Справа № 420/571/19
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/571/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Бойко О.Я.,

за участю:

секретаря судового засідання Белінського Г.В.,

представника позивача Коваленко К.О. за ордером,

представника відповідачів Бугаєнко Т.В. за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРЕЙДІНГ до Державної фіскальної служби України, Головне управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення від 29.10.2018 р. та зобов`язання зареєструвати податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних,-

І. Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРЕЙДІНГ звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Державної фіскальної служби України, Головне управління ДФС в Одеській області, в якому позивач з урахуванням уточнення позовних вимог просив:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 29.10.2018 р. №968631/36919756 та від 29.10.2018 р. №968630/36919756.

2. Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРЕЙДІНГ № 3 від 03.10.2018 р. та №4 від 03.10.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

3. Стягнути з Головного управління ДФС України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРЕЙДІНГ () сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань.

4. Стягнути з Головного управління ДФС України в Одеській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРЕЙДІНГ() витрати на правову допомогу в розмірі 9265, 00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

ІІ. Аргументи сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Відповідно до приписів п. 201.10. ст. 201 ПКУ ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ» склало податкові накладні № 3 від 03.10.2018р. та № 4 від 03.10.2018р. та направило для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з отриманими квитанціями від 09.10.2018р. (в ЄРПН зареєстрована за № ) та від 09.10.2018р. (в ЄРПН зареєстрована за № ) по двох податкових накладних. Податкові накладні прийняті, але реєстрацію зупинено.

На виконання п. 15. 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 позивач направив на адресу ДФС повідомлення від 22.10.2018р. № 1 та від 22.10.2018р. № 2 щодо подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено:

-за податковою накладною №3 від 03.10.2018 р. квитанції №1 від 09.10.2018р. в ЄРПН зареєстрована за № ; Договір № 4 8 від 01.10.2018р.; Рахунок-фактура № СФ-0000109 від 03.10.2018р.; Акт № ОУ-0000082 л 03.10.2018р.; Міжнародна ТТН (СМК) № 1745; Договір № 1071 від 23.07.2018р.; Видаткова накладна № 852 від 14.09.2018р.; Податкова накладна № 852 від 14.09.2018р.; Квитанції №1 від 25.09.2018р. в ЄРПН зареєстрована за № до ПН № 852 від 14.09.2018р.; Технічні паспорти на автомобілі; Довідка вих. № 25 від 15.10.2018р.;

-за податковою накладною №4 від 03.10.2018 р. квитанції №1 від 09.10.2018р. в ЄРПН зареєстрована за № 2; Договір №011018 від 01.10.2018р.; Рахунок-фактура № ЄФ-0000110 від 03.10.2018р.; Акт № ОУ-0000083 від 03.10.2018р.; Міжнародна ТТН (СМК) № 4525; Договір № 1071 від 23.07.2018р.; Видаткова накладна № 852 від 14.09.2018р.; Податкова накладна № 852 від 14.09.2018р.; Квитанції №1 від 25 'і9.2018р. в ЄРПН зареєстрована за № до ПН № 852 від 14.09.2018р.; Технічні паспорти на автомобілі; Довідка вих. № 25 від 15.10.2018р.

Отже, позивач зазначив, що було надано усі необхідні документи (вичерпний перелік яких зазначено в п. 14 рядку), які беззаперечно підтверджують реальність здійснення операцій по Податковим накладним № 3 від 03.10.2018р. та № 4 від 03.10.2018р.

Однак, рішенням комісії ДФС від 29.10.2018 № 968631/36919756 та рішенням комісії ДФС від 29.10.2018 № 968630/36919756 - було відмовлено у реєстрації Податкових накладних 3 від 03.10.2018р. та № 4 від 03.10.2018р.

Позивач вважає, що рішення про відмову у реєстрації Податкових накладних № 3 від 3.10.2018р. та № 4 від 03.10.2018р. є незаконними, необґрунтованими та таким, що належать до скасування.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити з підстав викладених у позові.

06.02.2019 р. ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами загального позовного провадження.

02.04.2019 р. ухвалою занесеною до протоколу судового засідання продовжено підготовче провадження до 90 днів та замінено третю особу на співвідповідача.

06.05.2019 р. ухвалою занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та продовжено розгляд справи по суті.

Представник відповідачів у судовому засіданні у задоволенні позову просила відмовити з підстав викладених у відзиві на позов (а.с.102-105).

В обґрунтування відзиву представник відповідачів зазначила, що позивач направив для реєстрації податкові накладні № 3 та №4 від 03.10.2018 р., реєстрація яких, згідно з з направленими підприємству квитанціями №1, була зупинена в зв`язку з відповідністю платника податку вимогам пп. 1.5 п. 1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Надалі платник податку направив засобами електронного зв`язку повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК.

Однак за рішеннями комісії ГУ ДФС в Одеській області платнику відмовлено в реєстрації відповідних податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Представник відповідачів зазначила, що позивач направив засобами електронного зв`язку повідомлення в якому зазначено, що позивач виписав податкові накладні № 3 та №4 від 03.10.2018 р. у зв`язку із здійсненням позивачем вантажних перевезень автомобілями.

Однак позивач надав договір №011018 від 01.10.2018 р., згідно з яким ТОВ «Дельта Логістик» виступає не замовником а виконавцем з надання послуг за перевезенням вантажів.

Отже представник відповідачів зазначила, що позивач виписав податкові накладні, однак перевізник виконавець згідно з наданими документами ТОВ «Дельта Логістик» а не ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ», який повинен виписувати податкову накладну та визначати податкові зобов`язання з ПДВ.

Таким чином, на думку представника відповідачів рішення про відмову у реєстрації податкових накладних є повністю правомірним.

Представник позивача надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що позивач надав договір №011018 від 01.10.2018 р., згідно з яким ТОВ «Дельта Логістік» виступає не замовником, а виконавцем з надання послуг перевезення вантажів. Так, дійсно мало місце технічна помилка, і сторони договору були сплутані, але всі первинні документи беззаперечно свідчать саме про те що замовником в даних відносинах є ТОВ «Дельта Логістік», а виконавцем ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ».

Заслухавши вступне слово представника відповідачів, з`ясувавши обставини на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та дослідивши письмові докази, якими вони обґрунтовуються. Суд дійшов висновку, що адміністративний позов належить до задоволення.

ІІІ. Обставини, встановлені судом

Так, суд встановив, що позивач є юридичною особою приватного права, що було створено в 2010 р.

Профільним видом діяльності позивача є: вантажні перевезення автомобілями код 49.41 за КВЕД 009:2010.

В штаті позивача працюють два водія, які здійснюють перевезення. Дизельне паливо для цієї операції підприємство придбає по договору № 1071 від 23.07.2018р.. а саме згідно з накладної № 852 від 14.09.2018р. про що отримано зареєстровану податкову накладну № 852 від 14.09.2018р.

Згідно договору № 011018 від 01.10.2018р. здійснено перевезення вантажу по ТТН (СМR) № 1745, про що складено акт виконаних робіт №ОУ-0000082 від 03.10.2018р. та виписані податкові накладні № 3 від 03.10.2018р. та № 4 від 03.10.2018р.

Відповідно до приписів п. 201.10. ст. 201 ПКУ позивач склав податкові накладні № 3 від 03.10.2018р. та № 4 від 03.10.2018р. та направив для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно з отриманими квитанціями від 09.10.2018р. (в ЄРПН зареєстрована за № ) та від 09.10.2018р. (в ЄРПН зареєстрована за № ) по двох податкових накладних. Податкові накладні прийняті, але реєстрацію зупинено (а.с.19-20).

На виконання п. 15. 16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 117 позивач направив на адресу ДФС повідомлення від 22.10.2018р. № 1 та від 22.10.2018р. № 2 щодо подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено:

-за податковою накладною №3 від 03.10.2018 р. квитанції №1 від 09.10.2018р. в ЄРПН зареєстрована за № ; Договір № 4 8 від 01.10.2018р.; Рахунок-фактура № СФ-0000109 від 03.10.2018р.; Акт № ОУ-0000082 л 03.10.2018р.; Міжнародна ТТН (СМК) № 1745; Договір № 1071 від 23.07.2018р.; Видаткова накладна № 852 від 14.09.2018р.; Податкова накладна № 852 від 14.09.2018р.; Квитанції №1 від 25.09.2018р. в ЄРПН зареєстрована за № до ПН № 852 від 14.09.2018р.; Технічні паспорти на автомобілі; Довідка вих. № 25 від 15.10.2018р.;

-за податковою накладною №4 від 03.10.2018 р. квитанції №1 від 09.10.2018р. в ЄРПН зареєстрована за № 2; Договір №011018 від 01.10.2018р.; Рахунок-фактура № ЄФ-0000110 від 03.10.2018р.; Акт № ОУ-0000083 від 03.10.2018р.; Міжнародна ТТН (СМК) № 4525; Договір № 1071 від 23.07.2018р.; Видаткова накладна № 852 від 14.09.2018р.; Податкова накладна № 852 від 14.09.2018р.; Квитанції №1 від 25 'і9.2018р. в ЄРПН зареєстрована за № до ПН № 852 від 14.09.2018р.; Технічні паспорти на автомобілі; Довідка вих. № 25 від 15.10.2018р.

29.10.2018 р. відповідач прийняв рішення № 968631/36919756 та рішенням комісії ДФС від 29.10.2018 № 968630/36919756 - було відмовлено у реєстрації Податкових накладних 3 від 03.10.2018р. та № 4 від 03.10.2018р.(а.с.23-26).

В рішеннях про відмову у реєстрації зазначених податкових накладних вказано, «ненадання платником податку копій документів»

Надаючи належну правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

ІV Джерела права та висновки суду.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень п. 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Згідно з положеннями п.201.1 ст. 201 ПК України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

У податковій накладній зазначаються в окремих рядках такі обов`язкові реквізити:а) порядковий номер податкової накладної;б) дата складання податкової накладної;в) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - продавця товарів/послуг; г) податковий номер платника податку (продавця та покупця). У разі постачання/придбання філією (структурним підрозділом) товарів/послуг, яка фактично є від імені головного підприємства - платника податку стороною договору, у податковій накладній, крім податкового номера платника податку додатково зазначається числовий номер такої філії (структурного підрозділу); д) повна або скорочена назва, зазначена у статутних документах юридичної особи або прізвище, ім`я та по батькові фізичної особи, зареєстрованої як платник податку на додану вартість, - покупця (отримувача) товарів/послуг;е) опис (номенклатура) товарів/послуг та їх кількість, обсяг;є) ціна постачання без урахування податку;ж) ставка податку та відповідна сума податку в цифровому значенні;з) загальна сума коштів, що підлягають сплаті з урахуванням податку;і) код товару згідно з УКТ ЗЕД, для послуг - код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг; платники податків, крім випадків постачання підакцизних товарів та товарів, ввезених на митну територію України, мають право зазначати код товару згідно з УКТ ЗЕД або код послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг неповністю, але не менше ніж чотири перших цифри відповідного коду.

Пунктом 201.10. статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства позивач сформував податкові накладні № № 3,4 від 03.10.2018 року та надіслав їх до ЄРПН, проте, реєстрація цих податкових накладних була зупинена.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році» від 07.12.2017 року № 2245-VIII пункт 200.16 ст. 200 Податкового кодексу України був викладений у новій редакції, та з 1 січня 2018 року передбачено, що реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Процедура зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРНП з наступним прийняттям рішення про їх реєстрацію/відмову у реєстрації регулюється ПК України, Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» (далі Порядок № 117), Наказом Державної фіскальної служби України від 16.03.2018 року № 137 «Про затвердження Порядку роботи Комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації» (зі змінами та доповненнями), Постановою Кабінету Міністрів України Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних № 1246 від 29 грудня 2010 р. із змінами (далі за текстом - Постанова № 1246).

Згідно з вимогами п. 12 Постанови №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки наявності підстав для зупинення їх реєстрації.

Відповідно до пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП, платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП.

Відповідно до вимог п. 12 Порядку № 117, у разі зупинення реєстрації податкової накладної в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Згідно з п.14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (тут і далі у редакції, чинній на момент формування податкової накладної) встановлено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку подає до ДФС в електронній формі засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «;Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку (п.16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).

Згідно з вимогами пп. 201.16.2 п. 201.16 ст. 201 ПК України, письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті "в" підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування.

Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС) (п. 19 Порядку № 117).

Зазначені комісії приймають рішення про: реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі (п. 20 Порядку).

Підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства (п. 21 Порядку).

Відповідно до п. 23 Порядку N 117, Комісією регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 15 цього Порядку:

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, менше 30 млн. гривень, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається платнику податку у порядку, встановленому статтею 42 Кодексу;

- щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в поточному місяці у Реєстрі, з урахуванням поданої податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, більше 30 млн. гривень включно, приймається рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування, яке попередньо реєструється в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, та надсилається до комісії центрального рівня.

Відповідно до пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України, рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Суд встановив, що за результатами розгляду податкових накладних, відповідач на адресу позивача надіслав квитанції, у яких зазначено, що з урахуванням положень п.201.16 ст.201 ПК України, реєстрація податкових накладних зупинена, у зв`язку із відповідністю податкових накладних пп. 2.1 п. 2 «Критерії ризиковості платника податку».

При цьому, суд зазначає, що Критерії ризиковості платника податку зазначені у п. 1 листа ДФС від 21.03.2018 № 959/99-99-07-18, пункт 2, на який міститься посилання у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних визначає Критерії ризиковості здійснення операцій.

Тобто, суд встановив, що відповідач у квитанції зазначив посилання на відповідність податкових накладних Критеріям ризиковості платника податків, проте підпункт та пункт листа, який вказаний відповідачем, ніяким чином не стосується Критеріїв ризиковості платника податків, тобто в порушення вимог пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, відповідач не визначив чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРНП, на підставі яких здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування.

З огляду на оскаржувані рішення №968631/36919756, №968630/36919756 від 29.10. 2018 року, підставами їх прийняття є зокрема ненадання позивачем копій документів:

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити);

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

Згідно з п.21 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Суд вважає неправомірним посилання комісією Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації на факт ненадання позивачем усіх необхідних документів, позивач надав договір №011018 від 01.10.2018 р., згідно з яким ТОВ «Дельта Логістік» виступає не замовником, а виконавцем з надання послуг перевезення вантажів. Так, дійсно мало місце технічна помилка, і сторони договору були сплутані, але всі первинні документи беззаперечно свідчать саме про те що замовником в даних відносинах є ТОВ «Дельта Логістік», а виконавцем ТОВ «ІНТЕР ТРЕЙДІНГ». Крім того, позивач надав виписки по рахунку з яких видно, що ТОВ «Дельта Логістік» (замовник) сплачував саме позивачу (виконавцю) за послуги.

Відповідач зазначив, що перевізником згідно з СМR 1745 та 4525 є ТОВ «Дельта Логістік», не звернувши увагу на те, що в даних СМR є розділ послідуючий перевізник, яким саме виступає позивач.

Суд зазначає, що в шаблоні рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних у графі «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні» міститься приписка у дужках «документи, які не надано підкреслити», однак комісією Головного управління ДФС в Одеській області цього не зроблено.

Тобто, комісією ГУ ДФС в Одеській області формально визначено підстави для прийняття оскаржуваних рішень та не наведено конкретної інформації з приводу документів, які не надані позивачем, проте є необхідними для прийняття рішень про реєстрацію податкових накладних.

Таким чином, оскаржувані рішення комісії Головного управління ДФС в Одеській області є необґрунтованими, не відповідають та є такими, що належать до скасування.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачі впродовж розгляду справи не довели правомірності винесених рішень.

Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги належать до задоволення.

Згідно з ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач при зверненні до суду з даним позовом сплатив судовий збір у розмірі 3842,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1823 від 30.01.2019 р.

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язанні із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведення експертизи; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведення огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпечення доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ст.134 КАС України: 1. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

3. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

4. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

5. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

6. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

7. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

З огляду на зміст статті 134 КАС України , вона визначає порядок несення судових витрат на правову допомогу. ЇЇ положення спрямовані на забезпечення особі права на правову допомогу в адміністративному судочинстві . Зазначений вид витрат пов`язаний з реалізацією конституційного права на правову допомогу. Адже стаття 59 Конституції України визначає , що кожен має право на правову допомогу.

Представник позивача в уточненому позові просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 9265,00 грн. Без сумніву суд не має право змінювати розмір гонорару і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Однак, з аналізу статті 134 КАС України, впливає, що крім того, що зазначена стаття забезпечує право особи на правову допомогу, з іншого боку, вона запобігає зловживанню правом на компенсацію витрат на правову допомогу в т.ч. неоднаковій судовій практиці, встановлюючи критерії співмірності, які визначені в частині 5 цієї статті. Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат обґрунтовано у кожному конкретному випадку за критеріями співмірності необхідних і достатніх витрат.

Суд оцінивши усі необхідні аспекти цієї справи: складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, час , витрачений на виконання відповідних робіт , ціну позову та значення справи для сторони, суд робить висновок , що справа не потребувала значних затрат часу, підготовка цієї справи не вимагала значного обсягу юридичної та технічної роботи.

При цьому суд враховує, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень за даними 2018 року адміністративна справа, що розглядалась, за своїм предметом та суб`єктним складом відповідача відноситься до категорії типових справ, які розглядаються адміністративними судами. Даний факт, на думку суду, також впливає і свідчить про незначний обсяг виконаних робіт, наданих послуг адвокатом. Тому суд вважає, що розумним та справедливим призначити позивачеві 4363,00 грн. компенсації витрат на професійну правничу допомогу.

Таким чином, суд робить висновок про стягнення з відповідача Головного управління ДФС в Одеській області на користь позивача судовий збір у розмірі 3842,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у 4363,00 грн.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 77, 139, 161,245, 255, 293, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 29.10.2018 р. №968631/36919756 та від 29.10.2018 р. №968630/36919756.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРЕЙДІНГ № 3 від 03.10.2018 р. та №4 від 03.10.2018 р. в Єдиному реєстрі податкових накладних.

4. Стягнути з Головного управління ДФС України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРЕЙДІНГ () судовий збір у розмірі 3842 (три тисячі вісімсот сорок дві),00 грн.

5. Стягнути з Головного управління ДФС України в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРЕЙДІНГ() витрати на правову допомогу в розмірі 4363(чотири тисячі триста шістдесят три) ,00 грн.

6. Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ «Перехідні положення» КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

7. Позивач- Товариство з обмеженою відповідальністю ІНТЕР ТРЕЙДІНГ адреса: 65091, м. Одеса, вул. Разумовська,51, .

Відповідач Державна фіскальна служба України адреса: 04053, м. Київ, вул. Львівська пл.8; .

Відповідач Головне управління ДФС в Одеській області адреса: вул. Семінарська,5 м. Одеса, 65044, .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 12 червня 2019 року.

Суддя О.Я. Бойко

.