Справа № 440/1742/19
Суддя: К.І. Клочко
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

12 червня 2019 рокум. ПолтаваСправа №440/1742/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Клочко К.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості про визнання протиправною бездіяльності в частині відмови у призначенні допомоги по безробіттю та зобов`язання призначити допомогу по безробіттю з 03.07.2017 та розпочати її виплату.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21 травня 2019 року позовну заяву залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам статей 122, 161 Кодексу адміністративного судочинства України. Для усунення недоліків встановлено десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

07.06.2019 на адресу суду надійшла заява про поновлення строків оскарження.

Розглянувши заяву позивача про поновлення строку звернення до суду з позовом, суд зазначає наступне.

Частинами першою та другою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Поряд з цим, суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали здійсненню процесуального права на оскарження, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів, а також з того, чи мав заявник можливість своєчасно реалізувати своє право на оскарження.

В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 18.07.2018 звернулася за захистом своїх прав до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою про стягнення допомоги по безробіттю та моральної шкоди.

Разом з тим, суд наголошує, що предметом оскарження у даній справі є відмова у наданні статусу безробітної, призначенні допомоги по безробіттю, про які ОСОБА_1 дізналася з листів Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості від 05.04.2018 №864 та Полтавського обласного центру зайнятості від 15.05.2018 №16/04/1997/8. Однак, з позовом до суду про оскарження відмови у наданні статусу безробітної, призначенні допомоги по безробіттю позивач звернулася лише 17.05.2019.

При цьому, суд не вважає поважними причинами пропуску строку звернення до суду з позовом звернення до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовною заявою про стягнення допомоги по безробіттю та моральної шкоди.

Законодавець пов`язує початок обчислення строку звернення до суду не лише з тим, коли особа суб`єктивно з`ясувала для себе або почала усвідомлювати, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням, а й з тим, коли саме вона об`єктивно повинна була дізнатися про ці рішення, дії чи бездіяльність, що мають вплив на неї, та чи мала особа реальну можливість дізнатися про наявність порушення раніше.

З системного аналізу норми статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що у випадку пропуску строку звернення до суду підставами для розгляду справи є лише наявність поважних причин, тобто, обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Позивач мала бути обізнаною про порушення своїх прав та мала змогу звернутись до суду за їх захистом своєчасно, оскільки зі змісту позовної заяви, доданих до позову матеріалів та заяви про поновлення строку вбачається, що позивачу було відомо про відмову у наданні статусу безробітної, призначенні допомоги по безробіттю з листів Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості від 05.04.2018 №864 та Полтавського обласного центру зайнятості від 15.05.2018 №16/04/1997/8, про що зазначено у позовній заяві, поданій 18.07.2018 до Автозаводського районного суду м. Кременчука.

Разом з тим, з позовом до суду позивач звернулася лише 17.05.2019, тобто з порушенням шестимісячного строку, передбаченого Кодексом адміністративного судочинства України.

Доказів неможливості звернутися з даним позовом у визначені процесуальним законом строки позивач не надала.

Суд зазначає, що законодавче обмеження строку протягом якого особа може звернутися до суду, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після спливу таких строків відносини вважаються стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа "Стаббігс на інші проти Великобританії", справа "Девеер проти Бельгії").

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані /див. рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року, заява № 28090/95, пункт 45/. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними /рішення від 25 січня 2000 року, пункт 33/.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку на подання позову можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та повинні бути підтверджені належними доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 24.04.2018 у справі №816/1630/17 (номер в ЄДРСР 73604918).

Позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, та не наведено підстав пропуску такого строку, які могли б бути визнані судом поважними.

Натомість указані позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнано судом неповажними.

Крім того, поновлення позивачу строку звернення до суду з позовом матиме наслідком необґрунтоване втручання суду у принцип правової визначеності, порушуватиме права інших учасників провадження на справедливий судовий розгляд в розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно із частиною першою статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Беручи до уваги те, що позивачем не наведено поважних підстав для поновлення строку звернення до суду, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду та повернути позовну заяву позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись статтею 123, пунктом 9 частини четвертої статті 169, статями 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Кременчуцького міськрайонного центру зайнятості про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали направити особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України від 03.10.2017 № 2147-VIII.

Суддя К.І. Клочко