Справа № 219/14109/17
Суддя: Харченко О. П.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 6-а/219/18/2019
У Х В А Л А

10 червня 2019 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Харченко О.П.,

при секретарі Єлісеєвій С.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмуті Донецької області заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (надання звіту) у справі № 219/14109/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання бездіяльності неправомірною та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про застосування заходів судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просить зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області надати звіт про виконання судового рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.01.2018 року, яким визнано неправомірною бездіяльність Бахмутського ОУ ПФУ Донецької області щодо невиплати з 01 березня 2016 року призначеної пенсії ОСОБА_1 , а також зобов`язано Бахмутське ОУ ПФУ Донецької області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 призначену їй пенсію з 01 березня 2016 року.

Заявник ОСОБА_1 та її представник адвокат Пікулін Р.М. у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце вирішення даного питання були повідомлені належним чином.

Представник Бахмутського ОУ ПФУ Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справ, суд приходить до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.01.2018 року задоволено вимоги ОСОБА_1 , відповідно до яких визнано неправомірною бездіяльність Бахмутського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо невиплати 01 березня 2016 року призначеної пенсії ОСОБА_1 , а також зобов`язано Бахмутське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 призначену їй пенсію з 01 березня 2016 року.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тобто, Кодексом адміністративного судочинства України чітко визначено, що судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах покладено саме на суд, який, в разі неподання такого звіту, ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф.

Вказані норми кореспондуються з положенням пункту 1 частини 6 статті 246 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким у резолютивній частині рішення суду може бути визначений порядок та встановлений судом строк виконання рішення.

Згідно зі ст. 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження". Судовий контроль у формі зобов`язання подати звіт, також є формою забезпечення виконання судових рішень.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про огляд застосування адміністративними судами статті 267 Кодексу адміністративного судочинства України" № 3 від 13.03.2017 вбачається, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання постанови, є правовим наслідком судового рішення і саме в його резолютивній частині повинно бути визначено обов`язок подати звіт, оскільки встановити судовий контроль за невиконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої чи апеляційної інстанції може лише під час прийняття постанови у справі.

Пленум Вищого адміністративного суду України наголосив, що вказаною статтею Кодексу адміністративного судочинства України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено чітких вимог до інформації, яку має містити звіт про виконання судового рішення. Разом з тим, виходячи із самого поняття він має містити, зокрема інформацію щодо стану виконання судового рішення, відомості щодо дій вчинених відповідачем на виконання судового рішення, причини невиконання (лише часткового виконання) з додаванням документів на підтвердження викладених обставин.

Слід зазначити, що вирішення питання про встановлення судового контролю за виконання рішення суб`єктом владних повноважень можливе лише під час прийняття такого судового рішення. При цьому висновок про встановлення судового контролю зазначається в його резолютивній частині.

Покладення зобов`язання на відповідача надання суду Звіту про виконання судового рішення є правом, а не обов`язком суду, і це право суддя використовує з урахуванням особистого бачення щодо можливості ігнорування суб`єктом владних повноважень ухвалених процесуальних документів. Зобов`язувати надавати Звіт про виконання рішення необхідно лише у випадку, коли існують беззаперечні докази нехтування відповідачем вимогам суду.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №826/18826/14.

З матеріалів справи вбачається, що позивачка під час розгляду справи по суті не ставила перед судом питання щодо встановлення контролю за виконанням судового рішення по даній адміністративній справі.

Таким чином, виходячи з системного аналізу вказаних правових норм випливає, що судовий контроль здійснюється шляхом вказівки у судовому рішення про зобов`язання відповідача подати у встановлений строк звіт про виконання рішення. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 15.01.2018 року не встановлено судового контролю за виконання судового рішення шляхом зобов`язання відповідача надати звіт про виконання судового рішення.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом подання звіту.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 241-243, 248, 295, 382 КАС України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення (надання звіту) у справі № 219/14109/17 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.П.Харченко