Справа № 149/919/18
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 червня 2019 р. Справа № 149/919/18

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача: Жданкіної Наталії Володимирівни,

суддів: Демитор Наталії Володимирівни,

Слободонюка Михайла Васильовича,

розглянувши в порядку письмового провадження заяву про перегляд рішення суду за виключними обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :
20.04.2018 ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною ч. 3 ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області відповідно до ст. 59 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, здійснити з 01.10.2017 перерахунок пенсії з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 01.10.2017.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2018 по справі №149/919/18, яке залишено без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.09.2018, у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовлено.

22.05.2019 позивач подав до суду заяву про перегляд рішення суду від 12.07.2018 по справі №149/919/18 за виключними обставинами. Заява мотивована тим, що 25.04.2019 Конституційним Судом України прийнято рішення № 1-р(ІІ)/2019 по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) та визнано неконституційним словосполучення "дійсної строкової служби", яке міститься в положеннях ч. 3 ст. 59 "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Тим самим усунуто дискримінацію та неоднакове застосування закону при призначенні пенсії учасникам ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС. При цьому, заявник вважає, що такі висновки Конституційного Суду України є визначальними, викладені обставини є виключними, мають істотне значення для правильного розгляду справи, для перегляду рішення суду та задоволення позову в повному обсязі.

Ухвалою суду від 27.05.2019 відкрито провадження за виключними обставинами за заявою ОСОБА_1 про перегляд рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2018 в адміністративній справі №149/919/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. Цією ж ухвалою визначено проводити розгляд справи згідно ч. 8 ст. 33 КАС України колегією у складі трьох суддів.

Ухвалою від 27.05.2019 розгляд заяви про перегляд рішення суду від 12.07.2018 по справі №149/919/18 за виключними обставинами призначено до судового розгляду на 10.06.2019.

Представники сторін в судове засідання не з`явились, клопотали про розгляд справи за їх відсутності.

При цьому, представник відповідача свою позицію щодо поданої позивачем заяви про перегляд рішення суду за виключними обставинами навів у відзиві на заяву (вх. № 29283 від 03.06.2019), в якому зазначив, що вимога частини 3 статті 59 Закону №796-XII щодо участі особи у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної військової строкової служби втратила чинність з 25.04.2019. На час ухвалення рішення від 12.07.2018 вказана вимога була чинна. Тому підстави для скасування рішення від 12.07.2018 у справі №149/919/18 відсутні.

Згідно частини 4 статті 129 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами необхідно задовольнити частково з огляду на наступне.

Відповідно до частини 1 статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно частини 3 статті 7 КАС України у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, що має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Конституцією України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.03.2004 року (а.с. 13).

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Вінницькій області та отримує пенсію по ІІ групі інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків на ЧАЕС.

Згідно матеріалів справи, позивач проходив дійсну строкову військову службу з 14.10.1979 по 03.12.1981 у військовій частині № НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки військової частини 31600 Міністерства оборони Російської Федерації від 28.02.2002 року № 143/2/7749 ОСОБА_1 з травня 1986 року по жовтень 1990 року в період проходження служби у військовій частині НОМЕР_3 приймав участь в підземних випробуваннях ядерної зброї на Новоземельському полігоні (а.с. 9).

В січні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про перерахунок пенсії по інвалідності, як учаснику ядерних випробувань.

Листом від 23.01.2018 за № 1991/Г-10 позивачу відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії. В обґрунтування відмови відповідач зазначив, що заявник приймав участь в підземних випробуваннях ядерної зброї на Новоземельському полігоні не під час проходження дійсної строкової служби (а.с. 4).

Не погодившись із зазначеною відмовою, позивач звернувся до суду з даним позовом. Предметом доказування у даній справі є наявність/відсутність у позивача права на обчислення пенсії з 5-кратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом станом на 1 січня відповідного року з 01.10.2017.

Надаючи оцінку доводам позивача і відповідача, суд зазначає про таке.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення врегульовані Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (в редакції Закону № 2148-VIII від 03.10.2017- застосовується з 01.10.2017) (далі - Закон № 796-XII).

Статтею 1 Закону № 796-XII визначено, що цей Закон спрямований на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

Тобто, метою Закону є захист громадян, які постраждали внаслідок: - Чорнобильської катастрофи; - інших ядерних аварій та випробувань; - військових навчань із застосуванням ядерної зброї.

Статтею ст. 59 Закону № 796-XII пенсії військовослужбовцям, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами. Додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається відповідно до статті 51 цього Закону.

Військовослужбовцям пенсії по інвалідності, а членам їх сімей пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї за їх бажанням можуть призначатися на умовах і в порядку, визначених законодавством для осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії чи каліцтва, що їх вони дістали при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), або відповідно до статті 54 цього Закону.

Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону № 796-XII, визначений Порядком № 1210.

Пунктом 9-1 Порядку № 1210 (який доповнено Постановою Кабінету Міністрів України № 851 від 15.11.2017 та застосовується з 01.10.2017) передбачено, що за бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, за відповідною формулою .

В рішенні від 12.07.2018 Вінницький окружний адміністративний суд дійшов до висновку, що частина 3 статті 59 Закону №796-XII щодо права на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою поширюється на осіб, які відповідають таким критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, або 2) особа брала участь у ліквідації наслідків інших ядерних аварій та випробувань, або 3) особа брала участь у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї.

Таке право виникає у зазначених осіб лише за наявності у сукупності трьох умов (розширене тлумачення зазначеної статті без внесення змін до частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ не допускається): 1) особа має статус особи з інвалідністю; 2) особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації відповідних наслідків та у військових навчаннях; 3) особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби.

Приписи частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ однозначно врегульовують право осіб, які брали участь у підземних випробуваннях ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали інвалідами, на обчислення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати та не надають передумов для їх неоднозначного тлумачення.

Зазначена правова позиція відображена в ухвалі Верховного Суду від 08.05.2018 у зразковій справі №820/1148/18.

Верховний Суд у рішенні від 11.12.2018 у справі №822/1346/18 (ЄДРСР 78528310) зазначив, що враховуючи те, що позивач брав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС не під час проходження дійсної строкової служби, тому колегія суддів погодилась з висновками, що позивач не має права на перерахунок пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Згідно положень ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 Кодексу адміністративного судочинства України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно частини 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Відповідач, відмовляючи 23.01.2018 (до прийняття рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019) позивачу у здійсненні перерахунку пенсії, виходячи із п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, з посиланням на ту обставину, що позивач не брав участь у підземних випробуваннях ядерної зброї на час проходження дійсної строкової служби діяв з дотриманням критеріїв частини 2 статті 2 КАС України на підставі, у межах повноважень та у спосіб згідно чинного законодавства. У задоволенні позовної вимоги про визнання неправомірними дій дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо відмови в перерахунку пенсії у зв`язку зі зміною ч. 3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» належить відмовити.

Водночас, Рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), словосполучення «дійсної строкової», що міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону №796-ХІІ зі змінами, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок прийняття участі у підземних випробуваннях ядерної зброї шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у підземних випробуваннях ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю. Словосполучення «дійсної строкової», що міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ зі змінами, визнане неконституційними, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Статтею 152 Конституції України встановлено, що закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Позивач брав участь у підземних випробуваннях ядерної зброї, не під час проходження строкової військової служби з 14.10.1979 по 03.12.1981, а в період проходження настрокової військової служби (з травня 1986 року по жовтень 1990 року). Позивачу встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюваннями, пов`язаними з прийняттям участі у підземних випробуваннях ядерної зброї (а.с. 15). З урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 №1-р(ІІ)/2019 (частина 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» щодо призначення пенсії з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати поширюється на позивача з 25.04.2019), суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, а саме: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 25.04.2019, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2019, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Надаючи оцінку позовним вимогам у частині здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром та строком, суд зазначає, що відповідно до КАС України суд у конкретній справі вирішує спір, предмет якого існує на час розгляду справи, і не може приймати рішення на майбутнє, у зв`язку з чим у задоволенні даних позовних вимог належить відмовити, оскільки вимоги про здійснення перерахунку пенсії без обмеження максимальним розміром та строком заявлені передчасно.

Згідно частини 3 статті 139 КАС України у разі часткового задоволення позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Суд не включає до складу судових витрат, що належать розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. З огляду на те, що позов особи, звільненої від сплати судового збору відповідно до пункту 10 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» задоволено, а доказів понесення інших судових витрат не надано, відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат згідно статті 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

в и р і ш и в :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2018 в адміністративній справі №149/919/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 12.07.2018 у справі №149/919/18 скасувати та ухвалити нове.

Адміністративний позов задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, ) здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) з 25.04.2019, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01.01.2019, відповідно до частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 )
Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21036, )

Суддя-доповідач Жданкіна Наталія Володимирівна

Судді: Демитор Наталія Володимирівна

Слободонюк Михайло Васильович