Справа № 2340/4998/18
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 2340/4998/18 Суддя першої інстанції: П.Г. Паламар
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Коротких А.Ю.

Федотова І.В.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати акт форми Н-5 від 05 грудня 2018 року, складений комісією з розслідування нещасного випадку Головного управління Національної поліції в Черкаській області, згідно якого нещасний випадок, який стався з ОСОБА_1 , визнано таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків;

- визнати протиправним та скасувати акт № 46 про нещасний випадок невиробничого характеру форми НТ від 05 грудня 2018 року, затверджений начальником Головного управління Національної поліції в Черкаській області;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області повторно здійснити розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 , 22 лютого 2016 року близько 20 год. 40 хв. на території біля будинку по вул. Перемоги, 13, в м. Кам`янка, Черкаської області у відповідності з вимогами «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затвердженого Наказом МВС України №1346 від 27 грудня 2002 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Черкаській області за результатами розслідування скласти акт за формою Н-1 та Н-5.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року адміністративний позов задоволено повністю:

- визнано протиправним та скасовано акт форми Н-5* від 05 грудня 2018 року розслідування нещасного випадку, що стався 22 лютого 2016 року близько 20 год. 40 хв. з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 . Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області;

- визнано протиправним та скасовано акт форми НТ* № 46 про нещасний випадок невиробничого характеру від 05 грудня 2018 року;

- зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області повторно здійснити розслідування нещасного випадку, який стався з ОСОБА_1 , 22 лютого 2016 року близько 20 год. 40 хв. на території біля будинку по вул. Перемоги, 13 в м. Кам`янка Черкаської області у відповідності з вимогами «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затвердженого Наказом МВС України №1346 від 27 грудня 2002 року та за результатами розслідування скласти акти за формою Н-1 та Н-5.

Не погоджуючись з вказаним рішенням відповідач - Головне управління Національної поліції в Черкаській області, подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та здійснені порушення процесуальних вимог, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. Скаржник зазначає, що нещасний випадок стався внаслідок порушення позивачем Закону України «Про охорону праці». Крім того, зазначає, що встановити причинний зв`язок між травмою позивача та подією, яка сталась 22 лютого 2016 року неможливо, оскільки позивач несвоєчасно звернувся за медичною допомогою та не повідомляв своє безпосереднє керівництво про отримання ним травми під час проходження служби.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 в період з 07 листопада 2015 перебував на посаді інспектора сектору реагування патрульної поліції Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області в званні старший лейтенант поліції.

Відповідно до розстановки нарядів Кам`янського відділення поліції 22 лютого 2016 року позивач разом з помічником чергового старшим сержантом поліції ОСОБА_2. , заступив на добове чергування. Перед заступанням на службу, пройшли інструктаж із заходів безпеки при поводженні з вогнепальною зброєю, отримали табельну вогнепальну зброю.

Цього ж дня о 20 год. 15 хв. до Кам`янського відділення поліції надійшло анонімне повідомлення від чоловіка, що в АДРЕСА_1. де він проживає, останній погрожує своїй дитині вбивством (Журнал ЄО № 489).

Черговим по відділенню поліції направлено на місце події старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 та старшого сержанта поліції ОСОБА_2 .

Відповідно до запису в журналі «Обліку справ про адміністративні правопорушення та протоколів про адміністративні затримання Камянського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області» № 89 від 23 лютого 2016 року вказано, що 22 лютого 2016 року о 20 год. 30 хв. в м. Кам`янка по вул. Перемоги, ОСОБА_3 чинив опір працівникам поліції.

Як пояснює позивач, під час затримання ОСОБА_3 він отримав травму лівого колінного суглобу.

ОСОБА_1 24 лютого 2016 року звернувся до лікаря травматолога Кам`янської ЦРЛ. За місцем звернення ОСОБА_1 надано медичну допомогу, встановлено діагноз- пошкодження меніска лівого колінного суглобу. Позивач перебував на амбулаторному лікуванні в період з 24 лютого 2016 року по 11 березня 2016 року та з 05 липня 2016 року по 13 липня 2016 року.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 13778 від 22 листопада 2017 року встановлено діагноз - посттравматичний деформуючий артроз лівого колінного суглобу II ст. з варусною деформацією колінного суглобу, з застарілим пошкодженням передньої хрестоподібної зв`язки лівого колінного суглобу, стійкий больовий синдром, значне порушення функцій опори та ходи.

ОСОБА_1 22 вересня 2016 звернувся до Головного управління Національної поліції в Черкаській області з рапортом щодо проведення службового розслідування по факту отримання ним травми 22 лютого 2016 року о 20 год. 40 хв. за адресою м. Кам`янка, вул. Перемоги 13.

Наказом Головного управління Національної поліції в Черкаській області від 06 грудня 2016 року № 3165 «Про утворення комісії з розслідування нещасного випадку», створено комісію для проведення розслідування нещасного випадку, що стався з інспектором сектору реагування патрульної поліції Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1. 22 лютого 2016 року.

Комісією Головного управління Національної поліції в Черкаській області складено акт 05 січня 2017 року, за формою Н-5*, розслідування нещасного випадку, що стався з інспектором сектору реагування патрульної поліції Кам`янського ВП Смілянського ВП ГУНП в Черкаській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1., та акт, за формою НТ* №46 про нещасний випадок невиробничого характеру, згідно висновків яких, нещасний випадок стався за обставин, які не підпадають під дію п. п. 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346, тому вважається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Не погоджуючись з висновками комісії, викладеними у актах за формою Н-5*, НТ* №46, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2018 року у адміністративній справі № 823/614/18, зокрема скасовано акт форми Н-5* від 05 січня 2018 року, акт форми НТ* № 46 про нещасний випадок невиробничого характеру від 05 січня 2018 року та зобов`язано Головне управління Національної поліції в Черкаській області повторно здійснити розслідування нещасного випадку, який стався з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1 . Кам`янського ВП Смілянського ВП Головного управління Національної поліції в Черкаській області, 22 лютого 2016 року близько 20 год. 40 хв. на території біля будинку по вул. Перемоги, 13 в м. Кам`янка Черкаської області у відповідності з вимогами «Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України», затвердженого Наказом МВС України № 1346 від 27 грудня 2002 року.

З тексту даного рішення суду вбачається, що під час проведення службового розслідування та встановлення причинно-наслідкових обставин отриманої травми, комісією не взяті до уваги ні протокол про адміністративне правопорушення, ні покази свідків. Крім того, суд визнав нещасний випадок таким, що відбувся в період проходження служби та під час виконання ОСОБА_1 службових обов`язків.

На виконання рішення суду 05 грудня 2018 року комісією Головного управління Національної поліції в Черкаській області проведено повторне розслідування нещасного випадку, який стався з інспектором сектору реагування патрульної поліції Кам`янського ВП Смілянського ВП Головного управління Національної поліції в Черкаській області, старшим лейтенантом поліції ОСОБА_1. та складено акт, за формою Н-5*, а також акт, за формою НТ* № 46 про нещасний випадок невиробничого характеру, згідно висновків яких, нещасний випадок стався за обставин, які не підпадають під дію п. п. 3.9, 3.10 Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах системи МВС України, затвердженого наказом МВС України від 27 грудня 2002 року № 1346, внаслідок порушенням потерпілим службової дисципліни, а тому вважається таким, що стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Не погоджуючись з висновками комісії, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову суд першої інстанції виходив з того, що комісія повторно не врахувала всі обставини справи.

Колегія суддів погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З метою врегулювання питань, пов`язаних з розслідуванням та веденням обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій, що сталися в органах і підрозділах внутрішніх справ України, Міністерство внутрішніх справ України затвердило Порядок № 1346.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 1346 розслідуванню підлягають раптові погіршення стану здоров`я, поранення, травми, у тому числі отримані внаслідок тілесних ушкоджень, заподіяних іншою особою, гострі професійні захворювання і гострі професійні та інші отруєння, теплові удари, опіки, обмороження, утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, інші ушкодження, отримані внаслідок аварій, пожеж, стихійного лиха (землетруси, зсуви, повені, урагани та інші надзвичайні події), контакту з тваринами, комахами та іншими представниками фауни і флори, що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення потерпілого на іншу (легшу) роботу терміном не менш як на один робочий день, а також випадки смерті в підрозділі (далі - нещасні випадки).

Згідно з пунктами 2.2 та 2.4 Порядку № 1346 за результатами розслідування складаються акти за формою Н-1* (додаток 1) і беруться на облік нещасні випадки (у тому числі поранення), які сталися з працівниками в період проходження служби при виконанні службових обов`язків. Якщо за висновками роботи комісії з розслідування прийнято рішення, що про нещасний випадок не повинен складатися акт за формою Н-1*, тобто нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, про такий нещасний випадок складається акт за формою НТ* (додаток 2).

Пунктом 3.1 Порядку № 1346 передбачено, що про кожний нещасний випадок (у тому числі поранення) працівник, який його виявив, або сам потерпілий повинні негайно повідомити безпосереднього керівника робіт чи іншу посадову особу підрозділу і вжити заходів до надання необхідної допомоги.

Відповідно до пункту 3.5 Порядку № 1346 керівник підрозділу, одержавши повідомлення про нещасний випадок (у тому числі поранення), крім випадків зі смертельним наслідком та групових випадків травматизму, наказом або розпорядженням організовує його розслідування комісією не менше ніж три особи, до складу якої включаються: керівник (спеціаліст) служби охорони праці підрозділу (голова комісії), керівник (безпосередній або прямий начальник) структурного підрозділу, де працює потерпілий, інші посадові особи.

Пунктом 3.8 Порядку № 1346 обумовлено, що комісія з розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) зобов`язана протягом трьох діб після утворення комісії, серед іншого: визначити, чи трапився нещасний випадок (у тому числі поранення) у період проходження служби при виконанні службових обов`язків (не пов`язаний з виконанням службових обов`язків); скласти акт розслідування нещасного випадку (у тому числі поранення) за формою Н-5* (додаток 4) у трьох примірниках, а також акт за формою Н-1* (НТ*) у п`яти примірниках і передати їх на затвердження керівнику підрозділу, який призначив комісію.

Згідно з додатком № 4 в акті розслідування нещасного випадку зазначається один з таких висновків: нещасний випадок (у тому числі поранення) стався в період проходження служби і не пов`язаний з виконанням службових обов`язків; нещасний випадок (у тому числі поранення) стався в період проходження служби при виконанні службових обов`язків.

Відповідно до пункту 3.10 Порядку № 1346 комісія з розслідування також визнає, що «нещасний випадок трапився при виконанні службових обов`язків», якщо він стався в період проходження служби внаслідок: раптового погіршення стану здоров`я працівника під час виконання ним трудових (посадових) обов`язків у разі відсутності умов, зазначених у третьому, четвертому та шостому абзацах пункту 3.11 цього розділу, що визнається пов`язаним з виконанням службових обов`язків за умови, що погіршення стану здоров`я працівника сталося внаслідок впливу небезпечних чи шкідливих виробничих факторів, що підтверджено медичним висновком, або якщо потерпілий не проходив медичного огляду, передбаченого законодавством, а робота, що виконувалася, протипоказана потерпілому відповідно до медичного висновку про стан його здоров`я.

Отже, за змістом наведених вище приписів Порядку № 1346 розслідуванню за цим нормативно-правовим актом підлягають, серед іншого, раптові погіршення стану здоров`я (нещасні випадки), що призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 лютого 2016 року під час затримання ОСОБА_3 позивач отримав травму лівого колінного суглобу. У зв`язку з вказаними обставинами 24 лютого 2016 року звернувся до лікаря травматолога Кам`янської ЦРЛ та в період з 24 лютого 2016 року по 11 березня 2016 року та з 05 липня 2016 року по 13 липня 2016 року перебував на лікуванні.

З аналізу висновку службового розслідування, вбачається, що комісія повторно не врахувала всі обставини справи. Висновок службового розслідування ґрунтується на тому, що позивачем порушено службову дисципліну, а саме: не повідомлено про отриману травму під час затримання правопорушника безпосереднього керівника. Крім того, у висновках акту вказано про несвоєчасне звернення позивача за медичною допомогою, а тому причинний зв`язок між падінням ОСОБА_1 22 лютого 2016 року та зазначеним діагнозом 24 лютого 2016 року не встановлено.

Разом з тим, відповідачем не спростовано того, що під час затримання правопорушника 22 лютого 2016 року позивач отримав травму.

Однак, під час проведення службового розслідування та встановлення причинно-наслідкових обставин отриманої травми, комісією повторно не взяті до уваги ні протокол про адміністративне правопорушення, ні покази свідків.

Наполягаючи на правомірності своїх дій та достовірності висновків акту службового розслідування нещасного випадку, скаржник зазначає про недотримання ОСОБА_1 вимог ст. 14 Закону України «Про охорону праці».

Надаючи оцінку таким доводам відповідача колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про охорону праці» працівник зобов`язаний: дбати про особисту безпеку і здоров`я, а також про безпеку і здоров`я оточуючих людей в процесі виконання будь-яких робіт чи під час перебування на території підприємства; знати і виконувати вимоги нормативно-правових актів з охорони праці, правила поводження з машинами, механізмами, устаткуванням та іншими засобами виробництва, користуватися засобами колективного та індивідуального захисту; проходити у встановленому законодавством порядку попередні та періодичні медичні огляди. Працівник несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Проте, розслідуванням не доведено факту недбалого відношення позивача до правових, соціально-економічних, організаційно-технічних, санітарно-гігієнічних і лікувально-профілактичних заходів та засобів, спрямованих на збереження життя.

Під час службового розслідування комісією не досліджувались журнали цільових інструктажів з техніки безпеки, проходження профілактичних оглядів в системі МОЗ.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що без встановлених фактів вини ОСОБА_1 , комісія встановила, що нещасний випадок не пов`язаний з виконанням службових обов`язків, хоча мало місце затримання правопорушника під час несення служби.

З огляду на зазначені вище обставини колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно необґрунтованості висновків актів від 05 грудня 2018 року за формою Н-5*, НТ* № 46, а нещасний випадок таким, що відбувся в період проходження служби та під час виконання ОСОБА_1 службових обов`язків.

Враховуючи, що всі вказані відповідачем доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, які містяться в рішенні суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що підстави для задоволення його апеляційної скарги відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 286, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Черкаській області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов