Справа № 539/375/17
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 р.Справа № 539/375/17
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченка А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, м. Полтава) від 28.12.2018 року (повний текст складено 28.12.18 року) по справі № 539/375/17

за позовом ОСОБА_1

до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради, в якому просила суд: визнати дії Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради щодо відмови у виплаті щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 на підставі відсутності громадянства України - протиправними; зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг ОСОБА_1 з 22.01.2016 р. по 13.09.2016 р. у розмірі 13712,45 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року по справі № 539/375/17 позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради щодо не призначення та невиплати щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 у період часу з 22 січня 2016 року по 13 вересня 2016 року; зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради призначити та виплатити щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг, ОСОБА_1 з 22 січня 2016 року по 13 вересня 2016 року. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради витрати зі сплати судового збору у сумі 640 грн.

Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, вважає рішення суду не обґрунтованим та не об`єктивним, та зазначає, що виплата щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг здійснюється на кожні наступні 6 місяців лише за зверненням особи, однак після 02.12.2015 року позивач не зверталася до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради із заявою про продовження виплати, а тому, виходячи з норм Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 р. № 505 із змінами (далі - Порядок №505), не було підстав для поновлення/призначення виплати допомоги. 14.09.2016 року позивач звернулася до спеціалістів управління, написала заяву про призначення виплат. Рішенням від 15.09.2016 року допомога призначена з 14.09.2016 року по 13.03.2017 року включно. Просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року по справі № 539/375/17 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

Правом подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Сторони про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач є громадянкою Грузії і 22.06.2012 року їй було видано посвідку на постійне проживання в Україні серії НОМЕР_1 .

17.10.2014 року Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради позивач була взята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО і їй призначено щомісячну адресну допомогу як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг, з 20.10.2014 року по 19.04.2015 року у розмірі 1326 грн.

В подальшому, за заявою позивача Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради їй було призначено щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг, на наступний шестимісячний період з 03.06.2015 року по 02.12.2015 року в розмірі 884 грн.

У зв`язку з відмовою у подальшому виплачувати таку допомогу, позивач 22.01.2016 року звернулася до Президента України із заявою, в якій просила надати допомогу в отримані щомісячної адресної допомоги, як внутрішньо переміщеній особі.

Адміністрація Президента України направила вказану заяву для розгляду до Полтавської обласної державної адміністрації.

Листом № Н-583/02 від 06.05.2016 року Департамент соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації повідомив позивача, що щомісячна адресна допомога не призначається іноземцям або особами без громадянства.

Рішенням відповідача від 15.09.2016 року позивачу призначено щомісячну адресну допомогу, як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг, з 14.09.2016 року по 13.03.2017 року.

Позивач у своїх поясненнях, наданих по справі, вказувала, що звернення про отримання виплатити щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг з 22.01.2016 р. було усним, оскільки у січні 2016 року працівники відповідача відмовилися приймати від неї таку заяву, пояснивши, що цей вид допомоги не виплачується іноземним громадянам.

Позивач, не погоджуючись із відмовою у виплаті їй щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі оплату житлово-комунальних послуг з 22.01.2016 р. по 13.09.2016 р., звернулась до суду із вищевказаними позовними вимогами.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що Порядком № 505 не передбачено такої підстави для відмови у призначенні або припинення виплати щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, як відсутність громадянства України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції на підставі наступного.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" іноземці так само як громадяни України або особи без громадянства за настання визначених в Законі умов можуть вважатися внутрішньо переміщеними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно пункту 1 Порядку оформлення і видачі довідки про взяття на облік переміщених осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 509 (далі - Порядок № 509), довідка є документом, який видається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території або району проведення антитерористичної операції.

Пунктом 2 Порядку надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі - Порядок № 505), передбачено, що грошова допомога надається громадянам України, іноземцям та особам без громадянства, які постійно проживають на території України і переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, а також стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, структурних підрозділах з питань соціального захисту населення виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням та виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців.

У відповідності до пункту 3 Порядку № 505, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім`ї (уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, інваліди, діти) - 884 грн. на одну особу (члена сім`ї); для працездатних осіб - 442 грн. на одну особу (члена сім`ї). Загальна сума допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 2400 грн.

Статтею 1 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 20 жовтня 2014 року № 1706-VІІ (набрав чинності з 22 листопада 2014 року, далі - Закон № 1706-VІІ), визначено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України щодо посилення гарантій дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" від 24 грудня 2015 року № 921-VIII (набрав чинності з 13 січня 2016 року), зокрема, до зазначеної статті було внесено зміни й передбачено, що внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України" від 26 серпня 2015 року № 636 (набрала чинності з 09 вересня 2015 року) до Порядку № 505 та Порядку № 509 внесено зміни та встановлено, що відповідні довідки видаються, а щомісячна адресна допомога виплачується саме "внутрішньо переміщеним особам" (якими відповідно до Закону № 1706-VІІ були лише громадяни України).

З матеріалів справи встановлено, що 17.10.2014 року Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради позивач була взята на облік як внутрішньо переміщена особа з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, про що свідчить довідка № .

Колегія суддів вважає, що видана позивачу 17.10.2014 року довідка про взяття на облік як внутрішньо переміщеної особи є чинною, та відповідно у позивача наявне право на отримання щомісячної адресної допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Колегія суддів встановила, що підставою для відмови позивачці для поновлення/призначення виплати допомоги, було відсутність заяви передбаченої форми про призначення та виплату щомісячної адресної допомоги. Як було вказано раніше, позивач стверджувала, що її звернення до відповідача відбулося усно, та коли вона в січні 2016 року звернулася до Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради, їй відмовили у заповненні заяви встановленої форми, пояснивши, що ця допомога не виплачується іноземним громадянам.

У відповідності до п. 3 Порядку № 505, для призначення грошової допомоги на наступний шестимісячний строк уповноважений представник сім`ї подає до уповноваженого органу або установи уповноваженого банку (у випадку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку) заяву, в якій повідомляє про відсутність змін, що впливають на призначення грошової допомоги, а також пред`являє довідки всіх членів сім`ї про взяття на облік осіб, які переміщуються, строк дії яких продовжено на наступний період. Колегія суддів зазначає, що вказана норма не визначає форми подачі заяви про виплату допомоги. Відтак, за відсутності імперативної вказівки відповідна заява може бути подана і усно.

Вказані висновки узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у складі Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду викладеною у постанові від 12.09.2018 року у справі № 539/651/17.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що усне звернення ОСОБА_1 до відповідача у січні 2016 року мало місце. Адже, як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 зверталася з листами від 22 січня 2016 року та від 13 квітня 2016 року до Президента України. Ці звернення були перенаправлені за належністю до Державної міграційної служби України та Полтавської обласної державної адміністрації. У відповідь на звернення, згідно листа № Н-583/02 від 06.05.2016 року Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, позивача повідомлено, що виплата вказаної допомоги іноземним громадянам не передбачена.

Такі дії, позивач могла вчинити тільки внаслідок відмови працівників Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Лубенської міської ради в оформленні заяви на виплату щомісячної адресної допомоги з тих підстав, про які вона повідомляла. Також лист № Н-583/02 від 06.05.2016 року Департаменту соціального захисту населення Полтавської обласної державної адміністрації, яким позивача повідомлено, що виплата вказаної допомоги іноземним громадянам не передбачена, чітко вказує на те, що відповідачем була здійснена відмова ОСОБА_1 . саме з цих підстав.

Пунктом 6 Порядку № 505 (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин) грошова допомога не призначається у разі, коли: будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Отже, Порядком № 505 не передбачено такої підстави для відмови у призначенні або припинення виплати щомісячної адресної грошової допомоги внутрішньо переміщеним особам, як відсутність громадянства України.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що про обґрунтованість позову ОСОБА_1 та відповідно наявність підстав для його задоволення.

Відповідно до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів, переглянувши у межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, вважає, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи, ретельно дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року по справі № 539/375/17 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Лубенської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 року по справі № 539/375/17 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) Л.В. Мельнікова А.М. Григоров

Повний текст постанови складено 10.06.2019 року