Справа № 142/307/19
Суддя: Щерба Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 142/307/19
Провадження№ 2-а/142/7/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 червня 2019 року смт. Піщанка

Піщанський районний суд Вінницької області

В складі:

Головуючого судді Щерби Н.Л.,

за участі Яворської О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника плзивача ОСОБА_4.,

представника відповідача Брайлян В.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Піщанка Вінницької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась з вказаним позовом до відповідача, в якому просить суд скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області від 27 березня 2019 року ,по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 156 КУпАП , як незаконну.

В обґрунтування своїх вимог вказує, що постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області від 27 березня 2019 року її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.156 КУпАП за те, що 07.03.2010 року, близько 21 год 55 хв., здійснюючи торгівлю в магазині ПП Шуляка В.В., що розташований по АДРЕСА_1 с.Болган Піщанського району Вінницької області, здійснила продаж пива "Zibert" міцністю 4.4%, об`ємом 2.4 л. неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач важає, що притягнута до адміністративної відповідальності незаконно, а постанова адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області від 27 березня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності є незаконною та необ`єктивною, оскільки відсутні будь які докази продажу спиртних напоїв неповнолітньому, а також те що позивач працює за трудовою угодою чи за трудовим договором з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 .

Крім того, щодо позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення, який складено з грубим порушенням норм адміністративного процесуального права. без залучення всіх свідків у справі. Особою, що складала протокол, не було перевірено, чи є позивач продавцем магазину, чи перебуває в трудових відносинах з фізичною особою ОСОБА_3 , та не було встановлено, що пиво такої торгівельної марки в магазині взагалі не продається..

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Близнюк В.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, пославшись на обставини викладені в позовній заяві. Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що дійсно 07 березня 2019 року зайшла до магазину ПП ОСОБА_3 з питання працевлаштування. Власник магазину ОСОБА_3 відлучився з приміщення магазину, попросив декілька хвилин приглянути за магазином, в цей час прийшов ОСОБА_2 попросив передати гроші власнику, натомість дати йому пиво, сказав що "Віталік в курсі", що вона і зробила. Гроші до каси не ставила, в подальшому вони були вилучені працівниками поліції. Протокол підписала через сильне душевне хвилювання вже на сільському стадіоні. Адміністративна комісія справу розглянула неповно, не обєктивно та поверхнево, не допитавши власника магазину, та інших осіб, що давали пояснення. Прав її ніхто не розязснював, а тому захистити свої права вона не змогла.

Адвокат Близнюк В.В. наголосив, що в матеріалах справи відсутні належні докази продажу позивачем пива "Zibert" міцністю 4.4%, об`ємом 2.4 л. неповнолітньому ОСОБА_2 .

Представник відповідача -голова адміністративної комісії Брайлян В.В. позов визнала повністю, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечувала.

Заслухавши пояснення позивача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функцію фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Отже, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

При цьому, розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» №481/95-ВР (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до ч. 1 цієї статті забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; 4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) з торгових автоматів; 7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); 8) поштучно (для тютюнових виробів,крім сигар);9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; 10) з рук; 11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Частиною 4 ст. 15-3 зазначеного Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоївта тютюнових виробів», продавця наділено правом отримати у покупця, який купує пиво (крім безалкогольного), алкогольні, слабоалкогольні напої, вина столові або тютюнові вироби, документи, які підтверджують вік такого покупця, а отже, ця вимога має спонукати суб`єкта господарювання дотримуватися відповідного рівня обачності, який би унеможливлював порушення чітко визначеної заборони продавати неповнолітній особі зазначену продукцію.

Відсутність у продавця сумніву щодо віку покупця та продаж у зв`язку з цим забороненого товару неповнолітній особі не може бути підставою звільнення суб`єкта господарювання від відповідальності.

При цьому слід враховувати, що Закон визначає, що необхідною умовою для відповідальності, передбаченої частиною 2 статті 17 цього Закону, є доведеність факту продажу забороненого товару неповнолітній особі.

Відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає у разі порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом, 07 березня 2019 року інспектором з ЮП Піщанського ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області Кривоносом С.Д. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення № 428150 за ч. 2 ст. 152 КУпАП, у якому вказано, що 07.03.2019, близько 21 год 55 хв., ОСОБА_1 . здійснюючи торгівлю в магазині ПП Шуляка В.В., здійснила продаж пива "Zibert" міцністю 4.4%, об`ємом 2.4 л. неповнолітньому ОСОБА_2 (а.с.4).

27 березня 2019 року, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 428156 від 07.03.2019 року, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Болганської сільської ради винесено постанову , якою до ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с. 5).

З матеріалів справи вбачається, що під час засідання адміністративної комісії не досліджувались обставини зазначені позивачем, зокрема, чи дійсно вона працювала у вказаному магазині, до того ж не встановлені обставини виявлення правопорушення

В даному випадку адміністративною комісією при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративноївідповідальності за ч.2 ст.156КУпАП ненадано оцінку тому факту, що жодних обєктивних доказів реалізації ОСОБА_1 у встановлений час та дату товару, який є предметом правопорушення не надано, відтак відповідачем в порушення вимог ст.245КУпАП незабезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, не дотримано вимоги ст.280КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення субєкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення субєкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на безпосередньому, всебічному, повному та обєктивному дослідженні наданих сторонами доказів на підтвердження своїх вимог та заперечень, оцінивши їх належність, допустимість та достовірність як окремо, так і взаємний звязок в їх сукупності, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, не можна вважати доведеним та прийняте відповідачем рішення не відповідає матеріалам справи і вимогам закону, а тому підлягає скасуванню, оскільки під час винесення оскаржуваної постанови не було достовірно зясовано всі обставини справи та не була доведена вина позивача.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5-9, 11, 19, 20, 72-77, 241-246, 255, 271, 286 КАС України, ст. ст. 1, 9, 23, 156, 218, 245, 251, 256, 268, 280, 283 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення- задовольнити.

Постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Болганської сільської ради Піщанського району Вінницької областівід 27 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.156 КУпАП скасувати і провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: