Справа № 2340/4509/18
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4509/18 Суддя (судді) першої інстанції: В.А. Гайдаш
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Аліменка В.О.

суддів - Лічевецького І.О., Федотова І.В.

при секретарі - Столяр В.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, без фіксування технічними засобами, в порядку ч. 4 ст. 229 КАС України, апеляційні скарги ОСОБА_1 та Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області - Побережної Надії Петрівни, консультанта Шполянського районного суду Черкаської області по роботі з персоналом - Бондаренко Світлани Борисівни , керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області Курінної Ірини Михайлівни про визнання бездіяльності неправомірною та стягнення невиплаченої суддівської винагороди, -

В С Т А Н О В И Л А:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області, консультанта (по роботі з персоналом) Шполянського районного суду Черкаської області Бондаренко Світлани Борисівни, в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівні, керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області Курінної Ірини Михайлівни, в якому з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить:-

- визнати неправомірною бездіяльність відповідача 1 щодо невиплати судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за серпень 2018 року;

- визнати протиправними та незаконними дії консультанта (по роботі з персоналом) Шполянського районного суду Черкаської області Бондаренко Світлани Борисівни щодо внесення та підписання недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.08.2018 по 31.08.2018, що призвело до невиплати суддівської винагороди за серпень 2018 року;

- визнати протиправними та незаконними дії в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни щодо внесення, шляхом підписання, недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.08.2018 по 31.08.2018, що призвело до невиплати суддівської винагороди за серпень 2018 року;

- визнати протиправними та неправомірними дії керівника апарату Шполянського районного суду Черкаської області Курінної Ірини Михайлівни щодо внесення, шляхом підписання, недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.08.2018 по 31.08.2018, що призвело до невиплати суддівської винагороди за серпень 2018 року;

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області на користь позивача суддівську винагороду за серпень 2018 року в розмірі 58441 грн. 79 коп.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12.03.2019 року позов задоволено частково:

Визнано протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо невиплати судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за серпень 2018 року.

Зобов`язано Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівську винагороду за серпень 2018 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги в частині, суд першої інстанції виходив з того, що ТУ ДСА у Черкаській області не наділене повноваженнями самостійно визначати чи зменшувати розмір суддівської винагороди, оскільки це є порушенням права судді на її отримання. При цьому приписами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що обрахунок робочого часу суддів визначається днями, а не годинами.

Відмовляючи у задоволенні іншої частини позовних вимог, суд зазначив, що керівник апарату, виявивши відсутність Позивача на роботі, правомірно звернувся до в.о. голови суду з доповідними записками. Крім того, факти неповідомлення ОСОБА_1. в.о. голови суду про відсутність на роботі свідчать, що останній правомірно наклав резолюції на доповідні записки та виніс розпорядження.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, ТУ ДСА України в Черкаській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та у задоволенні позову відмовити повністю.

Крім того, на вказане судове рішення Позивачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати його в частині відмови у задоволенні позовних вимог та прийняти у ній нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити. В іншій частині рішення суду першої інстанції просить залишити без змін.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що у матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не обов`язкова, колегія суддів на місці ухвалила проводити апеляційний розгляд справи за відсутності представників сторін.

Згідно ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, зміст апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Як було встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, Указом Президента України "Про призначення суддів" №250/2011 від 02.03.2011 року ОСОБА_1 призначено строком на п`ять років на посаду судді Шполянського районного суду Черкаської області.

Наказом Шполянського районного суду Черкаської області від 14.03.2011 року №21 ОСОБА_1 зарахований до штату Шполянського районного суду Черкаської області. Повноваження здійснювати судочинство у межах п`ятирічного терміну завершилися у Позивача 02.03.2016 року, у зв`язку з чим останній перебуває у штаті суду як суддя, який не здійснює судочинство.

На підставі доповідних записок консультанта Шполянського районного суду Черкаської області по роботі з персоналом Бондаренко С.Б. , а саме в періоди з 1-3, 6-10, 13-17, 20-22, 27-29, 31 серпня 2018 року спеціальною комісією, уповноваженою фіксувати факти відсутності на роботі суддів та працівників апарату Шполянського районного суду Черкаської області, складено акти про відсутність на роботі судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1.

23.08.2018 та 07.09.2018 року вказаною комісією складено акти про відмову судді ОСОБА_1 знайомитись з актами про відсутність на роботі та не надання пояснень щодо причин відсутності в вказаний вище період

Згідно табелю обліку використання робочого часу Шполянського районного суду Черкаської області за серпень 2018 року, який підписаний в.о. голови суду та консультантом суду(по роботі з персоналом) , кількість відпрацьованих годин ОСОБА_1 за вересень склало 1 день.

З урахуванням наведеного, як вбачається Позивачу було нараховано суддівську винагороду судді за період роботи з 01.08.2018 до 30.08.2018 року пропорційно відпрацьованого часу, згідно табеля обліку використання робочого часу , за 1 год 45 хв.

На підставі встановлених вище обставин, суд першої інстанції, здійснивши системний аналіз ст. ст. 43, 130, 130-1 Конституції України, ст. ст. 24, 126, 127, 151, 154 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", п. 4.3 Положення про територіальне управління ДСА України у Черкаській області, затвердженого головою ДСА України 25.09.2015 року, прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог з огляду на характер суддівської винагороди та суперечливість відомостей табелю обліку робочого часу.

З такими висновками судова колегія може погодитися частково з огляду на таке.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд, визначає Закон України "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон).

Згідно ч. 1 ст. 155 Закону організаційне забезпечення роботи суду здійснює його апарат, який очолює керівник апарату.

Відповідно до п. 5.1 Розділу 5 Правил внутрішнього розпорядку в Шполянському районному суду Черкаської області, затверджених головою Шполянського районного суду Черкаської області 02.03.2013 року (далі - Правила), тривалість робочого часу працівників суду складає 40 годин в тиждень, у тому числі: пн-чт з 08 год. 00 хв. до 17 год. 15 хв., пт. з 08 год. 00 хв. до 15 год. 00 хв., обідня перерва з 12 год. 00 хв. до 13 год. 00 хв.

Згідно п. 5.8 Розділу 5 Правил судді повідомляють голову суду про свою відсутність на роботі у письмовій формі або засобами телефонного зв`язку.

Пунктом 10.1 Розділу 10 Правил передбачено, що контроль за виконанням правил внутрішнього трудового розпорядку покладається на керівника апарату суду.

Приписи абз. 1 п. 18 розділу ІІІ Типового положення про апарат місцевого, апеляційного судів, затвердженого наказом ДСА України від 28.09.2012 року № 115, визначають, що на час відсутності керівника апарату суду чи неможливості здійснювати ним своїх повноважень з інших причин його обов`язки виконує один із заступників керівника апарату суду відповідно до встановленого керівником апарату суду розподілу обов`язків.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, заступник керівника апарату, виявивши відсутність ОСОБА_1 на робочому місці, діяв правомірно, звернувшись до в.о. голови суду з відповідними доповідними записками, а отже і підстави для визнання протиправними дій заступника керівника апарату відсутні.

Посилання ОСОБА_1 на те, що дані Правила всупереч вимог п. 1 ч. 5 ст. 126 Закону затверджені головою Шполянського районного суду Черкаської області, а не зборами суддів, а відтак є нечинними, колегією суддів оцінюється критично, оскільки доказів оскарження в установленому порядку вказаних Правил матеріали справи не містять.

Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону голова місцевого суду з питань, що належать до його адміністративних повноважень, видає накази і розпорядження.

Відтак, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів того, що Позивач повідомив про причини відсутності на робочому місці, то резолюції про зясування причин відсутності на роботі судді накладені правомірно.

Разом з тим, як вірно зазначив суд першої інстанції, відповідно до ст. 130-1 Конституції України, для захисту професійних інтересів суддів та вирішення питань внутрішньої діяльності судів відповідно до закону діє суддівське самоврядування.

Частинами 1-3 ст. 126 Закону встановлено, що для захисту професійних інтересів суддів та вирішення питань внутрішньої діяльності судів в Україні діє суддівське самоврядування - самостійне колективне вирішення зазначених питань суддями.

Суддівське самоврядування є однією з гарантій забезпечення незалежності суддів. Діяльність органів суддівського самоврядування має сприяти створенню належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів і суддів, утверджувати незалежність суду, забезпечувати захист суддів від втручання в їхню діяльність, а також підвищувати рівень роботи з кадрами у системі судів.

До питань внутрішньої діяльності судів належать питання організаційного забезпечення судів та діяльності суддів, соціальний захист суддів та їхніх сімей, а також інші питання, що безпосередньо не пов`язані зі здійсненням правосуддя.

Згідно ч. 1 ст. 127 Закону організаційними формами суддівського самоврядування є збори суддів, Рада суддів України, з`їзд суддів України.

З урахуванням наведеного колегія суддів вказує, що компетенція щодо вирішення питань внутрішньої діяльності суддів належить виключно суддівському самоврядуванню - зборам суддів відповідного суду. При цьому, якщо суддя не дотримується правил внутрішнього трудового розпорядку суду, голова суду за наслідком обговорення даного питання на зборах суддів суду, має право направити докази недотримання суддею правил внутрішнього розпорядку до Вищої ради правосуддя з метою притягнення судді до дисциплінарної відповідальності в установленому Законом порядку.

Відтак, колегія суддів вказує, що Законом не врегульовує питання обліку робочого часу, перебування на робочому місці судді, а тому дії в.о. голови та старшого секретаря щодо внесення відомостей про зменшеної тривалості робочого часу до табеля обліку робочого часу ОСОБА_1 є протиправними.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до ч. 3 ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

Згідно ст. 130 Основного Закону держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.

Суддівська винагорода регулюється Законом України "Про судоустрій і статус суддів" (крім суддів Конституційного Суду України) і не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Наведену позицію підтримано і Верховним Судом у постанові від 15.01.2019 року у справі № 826/8358/17.

Отже, як вірно зазначив суд першої інстанції, розмір суддівської винагороди визначається виключно Законом України "Про судоустрій і статус суддів". Зменшення чи позбавлення судді його суддівської винагороди інакше, ніж у порядку, передбаченого Законом є протиправним.

Згідно ч. ч. 2, 10 ст. 135 Закону cуддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за: 1) вислугу років; 2) перебування на адміністративній посаді в суді; 3) науковий ступінь; 4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу.

Аналіз змісту положень ст. 135 Закону дає підстави для висновку, що суддівська винагорода має щомісячний характер. Тобто, її виплата не залежить від кількості робочих днів у місяці, водночас така винагорода виплачується за фактично відпрацьований суддею робочий день. Проте, як вірно зазначив суд першої інстанції, згадана норма Закону не містить застережень щодо можливості визначення погодинної складової суддівської винагороди з метою здійснення її виплати за фактично відпрацьований час робочого дня.

У контексті наведеного судова колегія вважає за необхідне звернути увагу, що зі змісту табелю обліку використання робочого часу Шполянського районного суду Черкаської області за серпень 2018 року вбачається, що кількість днів фактичної роботи судді ОСОБА_1 складала 1(один). Викладене, за встановлених вище обставин відсутності можливості виплати суддівської винагороди виходячи з розрахунку погодинної оплати праці, свідчить про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 Закону Державна судова адміністрація України є державним органом у системі правосуддя, який здійснює організаційне та фінансове забезпечення діяльності органів судової влади у межах повноважень, установлених законом.

Згідно ч. 1 ст. 154 Закону територіальними органами Державної судової адміністрації України є територіальні управління Державної судової адміністрації України.

Пунктом 4.3 Положення про територіальне управління ДСА України у Черкаській області, затвердженого Головою ДСА України 25.09.2015 року, встановлено, що територіальне управління ДСА України в Черкаській області здійснює функції розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності ТУ ДСА України у Черкаській області та місцевих загальних судів Черкаської області.

Таким чином, як вірно підкреслив суд першої інстанції, ТУ ДСА у Черкаській області не наділене повноваженнями самостійного зменшення суддівської винагороди, оскільки останнє призводить до порушення гарантованого та встановленого Законом права на суддівську винагороду, закріплену як Конституцією України, так і Законом.

З урахуванням наведеного, оскільки у направленому до ТУ ДСА в Черкаській області табелі обліку використання робочого часу Шполянського районного суду Черкаської області за серпень 2018 року було зафіксовано 1 день фактичної роботи судді ОСОБА_1, підстав для зменшення розмір суддівської винагороди в указані дні не було.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив протиправність дій ТУ ДСА України в Черкаській області.

Проте, суд апеляційної інстанції,вказує, що недотримання суддею правил внутрішнього трудового розпорядку може бути підставою для направлення відповідних доказів до Вищої ради правосуддя після обговорення даного питання на зборах суддів. Звернув увагу, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" не врегульовано питання обліку робочого часу судді, перебування останнього на робочому місці, а тому дії в.о. голови щодо внесення відомостей про внесення тривалості робочого часу до табелю обліку є протиправними.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку в задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними та незаконними дії в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни щодо внесення, шляхом підписання, недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.08.2018 по 31.08.2018, що призвело до невиплати суддівської винагороди за серпень 2018 року.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області- задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 березня 2019 року - скасувати, та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Визнати протиправними та незаконними дії в.о. голови Шполянського районного суду Черкаської області Побережної Надії Петрівни щодо внесення, шляхом підписання, недостовірних даних до табелю обліку використання робочого часу з 01.08.2018 по 31.08.2018, що призвело до невиплати суддівської винагороди за серпень 2018 року.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області щодо невиплати судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за серпень 2018 року.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Черкаській області нарахувати та виплатити судді Шполянського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 суддівську винагороду за серпень 2018 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді І.О. Лічевецький

І.В. Федотов