Справа № 520/10219/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 р.Справа № 520/10219/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Волошина А.В.

представника відповідача Ремінний В.І.

представника відповідача Устімова В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Держгеокадастру у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 25.02.19 року по справі № 520/10219/18

за позовом Приватного акціонерного товариства "Харківський завод транспортного устаткування"

до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області

про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування припису і повідомлення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Приватне акціонерне товариство "Харківський завод транспортного устаткування", звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області та просив суд:

- визнати протиправними дії головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо проведення перевірки;

- визнати протиправним та скасувати припис від 31.10.2018 р. № 640- ДК/0475Пр/03/01-18;

- визнати протиправним та скасувати повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 31.10.2018 р. № 32-20-510-2132/90-18.

В обґрунтування зазначеного позову позивач зазначав, що на думку позивача перевірка була проведена за відсутності правових підстав та з порушенням порядку її здійснення, які нормативно закріплені ЗУ "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", позивача не було повідомлено про час проведення перевірки, накази про її призначення позивачу не вручались, призначення перевірки не погоджувалось з іншими державними органами. Позивач вказував, що така підстава перевірки, як звернення органу прокуратури, не передбачена законодавством. Отже, за незаконності перевірки, підлягають скасуванню і рішення, прийняті за її наслідками. Також, позивач зазначав, що з його боку відсутній факт самовільного зайняття земельної ділянки.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року адміністративний позов Приватного акціонерного товариства "Харківський завод транспортного устаткування" (вул. Каштанова, буд. 14,м. Харків,61035, ) до Головного управління Держгеокадастру у Харківській області (вул. Космічна, буд. 21, 8-9 пов.,м. Харків,61145, ) про визнання протиправними дій, визнання протиправними та скасування припису і повідомлення - задоволено.

Визнано протиправними дії головного управління Держгеокадастру у Харківській області щодо проведення перевірки Приватного акціонерного товариства "Харківський завод транспортного устаткування".

Скасовано припис від 31.10.2018 р. № 640- ДК/0475Пр/03/01-18, який винесено відносно Приватного акціонерного товариства "Харківський завод транспортного устаткування".

Скасовано повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 31.10.2018 р. № 32-20-510-2132/90-18.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник позивача, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, просив залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що у процедурі санації Державного підприємства "Харківський завод транспортного устаткування" позивачем було придбано низку нежитлових приміщень боржника разом з огорожею, що підтверджується договорами купівлі-продажу, право власності на які зареєстровано в установленому законом порядку ( а.с. 24-89).

У зв`язку з придбанням нерухомості на період до отримання права користування земельною ділянкою, позивач відшкодовує ДП "Харківський завод транспортного устаткування" податок на землю.

Зазначене відображене в договорі № 5/1-06 від 01.01.2006 року, укладеному між ДП "Харківський завод транспортного устаткування" та позивачем ( а.с.165-173).

З пояснень представника позивача встановлено, що позивач не користується земельною ділянкою, на якій знаходиться придбана нерухомість, а лише користується зазначеними нежитловими будівлями шляхом виконання замовлень та вироблення продукції для підприємств, що входять до концерну Укроборонпром. Право оформлення постійного користування землею позивачем не реалізовано.

До відповідача надійшли листи Військової прокуратури Харківського гарнізону від 19.06.2018 року № 24-4130вих-18 та від 05.08.2018 року №24-5246вих-18 з проханням здійснення заходів державного контролю за додержанням вимог земельного законодавства щодо використання земельної ділянки державної форми власності за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського,3 ( а.с.125-126).

Відповідачем на адресу позивача надано клопотання від 02.07.2018 р. щодо представлення матеріалів, документів та інформації, які необхідні для здійснення заходу контролю, яке 03.07.2018 року отримано позивачем та лист від 02.07.2018 року № 32-20-510-1445/90-18 яким позивача повідомлено про здійснення заходу контролю (а.с. 128-129).

Головним управлінням на адресу ТОВ "Новітні технології землеустрою було направлено лист від 25.06.2018 року для виділення сертифікованого інженера - геодезиста (а.с.130).

Головним управлінням було складено накази від 08.08.2018 року № 523-ДК та від 26.10.2018 року № 640-ДК про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності (а.с.123-124), якими наказано здійснити відповідні заходи контролю щодо земельної ділянки, як об`єкта перевірки, за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського,3.

Посадовою особою відповідача складено акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо об`єкту - земельної ділянки від 31 жовтня 2018 року №640-ДК/986/АП/09/01/-18 ( далі - акт перевірки а.с.131) яким зазначено, що Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру у Харківській області отримано лист військової прокуратури Харківського гарнізону щодо проведення заходів державного контролю за додержанням вимог земельного законодавства при використанні земельної ділянки за адресою: м. Харків, вул. Достоєвського, 3, у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000093 від 03.07.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України (Самовільне зайняття земельної ділянки та самовільне будівництво).

Також у даному акті перевірки зазначено, що у зв`язку з розглядом зазначеного листа 09.08.2018 року було проведено обстеження вищевказаної земельної ділянки.

Окрім того у вказаному акті перевірки зазначено, що в ході обстеження встановлено, що зазначена земельна ділянка огороджена по периметру бетонним парканом, невстановлені особи здійснюють охорону та пропускний режим на територію. На будинку прохідної наявна вивіска з написом ПрАТ «Харківський завод транспортного устаткування».

Актом перевірки зазначено, що згідно наявної землевпорядної інформації зазначена земельна ділянка знаходиться на території земельної ділянки, державної форми власності, яка була передана в користування ДП «ХЗТУ». Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Функціональне використання земельної ділянки - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. На території наявні адміністративні будинки, споруди виробничого призначення , ангари, ємність для збереження газу, складські приміщення.

В акті перевірки також зазначено, що для встановлення площі зазначеної земельної ділянки було залучено сертифікованого інженера - геодезиста ТОВ «Новітні технології землеустрою» який здійснив кадастрову зйомку для співставлення меж земельних ділянок та їх фактичного використання на місцевості.

Згідно листа ТОВ «Новітні технології землеустрою» від 22.10.2018 №534, який також міститься у справі (а.с.127) загальна площа зазначеної земельної ділянки складає 19,1045га, з них під будівлями та спорудами знаходяться земельні ділянки площею 6,7146га.

За висновками перевірки, встановлено, що площа самовільно зайнятої земельної ділянки складає 12,3899га, яку позивач використовує без дозвільних документів, що підтверджують право власності, користування, оренди та не виконує норми дії ст.ст. 123,124 ЗК України, що призвело до порушення п. "б" ч.1 ст.211 ЗК України.

В акті міститься підпис директора підприємства позивача про отримання примірника акту.

На підставі висновків перевірки відповідачем відносно позивача складено припис від 31.10.2018 року № 640-ДК/0475Пр/03/01/-18, яким приписано усунути виявлені порушення земельного законодавства України шляхом забезпечення вільного доступу та пересування осіб та транспортних засобів на території земельної ділянки за адресою м. Харків, вул. Достоєвського,3 шляхом демонтування огорожі та пунктів пропуску у строк до 30.11.2018 року. Припис отримано директором підприємства позивача 31.10.2018 року ( а.с.135).

Крім того, відносно позивача складено повідомлення від 31.10.2018 року №32-20-510-2132/90-18 про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу ( а.с.134).

Повідомлення складено за даними розрахунку розміру шкоди ( а.с.133) з огляду на наявність кримінального провадження № 0000093 від 03.07.2018 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст. 197-1 КК України, яким встановлено факт самовільного зайняття позивачем земельної ділянки державної форми власності площею 12,3899га за адресою м. Харків, вул. Достоєвського,3.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції виходив з того, що лише дотримання нормативно правових актів може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З розпорядчими документами органів державного нагляду (контролю) суб`єкт господарювання має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог частини п`ятої статті 7 Закону № 877-V призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав.

У статті 1 Закону № 963-IV визначено поняття самовільного зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно до статті 2 зазначеного Закону, основними завданнями державного контролю за використанням та охороною земель є: забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України; забезпечення реалізації державної політики у сфері охорони та раціонального використання земель; запобігання порушенням законодавства України у сфері використання та охорони земель, своєчасне виявлення таких порушень і вжиття відповідних заходів щодо їх усунення; забезпечення додержання власниками землі та землекористувачами стандартів і нормативів у сфері охорони та використання земель, запобігання забрудненню земель та зниженню родючості ґрунтів, погіршенню стану рослинного і тваринного світу, водних та інших природних ресурсів.

За змістом статей 125, 126 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за таке порушення як самовільне зайняття земельних ділянок (пункт «б» частини 1 статті 125 Земельного кодексу України).

У справі, яка розглядається спір виник щодо дій контролюючого органу при проведенні перевірки дотримання вимог земельного законодавства та ухвалення цим органом за наслідками перевірки відповідного розпорядчого документу.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Кримінальним процесуальним кодексом України не регулюються питання щодо порядку проведення перевірок, в тому числі, за дотриманням вимог земельного законодавства.

Водночас Закон № 963-IV визначає правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель і спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля.

Відповідно до ч.1 ст. 79 ЗК України, земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Статтею 9 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються, зокрема, шляхом: проведення перевірок.

Статтею 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" унормовано, що державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель; викликати громадян, у тому числі посадових осіб, для одержання від них усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з порушенням земельного законодавства України; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування унормований ст.123 ЗК України, порядок передачі земельних ділянок в оренду - ст.124 ЗК України.

Пунктом "б" ч.1 с.121 КАС України визначено, що громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що з огляду на приписи ст. 120 ЗК України, відсутній факт самовільного заняття земельної ділянки, а недотримання позивачем процедур, визначених ст.ст. 123,124 ЗК України, ще не свідчить про вказаний факт, з огляду на наявність зареєстрованого права власності за позивачем на нежитлові будівлі, придбані у процедурі санації у Державного підприємства "Харківський завод транспортного устаткування" .

Крім того, позивач, у зв`язку з придбанням нерухомості на період до отримання права користування земельною ділянкою, відшкодовує ДП "Харківський завод транспортного устаткування" податок на землю, з приводу чого між позивачем та ДП "Харківський завод транспортного устаткування" укладено відповідний договір № 5/1-06 від 01.01.2006 року (а.с.165-173).

Доводи відповідача стосовно наявності огорожі та неможливості обстеження земельної ділянки, колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем не надано доказів, що така була поставлена після купівлі будівель саме позивачем, оскільки останнім разом з комплексом будівель було придбано й огорожі, які були у складі будівель.

Також, колегія суддів зауважує, що відповідно до підпункту 25-1 пункту 4 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань організовує та здійснює державний нагляд (контроль) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за: веденням державного обліку і реєстрацією земель, достовірністю інформації про наявність та використання земель; дотриманням вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових договорів, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення; дотриманням органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування вимог земельного законодавства з питань передачі земель у власність та надання у користування, зокрема в оренду, зміни цільового призначення, вилучення, викупу, продажу земельних ділянок або прав на них на конкурентних засадах

Разом з цим порядок та підстави проведення перевірок врегульовані Законом N 877-V, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Згідно норм даного закону орган державного нагляду (контролю) здійснює контролюючі функції шляхом проведення планових та позапланових заходів.

Плановий чи позаплановий захід щодо суб`єкта господарювання - юридичної особи має здійснюватися у присутності керівника або особи, уповноваженої керівником (частина 11 статті 4 Закону № 877-V).

Виключний перелік підстав для здійснення позапланових заходів визначений у статті 6 Закону № 877-V. При цьому в частині другій цієї статті вказано, що проведення позапланових заходів з інших підстав, крім передбачених цією статтею, забороняється, крім позапланових заходів, передбачених частиною четвертою статті 2 цього Закону.

Законом Украйни від 03 листопада 2016 року № 1726-VIII «Про внесення змін до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо лібералізації системи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» було внесено зміни, зокрема, до статті 7 Закону № 877-V.

За правилами статті 7 Закону № 877-V визначено, що для здійснення планового або позапланового заходу орган державного нагляду (контролю) видає наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід, та предмет перевірки.

На підставі наказу (рішення, розпорядження) оформляється посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю), яке підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

У посвідченні (направленні) на проведення заходу зазначаються: найменування органу державного нагляду (контролю), що здійснює захід; найменування суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснюється захід; місцезнаходження суб`єкта господарювання та/або його відокремленого підрозділу, щодо діяльності яких здійснюється захід; номер і дата наказу (рішення, розпорядження), на виконання якого здійснюється захід; перелік посадових осіб, які беруть участь у здійсненні заходу, із зазначенням їх посади, прізвища, ім`я та по батькові; дата початку та дата закінчення заходу; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд, інспектування тощо); підстави для здійснення заходу; предмет здійснення заходу; інформація про здійснення попереднього заходу (тип заходу і строк його здійснення).

Посвідчення (направлення) є чинним лише протягом зазначеного в ньому строку здійснення заходу.

Перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення).

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

За результатами здійснення планового або позапланового заходу посадова особа органу державного нагляду (контролю) складає акт, який повинен містити такі відомості: дату складення акта; тип заходу (плановий або позаплановий); форма заходу (перевірка, ревізія, обстеження, огляд тощо); предмет державного нагляду (контролю); найменування органу державного нагляду (контролю), а також посаду, прізвище, ім`я та по батькові посадової особи, яка здійснила захід; найменування юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи - підприємця, щодо діяльності яких здійснювався захід.

Посадова особа органу державного нагляду (контролю) зазначає в акті стан виконання вимог законодавства суб`єктом господарювання, а в разі невиконання - детальний опис виявленого порушення з посиланням на відповідну вимогу законодавства.

В останній день перевірки два примірники акта підписуються посадовими особами органу державного нагляду (контролю), які здійснювали захід, та суб`єктом господарювання або уповноваженою ним особою, якщо інше не передбачено законом.

Якщо суб`єкт господарювання не погоджується з актом, він підписує акт із зауваженнями.

Зауваження суб`єкта господарювання щодо здійснення державного нагляду (контролю) є невід`ємною частиною акта органу державного нагляду (контролю).

У разі відмови суб`єкта господарювання підписати акт посадова особа органу державного нагляду (контролю) вносить до такого акта відповідний запис.

Один примірник акта вручається керівнику чи уповноваженій особі суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу, фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі в останній день заходу державного нагляду (контролю), а другий зберігається в органі державного нагляду (контролю).

На підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

Зокрема, припис - це обов`язкова для виконання у визначені строки письмова вимога посадової особи органу державного нагляду (контролю) суб`єкту господарювання щодо усунення порушень вимог законодавства. Припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання. Припис видається та підписується посадовою особою органу державного нагляду (контролю), яка здійснювала перевірку.

Розпорядчі документи щодо усунення порушень вимог законодавства можуть бути оскаржені до відповідного центрального органу виконавчої влади або суду в установленому законом порядку.

Отже, колегія суддів зауважує, що Законом № 877-V , а саме, ч.6, не передбачено такої підстави для проведення позапланової перевірки, як звернення органу прокуратури, а саме за наявності таких звернень відповідачем і було ініційовано перевірку, про що у судовому засіданні наголошували представники відповідача, що свідчить про незаконність призначення перевірки.

Також, матеріали справи не містять доказів погодження центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення перевірки позивача.

Також, відповідачем не надано доказів повідомлення позивача про проведення перевірки, вручення копії наказів на проведення перевірки та посвідчення на перевірку, чим порушено процедуру її проведення та фактично позивача позбавлено права на недопуск до перевірки.

Факт того, що директор підприємства позивача розписався в отриманні акту свідчить лише про його обізнаність з актом та жодним чином не спростовує обставин порушення відповідачем процедури проведення перевірки.

Доводи відповідача стосовно направлення листа від 02.07.2018 року № 32-20-510-1445/90-18 -повідомлення про здійснення заходу контролю (а.с. 128), колегія суддів не бере до уваги, оскільки такий адресовано не позивачеві, а Державному підприємству "Харківський завод транспортного устаткування".

Посилання представника відповідача, що перевірка призначалась в рамках досудового розслідування і проведення її було обов`язком відповідача у відповідності до приписів КПК України, колегія суддів також не бере до уваги, оскільки Кримінальним процесуальним кодексом України не регулюються питання щодо порядку проведення перевірок, в тому числі, за дотриманням вимог земельного законодавства.

Таким чином, аналізуючи наведені нормативно - правові акти та дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведеними нормами зазначених вище нормативно-правових актів, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема, позапланових. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З розпорядчими документами органів державного нагляду (контролю) суб`єкт господарювання має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог частини п`ятої статті 7 Закону № 877-V призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Проте, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо скасування повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 31.10.2018 р. № 32-20-510-2132/90-18, з огляду на таке.

Визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, визначається Методикою визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25 липня 2007 року № 963.

За змістом частини 1 статті 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб`єкт господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) має право, зокрема, оскаржувати в установленому законом порядку неправомірні дії органів державного нагляду (контролю) та їх посадових осіб.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, вимога про скасування повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 31.10.2018 р. № 32-20-510-2132/90-18 не є адміністративно-правовим актом, який спричиняє будь-які правові наслідки для суб`єкта господарювання, та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні вказаної норми, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, тому його висновки не можуть бути предметом спору.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що провадження у справі в частині позовних вимог про скасування розрахунків розміру шкоди підлягає закриттю.

З урахуванням того, що розрахунок розміру шкоди не є адміністративно-правовим актом, розгляд таких справ законом не віднесено до жодної юрисдикції.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 20.02.2018 року по справі № 398/3581/13-а.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції задовольняючи позовні вимоги в частині скасування повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, зробив передчасні висновки.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року по справі № 520/10219/18, в частині скасування повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 31.10.2018 р. № 32-20-510-2132/90-18, прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 КАС України, судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених статтею 19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року по справі № 520/10219/18 скасувати в частині скасування повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 31.10.2018 р. № 32-20-510-2132/90-18.

Провадження по справі в цій частині - закрити.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 12.02.2019 року по справі № 520/10219/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді Л.В. Мельнікова В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 10.06.2019 року