Справа № 120/1406/19-а
Суддя: Заброцька Людмила Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

27 травня 2019 р. Справа № 120/1406/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Заброцької Людмили Олександрівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Слободянюка Валерія Олександровича,

позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до: управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці

про: зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці (далі - відповідач, УПФУ у м. Вінниці) про зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що при нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу квартири нею було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості даного об`єкта купівлі-продажу, що становить 7660 грн. При цьому, оскільки позивач придбавала житло вперше, то в силу приписів п.9 ст. 1 Закону України « Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 № 400/97-ВР вона не є платником збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, а тому сплачений нею збір підлягає поверненню. 18.03.2019 позивач звернулась до відповідача із заявою про повернення помилково сплачених грошових кошті в сумі 7660,00 грн. Однак, відповідач листом №1019/11-32-1/07 від 26.03.2019 повідомив ОСОБА_1 , що правові підстави для надання повідомлення органам Державної казначейської служби України про повернення сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування під час придбання нерухомого майна в органу Пенсійного фонду України відсутні. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, такими, що порушують її права, що і стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою суду від 02.05.2019 відкрито провадження в справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та призначено судове засідання.

15.05.2019 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову мотивуючи це тим, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в обов`язковому порядку сплачується фізичними особами - покупцями нерухомого майна. Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно та не наділений повноваженнями визначати осіб, які придбавають нерухоме майно вперше. Також звертає увагу, що станом на час придбання позивачем нерухомості в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість. У зв`язку з цим, відповідач не має можливості підтвердити необхідність повернення позивачу сплачених коштів збору ( а.с. 22-24 ).

У судовому засіданні позивач просила позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в якій зазначила, що проти задоволення позовних вимог заперечує, посилаючись на обставини, вказані у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши усні пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

07.12.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу квартири, у ві дповідності до змісту якого, позивач набула у приватну власність квартиру ( а.с. 10 ). При нотаріальному посвідченні даного договору позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від вартості даного об`єкта купівлі-продажу, що становить 7660 грн., що підтверджується квитанцією №1 від 07.12.2018 ( призначення платежу: внесок до Пенсійного фонду при купівлі нерухомого майна ) ( а.с. 15 ).

18.03.2019 ОСОБА_1 звернулась до УПФУ в м. Вінниці з заяву, у якій просила повернути їй помилково (безпідставно) сплачені грошові кошти у сумі 7660 грн. ( а.с. 16 ).

У відповідь на вказану заяву відповідачем, листом №1019/11-32-1/07 від 26.03.2019, відмовлено ОСОБА_1 у поверненні сплачених коштів, у зв`язку з тим, що відсутній правовий механізм перевірки інформації про факт придбання особою нерухомості вперше, а отже правові підстави для надання повідомлення до органів Державної казначейської служби України про повернення сплачених сум збору на обов`язкове державне пенсійне страхування під час придбання нерухомого майна в УПФУ в м. Вінниці відсутні ( а.с. 17 ).

Не погоджуючись з такою позицією органу Пенсійного фонду України, позивач звернулась з цим позовом до суду.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог та надаючи оцінку доводам сторін, суд керується та виходить з наступного.

Порядок справляння та використання збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування визначає Закон України Про збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 26.06.1997 № 400/97-ВР (далі - 400/97-ВР).

Згідно з п. 9 ст. 1 Закону України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов`язкове пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Нерухомим майном визнається жилий будинок або його частина, квартира, садовий будинок, дача, гараж, інша постійно розташована будівля, а також інший об`єкт, що підпадає під визначення групи 3 основних засобів та інших необоротних активів згідно з Податковим кодексом України.

Пунктом 8 ч. 1 ст. 2 цього ж Закону передбачено, що об`єктом оподаткування є для платників збору, визначених пунктом 9 статті 1 цього Закону, - вартість нерухомого майна, зазначена в договорі купівлі-продажу такого майна.

Питання сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій згідно з Законом України "Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування" врегульовано Порядком сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 №1740 (далі - Порядок № 1740).

Згідно з абз. 1 п. 15-1 Порядку №1740 збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Відповідно до п. 15-3 Порядку №1740 нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта за ОСОБА_1 зареєстровано право спільної часткової власності ( частка власності ? ) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , а також право власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , яка набута на підставі договору купівлі-продажу від 07.12.2018 ( а.с. 11-14 ).

Разом з тим, суд зазначає, що право спільної часткової власності ( частка власності ? ) на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 набуто позивачкою на підставі свідоцтва про право на спадщину від 16.02.2010 року, що не свідчить про те, що зазначене майно придбане на підставі договору купівлі продажу.

Інших відомостей щодо придбання позивачкою нерухомого майна немає ( а.с. 11- 14 ).

Таким чином, суд зауважує, що в даній справі будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано.

Посилання відповідача на неможливість перевірки інформації щодо придбання квартири конкретною особою вперше, як на підставу для відмови позивачу в поверненні помилково сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна є необґрунтованими, з огляду на наступне.

У постанові від 03.07.2018 у справі №819/33/17 Верховний Суд дійшов правового висновку, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Аналогічна позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2018 року у справі № 819/976/17 та у постанові Верховного Суду від 19 червня 2018 року у справі №607/14722/16-а.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини справи та наведені норми чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в розмірі 1 відсотка від вартості придбаного нерухомого майна позивачем сплачено помилково, за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж. Відтак, кошти в сумі 7660 грн., сплачені при нотаріальному оформленні договору купівлі-продажу вперше придбаного житла, підлягають до повернення.

Механізм повернення коштів, помилково зарахованих до державного бюджету визначений у Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного або місцевого бюджетів, затвердженому наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 №787(далі - Порядок №787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.04.2015 №215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість та правомірність позовних вимог та, як наслідок, про необхідність зобов`язання відповідача сформувати та подати до Управління державної казначейської служби України у м. Вінниці Вінницької області подання про повернення позивачу 7660 грн. сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В свою чергу, відповідачем не спростовано доводів позивача щодо первинного придбання нею житла та не надано суду жодних належних і допустимих доказів, які б підтверджували відсутність у позивача права на пільгу у вигляді звільнення від сплати вказаного збору у зв`язку з придбанням житла вперше.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, суд доходить висновку, що з вище наведених мотивів та підстав позовні вимоги підлягають задоволенню.

Питання розподілу судових витрат підлягає вирішенню у відповідності до положень ч. 1 ст. 139 КАС України.

Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у виді сплаченого при зверненні до суду судового збору в сумі 768,40 грн. підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань управління Пенсійного фонду України у місті Вінниці.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у м. Вінниці сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби у м. Вінниці подання про повернення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 7660,00 (сім тисяч шістсот шістдесят гривень 00 копійок), сплаченого під час нотаріального оформлення до говору купівлі-продажу від 07 грудня 2018 р. квартири АДРЕСА_3 , посвідченого приватним нотаріу сом Вінницького міського нотаріального округу Родіоновою Н.В. та зареєстро ваного в реєстрі за № 3020, відповідно до квитанції № 1 від 07 грудня 2018 р.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду у місті Вінниці (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ) понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок ).

Відповідно до ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Управління Пенсійного фонду у місті Вінниці (21100, м. Вінниця, вул. Хмельницьке шосе, 7, ).

Суддя Заброцька Людмила Олександрівна