмежено їх виключно тими особами, які працювали на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Такі посади визначені ст.25 Закону України "Про державну службу" № 3723-12 від 16.12.1993 року та актами Кабінету Міністрів України. Відповідно до п.11 ч.3 ст.3 Закону України "Про державну службу" №889-VIII, дія цього Закону не поширюється на посадових осіб контролюючих органів (податкового органу). Зважаючи на те, до 04.07.2001-дати набрання чинності Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» посадові особи органів місцевого самоврядування були віднесені до відповідних категорій посад державних службовців і період роботи на посадах в органах місцевого самоврядування до 04.07.2001 зараховується до стажу роботи на посадах , віднесених до категорій посад державних службовців.
З підстав вищенаведених Відповідач просить відмовити в позові.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, та отримує пенсію за віком, відповідно до ст.26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Судом встановлено, що з 12.02.1987 р. по 20.02.2013 р. ОСОБА_1 працювала на державної службі.
З 12.02.1987р. по 29.06.1990 р. в фінансовому відділі; з 02.07.1990 по 20.02.2013р. в Державній податковій інспекції.
Останнє місце роботи на державної службі - це Криворізька центральна міжрайонна державна податкова інспекції Дніпропетровської області Державної податкової служби.
В матеріалах справи містяться відомості, що 26.11.2018 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо розгляду питання переводу останньої на пенсію, відповідно до ст. 37 ЗУ « Про державну службу».
Листом № 271/09.13-35 від 13.12.2018 року відділом з питань призначення та перерахунків пенсій № 9 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області ОСОБА_1 повідомлено, що з 01 травня 2016 року набрав чинності ЗУ «Про державну службу» від 10. 12. 2015 року за № 889, яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців, відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу». Порядок призначення таких пенсій затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2019 р. №622 « Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб », який застосовується з 01.05.2016р. Право особи на призначення пенсії відповідно до Закону №889 визначається за посадами, визначеними статтею, 25 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993р. №3723. Основним критерієм , який визначає підстави для зарахування певних періодів роботи до посад державної служби є встановлення за займаною посадою відповідного рангу. Посадовим особам контролюючих органів згідно зі ст. 343.1 ПК України присвоюються спеціальні звання, то ці посади не належать до посад , віднесених до категорії посад державної служби, визначених ст. 25 ЗУ «Про державну службу».
Враховуючи вище викладене ОСОБА_1 було відмовлено в переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до ЗУ « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком відповідно до ЗУ «Про державну службу » у зв`язку з відсутністю спеціального стажу.
На підставі викладеного вище, суд зазначає, що період роботи позивача - ОСОБА_1 складає з 12.02.1987 р. по 20.02.2013 р.; на посадах в органах державної податкової служби - 22 р. 7 міс.; фінансового відділу - 3 р. 4 міс.
При цьому, суд зазначає, що з трудової книжки позивача - ОСОБА_1 НОМЕР_1 , судом встановлено, що останньою було прийнято присягу державного службовця в травні 1994 р.
Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Так, відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з положеннями ст. 3 Конституції України, як Основного Закону України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.
Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України - усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах. Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними. Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Позивач 26.11.2018 р. звернулася до Довгинцівського відділу обслуговування громадян в м.Кривий Ріг (сервісний центр) (правонаступником якого з 01.02.2018 є Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу". За результатами перевірки пенсійної справи Позивача було з`ясовано відсутність у ОСОБА_1 підстав для переведення на пенсію за віком відповідно до ЗУ "Про державну службу", у зв`язку з відсутністю у Позивача не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державної служби.
Також з трудової книжки Позивача вбачається, що вона працювала на посадах , віднесених до категорії посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу"
01.05.2016 набув чинності Закон України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон України №889-VIII), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців.
Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII - втратив чинність Закон України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 (далі - Закон України №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу. Пунктами 10 та 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII передбачено право державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII.
Зокрема, пунктом 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до частини першої статті 37 Закону України №3723-XII на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Згідно з частиною вісімнадцятою статті 37 Закону України №3723-XII період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та /або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Статтею 25 Закону України №3723-XII установлюються такі категорії посад державних службовців: перша категорія - посади перших заступників міністрів, керівників центральних органів виконавчої влади, які не є членами Уряду України, їх перших заступників, Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, заступників керівників Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, інші прирівняні до них посади; друга категорія - посади керівників секретаріатів комітетів Верховної Ради України, структурних підрозділів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України, Секретаріату Кабінету Міністрів України, радників та помічників Президента України, Голови Верховної Ради України, Прем`єр-міністра України, заступників міністрів, заступників інших керівників центральних органів виконавчої влади, першого заступника Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, перших заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій та інші прирівняні до них посади; третя категорія - посади заступників керівників структурних підрозділів, завідувачів секторів, головних спеціалістів, експертів, консультантів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників Постійного Представника Президента України в Автономній Республіці Крим, заступників голів обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, а також голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, начальників управлінь, самостійних відділів у складі міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, інші прирівняні до них посади; четверта категорія - посади спеціалістів Адміністрації Президента України, Апарату Верховної Ради України і Секретаріату Кабінету Міністрів України, заступників начальників управлінь, самостійних відділів (підвідділів) міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; п`ята категорія - посади спеціалістів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, заступників голів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, заступників керівників управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, спеціалістів апарату цих адміністрацій, інші прирівняні до них посади; шоста категорія - посади керівників управлінь, відділів, служб районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, спеціалісти управлінь, відділів, служб обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, інші прирівняні до них посади; сьома категорія - посади спеціалістів районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх управлінь і відділів, інші прирівняні до них посади.
Разом з тим, вирішуючи цю справу по суті, суд виходить з наступного.
Як вбачається з вищенаведеної правової норми, посади, на яких працювала позивач і час роботи на яких просить зарахувати їй до стажу державної служби, у переліку посад, визначеному статтею 25 Закону України №3723-XII відсутні.
Разом з тим, стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначається не лише статтею 25 Закону України "Про державну службу", але й актами Кабінету Міністрів України.
Так, відповідно до пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Закону України №889-VIII, стаж державної служби за період роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, встановлених на той час законодавством.
Постановою Кабінету Міністрів України №283 від 03.05.1994 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (діяв до набрання законної сили Законом України №889-VIII), яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що посадові особи , які обіймають посади в державних органах для виконання завдань і функцій держави, одержують заробітну плату за рахунок державного бюджету, - перебувають на державній службі є державними службовцями.
Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що період роботи позивача з на посадах в державних органах відповідачем неправомірно не враховано у стаж роботи на посадах державної служби.
Тобто, позивач має необхідний стаж для переведення її на пенсію відповідно до статті 37 Закону України №3723-XII.
Згідно з частиною третьою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
Частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Всупереч цим вимогам, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності оскаржуваного рішення.
Аналізуючи наведені обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області особі Довгинцівського відділу обслуговування громадян в м. Кривий Ріг (сервісний центр)-протиправною.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в особі Довгинцівського відділу обслуговування громадян в м. Кривий Ріг (сервісний центр) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 з урахуванням правової позиції визначеної в рішенні суду, та із прийняттям відповідного рішення, відповідно до норм чинного законодавства України.
Розподіл судових витрат не здійснювати.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст.295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Є.О. Жукова