Справа № 465/590/19
Суддя: Кузь В. Я.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

30.05.2019 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

Головуючого-судді Кузь В. Я.

за участі секретаря судових засідань- Янковської С. Ю.

розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови серії НК № 478441 від 23.01.2019 року ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд із позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови серії НК № 478441 від 23.01.2019 року.

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.01.2019 року інспектором взводу №2 роти №3, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Херовичем Остапом Романовичем винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК за № 2478441, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 425 гривень. Із вказаною постановою він не погоджується, вважає її незаконною, оскільки станом на момент, начебто, вчиненого адміністративного правопорушення, де, він, керуючи транспортним засобом RENAULT MEGANE державний номерний знак НОМЕР_1 рухався вул. Зеленою. На момент перетину перехрестя вулиць Зелена- Навроцького , на світлофорі висвітлювався зелений сигнал в напрямку його руху. На світлофорі з`явився жовтий сигнал, про який йде мова у винесеній Постанові від 23.01.2019 р. серії НК за № 478441 вже в той момент, коли транспортний засіб, яким він керував знаходився за перехрестям зазначених доріг.

Транспортний засіб, був зупинений працівником патрульної поліції перед кільцем, де перетинаються вулиці Зелена - Пасічна - Луганська, а не на місці, ніби то, «вчиненого правопорушення» , де встановити його склад було неможливо, оскільки колір сигналу світлофора із зазначеного місця погано проглядається. До того ж, зазначене у Постанові перехрестя вулиць Зелена- Навроцького знаходиться перед будинком, розташованим за адресою: м. Львів, вул. Зелена 212, а не на місці цього перехрестя. З урахуванням наведеного, в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч.2 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з цим, просить визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою від 12.02.2019 року призначено спрощений порядок розгляду справи.

Представник позивача в судове засідання не прибула, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві, просить заяву задовольнити.

Відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позов до суду не подав.

Судовий розгляд здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.

Згідно з ст. 250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що 23 січня 2019 року інспектором взводу №2 роти №3, батальйону №1 Управління патрульної поліції у Львівській області ДПП лейтенантом поліції Херовичем Остапом Романовичем винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК за № 2478441, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у сумі 425 гривень.

Як зазначено у фабулі постанови, останній 23.01.2019 року о 20 год. 13 хв. у м. Львові по вул. Зелена, 212 керуючи автомобілем марки Renault Megane д.н.з. НОМЕР_1 проїхав перехрестя вулиць Зелена - Навроцького на заборонений, жовтий сигнал світлофора, чим порушив вимоги п.8.7.3 (г) ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.2 ст. 122 КУпАП.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини та перевіривши їх доказами, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч. 2 статті 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Положеннями ч.2 ст. 122 КУпАП, встановлено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Позивач категорично заперечує факт порушення вимог ПДР України.

Для спростування доводів позову і підтвердження вини позивача відповідач жодних належних і достовірних доказів визначених законом суду не надав.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б підтверджували факти викладені у постанові та спростовували доводи позивача.

Відповідно до вимог п.3 ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, місцевий загальний суд, як адміністративний, має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України, обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративних правопорушень, а тому постанову про накладення адміністративного стягнення від 23 січня 2019 року, слід скасувати.

Разом з тим, суд вважає безпідставними позовні вимоги позивача про визнання протиправною постанови у справі про адміністративне правопорушення, оскільки вказане питання належить до компетенції органу, що приймав рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, статтями 9, 122, 245, 251, 280 КУпАП, статтями 9, 72-74, 77, 121, 229, 242, 244-246, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови серії НК № 478441 від 23.01.2019 року , задовольнити частково.

Постанову серії НК № 478441 від 23.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП - скасувати.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Франківський районний суд м. Львова шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. Кузь