Справа № 640/9957/19
Суддя: Літвінова А.В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

11 червня 2019 року м. Київ № 640/9957/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Літвінової А.В., розглянувши заяву особи, що може отримати статус позивача у справі - ОСОБА_2, про забезпечення позову

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 (як особа, що може отримати статус позивача у справі) звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з заявою про забезпечення позову шляхом встановлення заборони:

- Кабінету Міністрів України вчиняти будь-які дії щодо обрання (зміни, призначення) членів наглядової ради та формування нового складу наглядової ради публічного акціонерного товариства «Центренерго»;

- Фонду державного майна України вчиняти будь-які дії щодо обрання (зміни, призначення) членів наглядової ради та формування нового складу наглядової ради публічного акціонерного товариства «Центренерго»;

- Загальним зборам публічного акціонерного товариства «Центренерго» приймати рішення щодо обрання (зміни, призначення) членів наглядової ради та формування нового складу наглядової ради.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Як вбачається з тексту заяви про забезпечення позову, підставою для звернення ОСОБА_2 до суду із відповідною заявою стали наступні обставини.

Фонд державного майна України 24.11.2017 оголосив конкурсний відбір претендентів на зайняття посад трьох незалежних членів наглядової ради публічного акціонерного товариства «Центренерго».

13.03.2018 відбулося засідання Конкурсної комісії Фонду з проведення конкурсного відбору кандидатів на посаду незалежного члена наглядової ради публічного акціонерного товариства «Центренерго», за результатами якого було прийнято такі рішення:

- конкурсний відбір на посади трьох незалежних членів наглядової ради публічного акціонерного товариства «Центренерго», оголошений на сайті Фонду 24.11.2017, визнано таким, що відбувся;

- визнано ОСОБА_2 кандидатурою для подальшого визначення переможців конкурсного відбору на посади трьох незалежних членів наглядової ради публічного акціонерного товариства «Центренерго» в розрізі кваліфікації та досвіду роботи.

Конкурсний відбір на посади незалежних членів наглядової ради вищевказаного акціонерного товариства, визнано Фондом державного майна України таким, що відбувся, а ОСОБА_2 визнано кандидатурою для подальшого визначення переможця конкурсного відбору на означену посаду.

Як вбачається з тексту заяви про забезпечення позову, Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №190 від 21.03.2018 «Деякі питання призначення керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки та членів їх наглядових рад», у пунктах 1, 2 якої передбачено, що розпочаті до набрання чинності цією постановою конкурсні відбори керівників особливо важливих для економіки суб`єктів господарювання державного сектору економіки та членів їх наглядових рад підлягають припиненню.

Таким чином, на підставі вказаних вимог постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 №190 процедуру проведення конкурсного відбору на посади незалежних членів наглядової ради публічного акціонерного товариства «Центренерго» було припинено.

Разом з тим, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі №826/15551/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.03.2019, пункти 1, 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.03.2018 № 190 визнано протиправними та нечинними.

Отже, з моменту набирання законної сили рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12.12.2018 у справі № 826/15551/18, а саме з 12.03.2019, підстави для припинення процедури проведення конкурсного відбору на посаду незалежних членів наглядової ради публічного акціонерного товариства «Центренерго» відпали.

За таких обставин Якімов В.В. вважає, що скасування судовим рішенням підстав для припинення процедури проведення конкурсного відбору на посаду незалежних членів наглядової ради вказаних акціонерних товариств вимагає в свою чергу від Фонду державного майна України та Кабінету Міністрів України вчинення дій щодо завершення названого конкурсного відбору. Однак, з невідомих причин такі дії вже понад два місяці не вчиняються, а отже вказана бездіяльність є досить тривалою і очевидною, такою, що грубо порушує правовий порядок, адже наслідком завершення конкурсних відборів є призначення обраної кандидатури на посаду члена наглядової ради відповідного акціонерного товариства.

У заяві про забезпечення позову, ОСОБА_2 зазаначає, що така бездіяльність порушую його права, як кандидата, який бездоганно пройшов (витримав) вказані конкурсні відбори, оскільки Позивач має юридичні підстави і легітимні очікування щодо зайняття посади незалежного члена наглядової відповідного акціонерного товариства.

Згідно з приписами статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України клопотання про забезпечення позову розглянуто без повідомлення учасників справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Тобто, прийняття такого рішення доцільно та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може в майбутньому ускладнити виконання судового рішення чи привести до потреби докласти значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно, розгляд заяв про забезпечення позову здійснюється з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, суд повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

У випадку звернення сторони з вимогою про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, заявник повинен обґрунтувати причини звернення з такою вимогою та надати відповідні докази, які б підтверджували факт існування реальної загрози його правам, свободам та інтересам.

Крім того, суд звертає увагу, що згідно Рекомендації №R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідача.

Суд відмічає, що викладені в заяві про забезпечення позову обставини та правова оцінка питань щодо протиправності оскаржуваного розпорядження, підлягають з`ясуванню під час розгляду справи по суті в разі подання відповідного адміністративного позову.

Наявність ознак протиправності дій Кабінету Міністрів України та Фонду державного майна України, може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Поряд з цим, наразі заявником не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам ОСОБА_2 .

Враховуючи зазначене, виходячи із змісту поданої заяви та доводів наведених заявником на її обґрунтування, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про забезпечення позову та не вбачає підстав для її задоволення.

Керуючись статтями 150-154, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею, відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України і може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 292-297 Кодексу адміністративного судочинства України, із урахуванням положень пункту 15.5 Перехідних положень (Розділу VII) Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя А.В. Літвінова