Справа № 400/919/19
Суддя: Стас Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/919/19
Головуючий в 1 інстанції: Фульга А. П.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Стас Л.В.

суддів - Турецької І.О., Шеметенко Л.П.

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року по справі за позовом Державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодкова Дмитра Юрійовича до Міністерства юстиції України, 3-ті особи: Миколаївська районна державна адміністрація, Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про скасування пункту 1 наказу від 06 лютого 2019 року № 331/5, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, державний реєстратор Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодков Д.Ю., звернувся з позовом до Міністерства юстиції України, третя особа: Миколаївська районна державна адміністрація, ДП "Національні інформаційні системи" про скасування п. 1 наказу від 06 лютого 2019 року № 331/5 «Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно».

Крім того, позивач звернувся до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення дії п. 1 наказу Міністерства юстиції України від 06 лютого 2019 року № 331/5 до набрання чинності рішенням суду, в обґрунтування якої зазначив, що оскаржуваний наказ позбавляє позивача можливості здійснювати реєстраційні дії, а, отже, виконувати функціональні обов`язки. Поповнення бюджету Миколаївського району Миколаївської області та фінансове забезпечення позивача залежать від можливості здійснення ним, як державним реєстратором, професійної діяльності.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року заяву державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодкова Д.Ю. про забезпечення позову - задоволено.

Вжито заходи забезпечення адміністративного позову у справі шляхом зупинення дії п. 1 наказу Міністерства юстиції України від 06.02.2019 р. № 331/5 "Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" до набрання законної сили рішенням суду.

В апеляційній скарзі, представник Міністерства юстиції України, посилаючись на порушення судом першої інстанції процесуального права, зазначив, що суд фактично вирішив спір по суті, оскільки державний реєстратор в подальшому здійснює діяльність у сфері реєстрації прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних, фізичних осіб-підприємців, незважаючи на те, що оскаржуваний наказ, дію якого зупинено, був винесений з підстав наявних порушень порядку державної реєстрації державним реєстратором при вчиненні дій у зазначеній сфері, що може в подальшому зашкодити правам третіх осіб. Крім того, на думку апелянта, судом першої інстанції в оскаржуваній ухвалі не вказано, яких саме зусиль та втрат повинен буде докласти позивач, у разі не застосування заходів забезпечення позову. У зв`язку з викладеним, просив скасувати ухвалу від 01 квітня 2019 року та відмовити в забезпеченні позову.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Миколаївського окружного адміністративного суду перебуває адміністративно справа за позовом державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодкова Д.Ю., до Міністерства юстиції України, третя особа: Миколаївська районна державна адміністрація, ДП "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування п. 1 наказу від 06 лютого 2019 року № 331/5 «Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» в частині блокування доступу позивача до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 8 місяців.

Суд першої інстанції при задоволенні заяви позивача про забезпечення позову виходив із наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, оскільки оскаржуваним наказом Міністерства юстиції України від 06.02.2019 року № 331/5 «Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно» тимчасово заблоковано доступ до реєстру державному реєстратору Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодкову Д.Ю., який в свою чергу фактично позбавлений можливості виконувати свої посадові обов`язки, у зв`язку з чим існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Для застосування заходів забезпечення адміністративного позову обов`язковою умовою є встановлення судом хоча б однієї із таких обставин: існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; неможливість захисту прав, свобод та інтересів позивача після набрання законної сили рішенням в адміністративній справі без вжиття таких заходів; необхідність докладання значних зусиль та витрат для відновлення прав позивача у майбутньому; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008р. N 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З матеріалів справи вбачається, що необхідність вжиття заходів забезпечення позову позивач обґрунтовує тим, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а також позбавить його ефективного судового захисту та унеможливить поновлення порушення прав та інтересів, спираючись при цьому, що неможливість здійснення діяльності призведе до порушення прав інших осіб, справи яких перебувають у його віданні.

Проте, забезпечуючи даний позов шляхом зупинення дії п. 1 наказу Міністерства юстиції України від 06.02.2019 р. № 331/5 "Про тимчасове блокування доступу державних реєстраторів Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно" до набрання законної сили рішенням суду, судом фактично ухвалюється рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Отже, забезпеченням зазначеного адміністративного позову в такий спосіб суд вийшов за межі підстав забезпечення позову, передбачених частиною першою статті 150 КАС України, що є неприпустимим.

Викладене свідчить про непропорційність та не співмірність застосованих судом заходів забезпечення позову, а отже й про наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

При цьому, колегія суддів виходить з того, що будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Колегія суддів вважає, що позивачем не доведені та документально не підтверджені обставини, які б вказували на очевидність протиправності рішення суб`єкта владних повноважень та очевидну небезпеку заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам, які б унеможливили захист цих прав, свобод та інтересів без вжиття відповідних заходів, а в матеріалах справи відсутні докази та підтвердження того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі його ухвалення на користь позивача.

В той же час, колегія суддів підкреслює, що вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу №709/5від 14.03.2018 є фактично ухваленням рішення без розгляду справи по суті, що не відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені позивачем у заяві про забезпечення позову доводи не свідчать про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, передбачених ст. 151 КАС України, оскільки державний реєстратор жодним чином не позбавлений права на працю та вправі здійснювати діяльність, яка не стосується дій щодо вчинення державної реєстрації прав на нерухоме майно та державної реєстрації юридичних, фізичних осіб-підприємців.

Докази того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги обґрунтованими, а висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зміни способу і порядку виконання судового рішення - помилковим.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, а тому воно підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволені заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 150, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2019 року про забезпечення позову по справі за позовом Державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодкова Дмитра Юрійовича до Міністерства юстиції України, 3-ті особи: Миколаївська районна державна адміністрація, Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про скасування пункту 1 наказу від 06 лютого 2019 року № 331/5 -скасувати.

Прийняти нову постанову, якою в задоволенні заяви Державного реєстратора Миколаївської районної державної адміністрації Миколаївської області Холодкова Дмитра Юрійовича про забезпечення позову - відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 11.06.2019р.

Головуючий суддя Стас Л.В.
Судді Шеметенко Л.П. Турецька І.О.