Справа № 824/1042/18-а
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/1042/18-а

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Кушнір Віталіна Олександрівна

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

22 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Ватаманюка Р.В. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області на рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року (суддя Кушнір В.О.) у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрпромальп" до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасуваня податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромальп" звернулось до Чернівецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасуваня податкового повідомлення-рішення від 17.07.2018р. №, за яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість за основним зобов`язанням на суму 189421,0грн. та за штрафними санкціями на суму 47355,25грн., всього на суму 236776,25грн.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що до перевірки ним надані всі необхідні первинні та інші документи, які підтверджують здійснення господарських операцій з указаними контрагентами, а також те, що ці операції спричинили реальні зміни майнового стану товариства. Надані докази, на думку позивача, спростовують висновки податкового органу, на яких ґрунтується оскаржуване рішення щодо відсутності реального здійснення таких господарських операцій.

Рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року позовні вимоги позивача задоволено. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Чернівецькій області від 17.06.2018р. №.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, подавши відповідну апеляційну скаргу. У скарзі відповідач, посилаючись на неповне з`ясування та недоведеність судом обставин, що мають значення для справи та допущенні порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Зокрема, апелянт зазначає, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є обґрунтованим та винесеним з дотриманням норм чинного законодавства, а тому підстави для його скасування відсутні.

21.05.2019 року на адресу суду надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи в зв`язку з неможливістю явки в судове засідання, призначене на 22.05.2019 року, уповноваженого представника через відсутність білетів за напямком "Чернівці-Вінниця".

При вирішенні зазначеного клопотання колегія суддів керується приписами частини 2 статті 313 КАС України, відповідно до яких неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи. Зважаючи на те, що позивач не обмежений представництвом лише даного адвоката, оскільки безпосереднім представником підприємства є його керівник, підстави відсутності якого суду невідомі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

В судове засідання сторони не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового розгляду справи.

В силу положень ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладні обставини, судова колегія, ухвалила здійснювати розгляд справи в порядку письмового провадження за наявними матеріалами відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрпромальм" () - є юридичною особою, місце знаходження: 60236, м.Новодністровськ, м-н Діброва, квартал 4 буд.27, зареєстровано 05.06.2013р. Сокирянською ОДПІ ГУ ДФС (Новодністровське відділення), взято на податковий облік 06.06.2013р., станом на 03.07.2018р. перебуває на обліку Сокирянської ОДПІ ГУ ДФС у Чернівецькій області, основний вид діяльності - будівництво житлових і нежитлових будівель.

На підставі наказу Головного управління ДФС у Чернівецькій області про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки №380 від 11.06.2018р. посадовими особами відповідача здійснено перевірку ТОВ "Укрпромальм" з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість при здійсненні господарських відносин з придбання товарів (робіт, послуг) у ТОВ "Промбізнес Люкс" () за період з 01.07.2016 року по 30.09.2016 року, ТОВ "Енергобуд-Лайн" () за період з 01.10.2016 року по 31.12.2016 року та ТОВ "Латонік" () за період з 01.07.2017 року по 30.09.2017 року тривалістю 5 робочих днів з 19.06.2018р.

За результатами перевірки посадовими особами Головного управління ДФС у Чернівецькій області складено акт перевірки від 03.07.2018р. №3141/24-13-14-02/38171724 (далі - акт перевірки).

У вказаному акті зазначено що, в ході перевірки господарських відносин, які були її предметом, відповідачем встановлено, що ТОВ "Укрпромальп" включено до складу податкового кредиту податок на додану вартість згідно податкових накладних, отриманих від:

- ТОВ "Промбізнес Люкс" в липні 2016 року - 2058 грн., в серпні 2016 року - 4597 грн.; у вересні 2016 року - 3483 грн.;

- ТОВ "Енергобуд-Лайн" в жовтні 2016 року - 1513 грн., в листопаді 2016 року -1293 грн., в грудні 2016 року - 3286 грн.;

- ТОВ "Латонік" в липні 2017 року - 72139 грн., серпні 2017 року - 57465 грн., в вересні 2017 року - 43587 грн.

Згідно висновку, наведеному в акті перевірки, позивачем порушено п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6 ст.198, п.201.1, п.201.2 ст.201 ПК України в результаті чого, ТОВ "Укрпромальп" занижено податок на додану вартість на загальну суму 189421,0 грн., в т.ч. за липень 2016 року на суму 2708,0 грн., серпень 2016 року на суму 4597,0 грн., вересень 2016 року на суму 3483,0 грн., жовтень 2016 року на суму 1513,0 грн., листопад 2016 року на суму 1293,0 грн., грудень 2016 року на суму 3286,0 грн., липень 2017 року на суму 72139,0 грн., серпень 2017 року на суму 57465,0 грн., вересень 2017 року на суму 43587,0 грн.

За наслідками перевірки, з урахуванням висновків, викладених в акті перевірки, відповідачем було прийнято податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018р. №, за яким товариству збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість всього на суму 236776,25грн., з яких за основним зобов`язанням на суму 189421,0грн. та за штрафними санкціями на суму 47355,25грн.

Не погодившись із висновками, викладеними в акті перевірки та податковим повідомленням - рішенням про донарахування податкових зобов`язань позивач 31.07.2018р. направив до ДФС України скаргу.

Рішенням про результати розгляду скарги від 02.10.2018р. №32001/6/99-99-11-01-01-25 від 02.10.2018р. ДФС України, подану товариством, скаргу залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення від 17.07.2018р. № - без змін.

Не погоджуючись із прийнятим податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів належними засобами доказування правомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення. При цьому, доводи відповідача щодо правомірності прийняття оскаржуваного рішенння суд відхилив, оскільки вони спростовані наданими до справи доказами. Так, на думку суду викладений в акті перевірки висновок контролюючого органу про порушення позивачем положень ПК України в частині формування податкового кредиту є необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи.

Колегія суддів, за результатом апеляційного розгляду справи, погоджується з висновками суду першої інстанції. Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України від 02.12.2010 р. № 2755- IV (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно п.198.1 ст.198 ПК України, до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг (п.198.2 ст.198 ПК України).

Пунктом 198.3 статті 198 ПК України встановлено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Пунктом 201.1 ст.201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін. У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити: а) порядковий номер податкової накладної; б) дата складання податкової накладної; в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг; е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг; є) ціна постачання без урахування податку; ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні; з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку; і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду; й) індивідуальний податковий номер.

В силу п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Таким чином, право на формування податкового кредиту з податку на додану вартість виникає у платника податків за умов: наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності (особа, що видає податкову накладну, повинна бути зареєстрованою як платник податку на додану вартість); фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій постачальником на користь покупця; наявності причинно-наслідкового зв`язку між операцією з придбання товарів чи послуг та потребою використання в господарській діяльності; документального підтвердження факту здійснення господарської операції сукупністю належним чином складених (оформлених) первинних та інших документів (у т.ч. платіжних), які супроводжують операції певного виду та підтверджують їх фактичне виконання; наявності у покупця належним чином складеної податкової накладної, яка має усі обов`язкові реквізити.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-XIV ( далі - Закон №996) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію. Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

У відповідності до положень статті 9 Закону №996 підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг. Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, первинний документ має містити відомості про господарську операцію, в свою чергу визначальною ознакою господарської операції є те, що вона має спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Судом встановлено, що до висновків про порушення позивачем норм податкового законодавства, зазначених в акті перевірки та внаслідок чого прийняте оскаржуване податкове повідомлення-рішення, відповідач дійшов за результатом перевірки взаємовідносин ТОВ "Укрпромальп" з контрагентами ТОВ "Промбізнес Люкс", ТОВ "Енергобуд-Лайн", ТОВ "Латонік".

Так, що стосується взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Промбізнес Люкс" () судом встановлено, що згідно умов Договору купівлі-продажу №90716 від 09.07.2016р., укладеного між ТОВ "Промбізнес Люкс" (продавець) та ТОВ "Укрпромальп" (покупець): продавець зобов`язується поставляти, а покупець належним чином приймати і оплачувати обладнання та матеріальні цінності на умовах договору. Вартість та кількість даних матеріалів буде визначатися згідно виставлених продавцем рахунків. Якість і комплектність повинна відповідати вимогам ДСТУ, ГСТУ, ТУУ та іншим нормативним документам. Строк поставки матеріалів установлюється за домовленістю сторін. Продавець має право на дострокову поставку. Поставка може здійснюватись, як постачальником (власними силами та засобами, або задіяними третіми особами) так і покупцем за домовленістю. Строк дії договору з 09.07.2016р. по 31.12.2016р. На виконання умов договору №90716 позивачем було укладено договір про перевезення вантажів №04/02-2016 від 04.02.2016р. із ФОП Щавровський І.Є.

Судом встановлено, що за період з 01.07.2016р. по 30.09.2016р. позивачем представлено для перевірки первинні документи на поставку матеріалів, зокрема, піску, електродів, дроту, труб та інше, на умовах укладеного договору, зокрема:

- видаткові накладні: №РН-7-29010 від 29.07.2016р., № РН-8-03007 від 03.08.2016р., №РН-9-02004 від 02.09.2016р.;

- податкові накладні: №35 від 29.07.2016р., №49 від 03.08.2016р., №18 від 02.09.2016р.;

- банківська виписка з контрагентом ТОВ "Промбізнес Люкс" за період з 01.07.2016р. по 30.09.2016р.;

- платіжні доручення про оплату коштів на користь ТОВ "Промбізнес Люкс»" №636 від 10.08.2016р., №641 від 18.08.2016р., №669 від 15.09.2016р.;

- товаро-транспортні накладні: №29/07 від 29.07.2016р.; №30/07 від 30.07.2016р.; №31/07 від 31.07.2016р.;

- акт прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) №6/3 від 29.07.2016р. на перевезення матеріальних цінностей;

- журнал-ордер по аналітиці (дебет, кредит) з постачальником ТОВ "Промбізнес Люкс" (код вн. 078) за період липень-грудень 2016 року;

- оборотно-сальдові відомості: з постачальниками: ТОВ "Промбізнес Люкс" (код вн. 078) за період липень-грудень 2016 року; по партнерам (ТОВ "Промбізнес Люкс" (код вн. 078) за період з 30.06.2016р. по 31.12.2016р.;

- аналіз оборотів по дереву постачальники - ТОВ "Промбізнес Люкс" (код вн. 078);

- потоварні реєстри прихідних ордерів: за період з 29.07.16 по 29.07.16рр.; за період з 03.08.16 по 03.08.16рр.; за період з 02.09.16 по 02.09.16рр.

Відповідні податкові накладні зареєстровані в ЄРПН.

Для підтвердження використання придбаних від ТОВ "Промбізнес Люкс" будівельних матеріалів позивачем надано акти на списання матеріалів: №0030 від 31.08.2016р. по складу №201.02; №0032 від 30.09.2016р. по складу №201.02; №0033 від 30.09.2016р. по складу №201.02; №0035 від 30.09.2016р. по складу №201.02; №0035 від 30.09.2016р. по складу №205.02; №0040 від 31.10.2016р. по складу №201.02; №0045 від 30.11.2016р. по складу №201.02; №0046 від 30.11.2016р. по складу №201.02; №0049 від 30.12.2016р. по складу №201.02; №0050 від 30.12.2016р. по складу №201.02.

Матеріали, придбані позивачем в результаті даної господарської операції були частково використанні при виконанні договорів підряду, укладених між позивачем та ПрАТ «Вінницький ОЖК», ТОВ «Будрест», ТОВ «Хотел Менеджмент Груп», ПАТ «Надвірнанафтогаз», що також підтверджується актами про виконання будівельних робіт.

Відповідачем встановлено, що в товаро-транспортних накладних №29/07 від 29.07.2016р.; №30/07 від 30.07.2016р.; №31/07 від 31.07.2016р. в графі "супровідні документи на вантаж" вказано: видаткова накладна, замовлення №15. У відповідній графі з найменуванням вантажу інформація відсутня. У зв`язку з цим, відповідачем зроблено висновок, що 29.07.2016р., 30.07.2016р., 31.07.2016р. здійснювалось навантаження, перевезення і розвантаження невідомого типу товару. Разом з тим, відсутність у товаро-транспортній накладній деяких реквізитів не роблять її недійсною та не свідчать про її неналежність та недопустимість як доказу на підтвердження господарської операції, оскільки, вказані товарно-транспортні накладні містять усі необхідні відомості, які дають можливість встановити зміст такої операції, вартісний вираз, учасників господарської операції тощо.

У графі "супровідні документи на вантаж" зазначених товарно-транспортних накладних вказано: "видаткова накладна+замовлення №15". Так, згідно з додатком №1 до договору №04/02-2016 від 04.02.2016р. замовлення на перевезення вантажів №15 від 29.07.2016р. окрім інших відомостей щодо маршруту перевезення, адрес завантаження-розвантаження, вартості послуг, зазначено назву, а саме "будівельні матеріали".

Проте, відсутність назви вантажу у наданих позивачем товарно-транспортних накладних не може свідчити про їх дефектність як доказу господарської операції.

Аналогічної позиції дотримується Верховного Суду у постанові 27.03.2018р. у справі №813/1401/17.

Щодо взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Енергобуд-Лайн" () судом встановлено наступне.

Згідно договору купівлі-продажу №51016 від 05.10.2016р., укладеного між ТОВ "Енергобуд-Лайн" (продавець) та ТОВ "Укрпромальп" (покупець), продавець зобов`язується поставляти, а покупець належним чином приймати і оплачувати обладнання та матеріальні цінності. Вартість та кількість даних матеріалів визначатиметься згідно виставлених продавцем рахунків. Якість і комплектність повинна відповідати вимогам ДСТУ, ГСТУ, ТУУ та іншим нормативним документам. Строк поставки матеріалів установлюється за домовленістю сторін. Продавець має право на дострокову поставку. Поставка може здійснюватись як постачальником (власними силами та засобами), так і покупцем за домовленістю. Договір діє з 05.10.2016р. по 31.12.2016р. або повного його виконання.

Податковий орган, під час перевірки прийов до висновку, що товарно-транспортні накладні чи інші документи, що підтверджують транспортування товару на виконання договору №51016 до перевірки не надано, встановити реальність доставки товару від ТОВ "Енергобуд-Лайн" до ТОВ "Укрпромальп" виявилось не можливим, що свідчить про те, що документи про переміщення товарно-матеріальних цінностей відсутні.

Проте, з даного приводу судом першої інстанції встановлено, що поставка здійснювалася силами продавця, що не суперечить умовам укладеного договору.

Позивачем представлено для перевірки первинні документи на поставку будівельних матеріалів (дріт, труба, брусок) на умовах укладеного договору, зокрема:

- видаткові накладні: №РН-10-1601 від 16.10.2016р., №РН-11-1408 від 14.11.2016р., №РН-12-1508 від 15.12.2016р.;

- податкові накладні: №79 від 16.10.2016р, №86 від 14.11.2016р, №35 від 15.12.2016р;

- платіжні доручення про оплату коштів на користь ТОВ "Енергобуд-Лайн": №708 від 01.11.2016р., №729 від 29.11.2016р., №762 від 26.12.2016р.;

- банківська виписка вибірково з контрагентом ТОВ "Енергобуд-Лайн" за період з 01.10.2016р. по 31.12.2016р.;

- оборотно-сальдова відомість з постачальниками ТОВ "Енергобуд-Лайн" за період липень-грудень 2016 року; оборотно-сальдова відомість по партнерах ТОВ "Енергобуд-Лайн" (код вн. 086) за період з 30.06.2016р. по 31.12.2016р.;

- аналіз оборотів по дереву постачальники - ТОВ "Енергобуд-Лайн";

- потоварні реєстри прихідних ордерів: за 16.10.2016р.; 14.11.2016р., 15.12.2016р..

Відповідні податкові накладні зареєстровані в ЄРПН.

Також судом встановлено, що будівельні матеріали, придбані позивачем в результаті даної господарської операції були частково використанні при виконанні договорів підряду, укладених між позивачем та ПрАТ «Вінницький ОЖК», ТОВ «Будрест», ТОВ «Хотел Менеджмент Груп», ПАТ «Надвірнанафтогаз». На підтвердження цього позивачем надано акти на списання матеріалів: №0040 від 31.10.2016р. по складу №201.02; №0044 від 30.11.2016р. по складу №201.02; №0045 від 30.11.2016 р. по складу №201.02; №0046 від 30.11.2016р. по складу №201.02; №0049 від 30.12.2016р. по складу №201.02; №0050 від 30.12.2016 року по складу №201.02; №0052 від 30.12.2016 року по складу №201.02; №0053 від 30.12.2016 року по складу №201.02; №0054 від 30.12.2016 року по складу №201.02.

Щодо взаємовідносин між позивачем та ТОВ "Латонік" () судом встановлено, що згідно умов договору купівлі-продажу №05/07 від 05.07.2017р. ТОВ "Укрпромальп" (покупець) придбаває у ТОВ "Латонік" (продавець) обладнання та матеріальні цінності. Договір діє до 31.12.2017р. або до повного виконання.

Судом встановлено, що вказані матеріали доставлялися позивачу перевізником на підставі укладено договору про перевезення вантажів №04/02-2016 від 04.02.2016р. із ФОП Щавровським І.Є. згідно із замовленням №27 від 04.09.2017р.

Позивачем представлено для перевірки первинні документи щодо купівлі будівельних та інших матеріалів (опалубка, дріт стальний, компресор поршневий і т.п.). на умовах укладеного договору, зокрема:

- видаткові накладні №РН-07-06003 від 06.07.2017р., №РН-9-05007 від 05.09.2017р., №РН-9-18004 від 18.09.2017р., №РН-9-22008 від 22.09.2017р.;

- податкові накладні №88 від 17.07.2017р., №49 від 05.09.2017р., №120 від 18.09.2017 р., №121 від 22.09.2017 р.;

- інвентарні картки: №0034 від 05.09.2017р. та №0035 від 22.09.2017р.;

- акт введення в експлуатацію 03 №034 від 05.09.2017 року;

- товаро-транспортні накладні: від 05.09.2017р., від 22.09.2017р.;

- потоварні реєстри прихідних ордерів: за 06.07.2017р., за 18.09.2017р.

- оборотно-сальдова відомість з ТОВ "Латонік" за період з 01.07.2017р. по 31.12.2017р. .

Згідно акту звірки розрахунків заборгованість ТОВ Укрпромальп" станом на 06.09.2017р. перед ТОВ "Латонік" становить 72530,40грн.

Згідно умов договору про уступку вимоги від 05.09.2017р. первісним боржником ТОВ "Укрпромальп" переведено борг в розмірі 72530,40грн. новому боржнику ТОВ "Флобер Торг". Про вказане складено акт взаємозаліку однорідних вимог, а оплата на виконання договору про уступку вимоги підтверджується банківською випискою з рахунку по операціях з ТОВ "Флобер" та платіжним дорученням №886 від 06.09.2017р.

Для підтвердження використання придбаних від ТОВ "Латонік" матеріалів позивачем надано акти на списання матеріалів: №0036 від 31.08.2017 року по складу №201.02, №0037 від 31.08.2017 року по складу №201.02, №0038 від 31.08.2017 року по складу №201.02, №0048 від 31.10.2017 року по складу №201.02, №0049 від 31.10.2017 року по складу №201.02 №0050 від 31.10.2017 року по складу №201.02, №0052 від 31.10.2017 року по складу №201.02, №0053 від 30.11.2017 року по складу №201.02, №0055 від 30.11.2017 року по складу №201.02, №0057 від 30.11.2017 року по складу №201.02.

Також встановлено, що між позивачем та ТОВ "Латонік" було укладено договір підряду №05/07-2017 від 05.07.2017р. Згідно умов даного договору підрядник - ТОВ "Латонік" зобов`язаний здійснити роботи по демонтажу, ремонту та монтажу самопливного обладнання приймального пристрою елеватора насіння ПрАТ "Вінницький ОЖК" (згідно додатків до договору), а замовник ТОВ "Укрпромальп" - прийняти та оплатити їх. Вартість та кошторис робіт сторонами правочину було погоджено згідно локального кошторису та договірної ціни.

В подальшому ТОВ "Укрпромальп" та ТОВ "Латонік" укладено додаткові угоди до договору підряду №05/07-2017: №1 від 06.07.2017р., №2 від 07.07.2017р., №3 від 06.07.2017р., №4 від 07.07.2017р., №5 від 10.07.2017р., №6 від 10.07.2017 р., №7 від 11.07.2017р., №8 від 13.07.2017р., №9 від 14.07.2017 №10 від 17.07.2017р., №11 від 18.08.2017р. Згідно умов названих угод підрядник - ТОВ "ЛАТОНІК" зобов`язаний здійснити роботи по гідроструменевому очищенню стін фасаду елеватора насіння, фасаду цеху екстракції, фарбування градильної блокової, знепилювання металевих поверхонь, влаштування підлоги з лінолеуму, демонтаж та монтаж норійної стрічки ковшової робочої башти та інші роботи згідно умов договору та додаткових угод до нього на ПрАТ "Вінницький ОЖК". Вартість та кошторис робіт також було погоджено згідно локального кошторису та договірної ціни.

Для підтвердження вказаних господарських операцій позивачем надано:

- податкові накладні: №7 від 19.07.2017 р.; №8 від 20.07.2017р.; №100 від 24.07.2017р., №101 від 24.07.2017р.; №102 від 24.07.2017р., №7 від 02.08.2017р. №8 від 03.08.2017р. №89 від 17,08.2017р., №90 від 17.08.2017р.; №91 від 17.08.2017р., №38 від 11.09.2017р.;

- довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат (КБ-3) за липень-вересень 2017 року;

- акти приймання виконаних будівельних робіт №№1-6 за липень 2017 року , №№7-10 за серпень 2017 року, № 11 за вересень 2017 року;

- банківська виписка вибірково з контрагентом ТОВ "Латонік" за період з 01.07.2017р. по 30.09.2017р;

- платіжні доручення №854 від 17.07.2017 року; №860 від 25.07.2017 року; №859 від 25.07.2017 року; №861 від 31.07.2017 року; №862 від 31.07.2017 року; №863 від 31.07.2017 року; №866 від 09.08.2017 року; №867 від 09.08.2017 року; №874 від 22.08.2017 року; №875 від 23.08.2017 року; №876 від 23.08.2017 року; №894 від 20.09.2017 року; №900 від 26.09.2017 року; №904 від 28.09.2017 року;

- оборотно-сальдова відомість з постачальниками ТОВ "Латонік" (код вн. 095) за період липень-жовтень 2017 року;

- аналіз оборотів по дереву постачальники - ТОВ "Латонік".

Судом першої інстанції встановлено, що всі податкові накладні по господарським операціям з зазначеними контрагентами зареєстровані в ЄРПН, товари, матеріали та обладнання, отримані від контрагентів були використані у господарській діяльності товариства, спричинили реальні зміни майнового стану товариства та в подальшому були використанні при здійсненні робіт згідно договорів підряду, надання послуг чи реалізовані іншим суб`єктам господарської діяльності.

При цьому, з акту перевірки слідує, що відповідачем не заперечувався факт надання вище перелічених первинних документів по взаємовідносинах позивача з контрагентами, як і той факт, що вони підтверджують такі відносини. Натомість, висновку щодо нереальності здійснених операцій та відсутності у позивача права на формування податкового кредиту за рахунок таких відносин відповідач дійшов з наступного.

Аналіз норм Податкового Кодексу України та Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" дає змогу дійти висновку, що обов`язковою умовою підтвердження реальності здійснення господарських операцій є фактична наявність у платника податків первинних документів, фізичних, технічних та технологічних можливостей для здійснення відповідних операцій та зв`язку між фактом придбання товару (послуги) і подальшою господарською діяльністю.

Аналогічної позиції дотримується і Верховний Суд. Так, у постановах від 22 вересня 2015 року у справах №810/5645/14 та №2а-2717/11/2670, Судовою палатою в адміністративних справах Верховного Суду було зазначено, що податкова накладна, яка видається платником податку, що поставляє послуги, на вимогу їх отримувача, є підставою для нарахування податкового кредиту останнього лише за умови здійснення самої господарської операції.

Таким чином, висновки відповідача, які ґрунтуються лише на податковій інформації та звітності контрагентів позивача, а не аналізу суті та наслідків господарських операцій, які мали місце у перевіряємому періоді, що, в свою чергу, не є безумовною підставою для висновків про відсутність фактичного виконання спірних договорів за умови наявності первинних документів, які спростовують такі доводи.

Контролюючі органи не наділені повноваженнями на перевірку економічної доцільності рішень, що приймаються суб`єктами господарювання, які у сфері господарської діяльності наділені самостійністю та широкою дискрецією (зокрема, при виборі контрагентів, вирішенні питання щодо необхідності залучення третіх осіб до виконання своїх господарських зобов`язань тощо).

Крім того, позивач не може нести відповідальність за невиконання його контрагентами (по ланцюгу) своїх податкових зобов`язань, адже поняття "добросовісний платник", яке вживається у сфері податкових правовідносин, не передбачає виникнення у платника додаткового обов`язку з контролю за дотриманням його контрагентами правил оподаткування, а сам платник не наділений повноваженнями податкового контролю для виконання функцій, покладених на податкові органи, а тому не може володіти інформацією відносно виконання контрагентом податкових зобов`язань.

В свою чергу, контролюючим органом не подано доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податку на додану вартість або можливої фіктивності його постачальника, зокрема, судових рішень, вироків, не наведено доводів щодо здійснення позивачем операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Колегія суддів також враховує, що судовим розглядом встановлено, та не заперечувалось представником відповідача, що на момент здійснення спірних господарських операцій, що всі контрагенти позивача були зареєстровані в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та мали чинні свідоцтва платників ПДВ.

Таким чином, за змістом норм Податкового кодексу України право покупця на податковий кредит з податку на додану вартість не ставиться в залежність від дотримання контрагентами вимог законодавства та вчинення ймовірних зловживань за ланцюгом постачання товару. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 30 жовтня 2018 року по справі №826/16134/14 (адміністративне провадження №К/9901/9387/18).

Згідно зі ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до вимог ст. 77 КАС України, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

В ході судового розгляду справи відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності прийнятого рішення.

Таким чином, за результатом апеляційного розгляду справи, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про недоведенність належними та домустимими доказами фатку порушення позивачем положень ПК України в частині формування податкового кредиту. Такі висновки відповідача колегія суддів вважає необґрунтованим та таким, що не відповідає дійсним обставинами справи, а тому, оскаржуване податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

В іншій частині рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року відповідачем не оскаржувалось.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним китеріям рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року відповідає.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів, оцінивши досліджені в ході розгляду справи докази в їх сукупності, дійшла висновку, що доводи викладені в апеляційній скарзі відповідача не спростовують висновків суду першої інстанції, оскільки останній всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для справи, а висновки щодо встановлених обставин і правові наслідки є вірними.

В силу ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Наведені вище обставини спростовують доводи апеляційної скарги про невідповідність рішення суду першої інстанції нормам матеріального та процесуального права, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області залишити без задоволення, а рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Ватаманюк Р.В. Сушко О.О.