Справа № 480/4205/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 р.Справа № 480/4205/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Держпраці у Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, повний текст складено 24.12.18 року по справі № 480/4205/18

за позовом Приватного підприємства "Запорожець ОВ"

до Управління Держпраці у Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Запорожець ОВ" звернулось до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління Держпраці у Сумській області, в якій просить:

- скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області від 19.09.2018 р. №СМ1564/186/АВ/НП/СПТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 372300,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 18.10.2018 р. позивачем отримана Постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №СМ1564/186/АВ/НП/СПТД-ФС від 12.10.2018 р., винесена заступником начальника Управління Держпраці у Сумській області Антоненко Наталією.

Згідно Постанови заступник начальника Управління Держпраці у Сумській області, розглянувши справу про накладення штрафу, встановила, що позивачем було здійснено перешкоджання виконанню державним органом повноважень, передбачених статтею 259 КЗпП України, а саме з питань за додержанням законодавства про працю в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками. Позивачем скоєні перешкоди у діяльності інспектора праці, а саме: не надані для ознайомлення документи такі як: табель обліку використання робочого часу за серпень 2018 року (п.1 Вимоги про надання документів), відомості нарахування та виплати заробітної плати за серпень 2018 р. (п.2 Вимоги про надання документів), графік роботи працівників (змінності) за серпень 2018 р. (п.3 Вимоги про надання документів). Та на підставі абз.7 ч.2 ст. 265 Кодексу законів про працю України вирішила накласти на ПП "Запорожець ОВ" штраф у розмірі 373300 грн.

Позивач не погоджується з постановою, оскільки вона прийнята всупереч чинного законодавства.

Також позивач зазначив, що відповідно до ч. 3 п. 30 Порядку подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2018р. адміністративний позов Приватного підприємства "Запорожець ОВ" до Управління Держпраці у Сумській області про скасування постанови задоволено. Скасувати постанову Управління Держпраці у Сумській області від 12.10.2018 р. №СМ 1564/186/АВ/НП/СПТД-ФС про накладення штрафу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Управлінням Держпраці у Сумській області подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що судом неправильно досліджені матеріали справи, не враховані фактичні обставини справи, а тому висновки, викладені у рішенні суду, не відповідають обставинам справи і як наслідок, рішення не відповідає нормам чинного законодавства. Вказує, що в матеріалах адміністративної справи наявні необхідні докази, які підтверджують створення посадовою особою позивача перешкод у проведенні інспекційного відвідування, тобто активну протидію об`єкта відвідування, яка полягає саме у ненаданні необхідної інформації для проведення інспекційного відвідування позивача. У зв`язку з ненаданням уповноваженою особою підприємства документів, вказаних у пунктах 1-3 вимоги про надання документів СМ 1564/186/АВ/НД від 19.09.2018, інспектором Управління складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № CM 1564/186/АВ/НП від 19.09.2018. Таким чином, судом першої інстанції не було взято до уваги той факт, що позивачем на усну вимогу інспектора праці 18.09.2018 не було надано документи, ведення яких передбачено законодавством про працю та які необхідні для проведення інспекційного відвідування, а том . інспектор праці мав всі законні підстави відповідно до пункту 12 Порядку № 295 винести позивачу письмову вимогу про надання документів CM 1564/186/АВ/НД від 19.09.2018, яка також не була виконана Позивачем. Зазначає, що управління мало законні підстави для застосування до Позивача фінансових санкцій, передбачених абзацом 7 статті 265 КЗпП України, оскільки останнім були створені перешкоди у виконанні державним органом повноважень, передбачених статтею 259 КЗпП України, з питань додержання законодавства про працю в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівникам, шляхом не надання для ознайомлення документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, які були предметом інспекційного відвідування та вказані у вимозі № СМ1564/186/АВ/НД від 19.09.2018. Зважаючи на вищевикладене просить скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2018 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволені позову Приватного підприємства «Запорожець ОВ» про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженою посадовою особою № СМ 1564/186/АВ/НП/СПТД-ФС від 12.10.2018 та про стягнення судових витрат на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Управління Держпраці у Сумській області в повному обсязі.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Представники позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 18 вересня 2018 р. підприємством було отримано направлення №790/СМ1564 на проведення інспекційного відвідування суб`єкта господарювання, що було доручено головному інспектору відділу з питань додержання законодавства про працю Управління Держпраці в Сумській області ОСОБА_1. Згідно Направлення контролю підлягають питання щодо належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

За місяць до цього, 14.08.2018 р. підприємство відвідували з інспекційними відвідуванням, під час якого також перевіряли належність оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

ОСОБА_1 було повідомлено про проведення інспекційного відвідування лише у серпні місяці (місяць назад), однак, вона запевнила, що це не має ніякого значення. Вона вимагала перелік документів за поточний та минулі роки: з охорони праці, журнали реєстрації проходження технічного контролю транспортних засобів, журнали реєстрації проходження медика, табеля обліку робочого часу, відомості заробітної плати, - це крім наказів про прийняття та звільнення з роботи, заяв працівників та трудових книжок.

Потім вимагала робити копії всіх цих документів (не зважаючи на величезну кількість сторінок) та засвідчувати їх.

Місце знаходження частини документів, що вимагала ОСОБА_1, бухгалтеру не була відома і вона зателефонувала керівнику підприємства для їх визначення.

Керівник підприємства попросив надати відповідь на питання, яке значення ці документи мають до контролю належного оформлення трудових відносин.

ОСОБА_1 бухгалтеру повідомила, що у разі відмови надати всі запитані документи, вона застосує до неї відповідальність, передбачену за недопущення до перевірки у стократному розмірі мінімальної заробітної плати.

Налякана таким величезним штрафом бухгалтер попросила часу для підготування значного об`єму інформації.

ОСОБА_1 сказала, що до офісу повернеться наступного дня (19.09.2018 р.), щоб всі документи були готові, якщо бухгалтер не бажає відповідальності за недопущення, а сама поїхала на базу підприємства з розміщення транспортних засобів для продовження з`ясування інших обставин за інспекційним відвідуванням.

19.09.2018 р. ОСОБА_1 , не зважаючи на вимогу припинення перевірки, у 12-25 склала власну Вимогу з переліком документів, що вимагала надати до 15-00 того ж дня до її робочого місця.

В переліку документів Вимоги містилися: наказ про прийняття та звільнення особи, що працювала на підприємстві у 2013 р. та паспортні дані, а також відомості нарахування та виплати заробітної плати, графік роботи працівників (змінності), табель обліку використання робочого часу за серпень 2018.

Зважаючи на те, що інспектор не змогла роз`яснити, яке відношення нарахування заробітною плати, та врахування робочого часу за серпень 2018 р. мають до належного оформлення трудових відносин з особою, що була звільнена у 2013 р., підприємство вимушено було звернутися зі скаргою на дії інспектора ОСОБА_1, що не відповідали вимогам законодавства, в той же день (19.09.2018 р.).

Представник підприємства прибув до робочого місця ОСОБА_1 за адресою: м.Суми, вул. І.Сірка, 10 при наданні документів за Вимогою ОСОБА_1 та повідомив її, що частину документів з Вимоги надати не може до розгляду Скарги та попросив зареєструвати Скаргу.

ОСОБА_1 розписалася, що отримала повідомлення про оскарження її дій та повідомила, що Скаргу можливо подати лише за адресою: 40004, м. Суми, вул. Горького, 28Б, де її зможуть зареєструвати у канцелярії.

Таким чином, в той же день (19.09.2018 р.) представник позивача передав Скаргу до начальника Управління Держпраці в Сумській області, в якій просив скасувати Вимогу інспектора в частині надання відомостей по заробітній платі, графіки роботи та табель врахування робочого часу за серпень 2018 р.

У відповіді на зазначену скаргу, було повідомлено листом від 25.09.2018 р., що дії інспектора відповідали нормам законодавства та частково роз`яснено чому.

З метою надання документів ОСОБА_1 після роз`яснення такої необхідності, перелік яких підприємство оскаржувало, бухгалтер ПП "Запорожець ОВ" зв`язалася з інспектором, однак, остання повідомила, що ніякі документи їй більше не потрібні, оскільки ПП "Запорожець ОВ" не виконало вчасно її Вимогу, та понесе за це відповідальність.

Отже, позивач вважає, що метою ОСОБА_1 під час складання Вимоги була не фактична перевірка зазначених документів, а пошук причини притягнення до відповідальності, оскільки досягнення цієї мети для неї не було бажаним.

Тому, у відповідності до п. 30 Порядку 02.10.2018 р. підприємством була подана Скарга до Управління Держпраці України та копія її надана відповідачу, що отримав її 03.10.2018 р.

Не зважаючи на це, відповідач листом від 05.10.2018 р. повідомив про розгляд справи про накладення штрафу на 12.10.2018 р.

12.10.2018 р. під часу розгляду справи відповідач повідомив, що позивач не виконав Вимогу, тому ним створені перешкоди виконанню державним органом своїх повноважень.

Позивач, посилаючись на ч.3 п.30 Порядку повідомив, що подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання вимоги і доки Скарга не розглянута позивач не зобов`язаний її виконувати.

Після отримання цієї інформації Антоненко Наталія , що проводила розгляд справи, попросила вийти на декілька хвилин для з`ясування нею обставин.

Коли позивача повторно запросили на розгляд справи, Антоненко повідомила, що скаргу було подано після часу, зазначеного у Вимозі (15-00), тому Вимогу не виконано вчасно і винесла Постанову про накладення штрафу на позивача на абз. 7 ч.2 ст. 265 Кодексу Законів про працю України.

Позивач вважає постанову необґрунтованою та протиправною, оскільки мала місце відсутність законної підстави для перевірки, невідповідність розміру штрафу правовій кваліфікації виявлених порушень, порушення прав позивача під час здійснення державного контролю та відсутність правових підстав для виконання Вимоги на час розгляду Скарги на Вимогу, а тому просить скасувати постанову про накладення штрафу від 12.10.2018 р.

Судом встановлено, що 19.09.2018 р. на підставі направлення №790/СМ 1564 від 18.09.2018 р. інспектором праці ОСОБА_1 проведено інспекційне відвідування ПП "Запорожець ОВ", за результатами якого складено вимогу про надання документів в строк до 15-00 год. 19.09.2018 р., а саме: табелю обліку використання робочого часу за серпень 2018 р., відомості про нарахування та виплати заробітної плати за серпень 2018 р., графік роботи працівників (змінності) за серпень 2018 р., наказ та заява про прийняття ОСОБА_7, наказ та заява про звільнення ОСОБА_7 , паспортні дані згідно додатку №7 (а.с. 9, 10).

12.10.2018 р. за перешкоджання виконанню державним органом повноважень, передбачених ст. 259 КЗпП України, а саме з питань додержання законодавства про працю в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками відповідачем прийнято постанову СМ1564/186/АВ/НП/СПТД-ФС про накладення штрафу в розмірі 372300 грн. (а.с.12).

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1, 7 «Положення про Державну службу України з питань праці», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №96 Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб. Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №100 утворено територіальні органи Держпраці, зокрема Головне Управління Держпраці у Дніпропетровській області.

Основні засади процедури здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю врегульовані «Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року №295 (далі Порядок №295).

Відповідно до пункту 2 Порядку №295 державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці Держпраці та її територіальних органів.

Підпунктом 5 пункту 5 Порядку №295 передбачено, що інспекційні відвідування проводяться за повідомленням посадових осіб органів державного нагляду (контролю), про виявлені в ході виконання ними контрольних повноважень ознак порушення законодавства про працю.

Рішення про доцільність проведення відповідних заходів з підстав, визначених підпунктами 5-7 цього пункту та пунктом 31 цього Порядку, приймає керівник органу контролю, його заступник (абзац 25 пункту 5 Порядку №295).

Згідно змісту оскаржуваної постанови, підставою для висновку про створення перешкод підприємством у проведенні інспекційного відвідування є ненадання інспектору на вимогу документів, ведення яких передбачено законодавством про працю.

В судовому засіданні суду першої інстанції інспектором праці ОСОБА_1 надано пояснення, що під час виходу 18 вересня 2018 року на підприємство було надані всі необхідні її оригінали документів.

Проте, судом встановлено, що 19.09.2018 року інспектором праці ОСОБА_1 складено вимогу №СМ1564/186/НД про надання головним бухгалтером Ткач І.Б. - табелів обліку використання робочого часу за серпень 2018 року, відомості нарахування та виплати заробітної плати за серпень 2018 року, графік роботи працівників (змінності) за серпень 2018 року, наказ та заява про прийняття ОСОБА_7, наказ та заява про звільнення ОСОБА_7 , паспортні дані згідно додатку 7.Термін виконання вимоги до 15.00 год. 19.09.2018 року. Вручено вимогу інспектора посадовій особі інспектора 12год. 25 хв. (а.с. 9).

19.09.2018 року інспектором праці ОСОБА_1 складено акт № СМ1564/186/АВ/НП

Пунктом 16 Порядку №295 передбачено складення акту про неможливість проведення інспекційного відвідування у разі:

- створення об`єктом відвідування перешкод у діяльності інспектора праці (відмова у допуску до проведення відвідування (ненадання інформації, необхідної для проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування; перешкода в реалізації інших прав, передбачених пунктом 11 цього Порядку);

- відсутності об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи за місцезнаходженням (адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, інших документах, що стали підставою для проведення відвідування);

- відсутності документів, ведення яких передбачено законодавством про працю.

Копія такого акту надсилається органам, яким підпорядкований об`єкт відвідування (за наявності), для вжиття заходів з усунення перешкод і забезпечення присутності об`єкта відвідування за своїм місцезнаходженням.

Отже, відсутність документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, має наслідком надсилання об`єкту відвідування копії акта про неможливість проведення інспекційного відвідування та письмової вимоги із зазначенням строку поновлення документів. На час виконання такої вимоги строк проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування зупиняється.

Таким чином, аналізуючи зміст наведених норм суд приходить висновку, що термін «створення перешкод у проведенні інспекційного відвідування» це активна протидія, або бездіяльність об`єкта відвідування, яка полягає саме у ненаданні необхідної інформації.

В даному випадку, судом встановлено, що запитувані документи були у наявності на підприємстві та надавалися інспектору на його вимогу 18.09.2018 року.

Проте, відповідачем 19.09.2018 року складено вимогу №СМ1564/186/НД про надання головним бухгалтером Ткач І.Б. документів, до яких вона мала безпосередньо доступ під час виїзду на підприємство.

Отже, суд апеляційної інстанції приходить висновку, що підприємством не вчинялось жодних перешкод у діяльності інспектора праці.

Факт складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування від 19.09.2018 року та направлення вимоги №СМ1564/186/НД спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_1 про надання всіх документів під час проведення перевірки.

Свідком ОСОБА_1 18.09.2018р. в судовому засіданні суду першої інстанції зазначено, що під час проведення інспекційного відвідування на її вимоги надавалися оригінали всіх необхідних документів.

Пояснити яким чином ненадання копій документів, з оригіналами яких інспектори знайомились під час проведення інспекційного відвідування, вплинула на неможливість встановити осіб, які знаходилися на підприємстві, та встановити факт дотримання Приватного підприємства "Запорожець ОВ" трудового законодавства в частині належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками, чи спростувати такі обставини, представник відповідач пояснити не зміг.

Колегія суддів зазначає, що інспектори, що проводили перевірку, мали право використати всі права, передбачені п. 11 Порядку. В даному випадку, інспектори в повному обсязі не використали свої повноваження при проведенні інспекційного відвідування.

Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю надано право інспекторам ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію / відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги.

Колегія суддів зазначає, що інспектори мали можливість ознайомитися в період проведення інспекційного відвідування із будь-якою документацією стосовно працевлаштування працівників підприємства за місцем знаходження підприємства.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку, жодних перешкод у проведенні перевірки Приватного підприємства "Запорожець ОВ" створено не було, матеріалами справи не підтверджується така обставина.

З огляду на викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов висновок, що позивачем не вчинялось жодних перешкод у діяльності інспекторів праці, сам по собі факт складання акту про неможливість проведення інспекційного відвідування, та вимоги від 19.09.2018 не свідчить про вчинення активних дій позивачем для перешкоджання проведенню інспекційного відвідування.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що як вбачається з матеріалів справи та з пояснень представника відповідача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції фактично перевірка проводилась виключно з підстав з`ясування факту належного оформлення трудових відносин із найманим працівником ОСОБА_7 . Наведене підтверджується і змістом вимоги про надання документів.

В зв`язку з чим відповідачем, відповідно до вимоги про надання документів, витребувалися інші документи ( графік роботи працівників (змінності), табель обліку використання робочого часу за серпень 2018) щодо інших працівників, тобто взагалі без зазначення конкретних прізвищ є необґрунтованим.

Колегія суддів звертає увагу на те, що відповідач, Управління Держпраці у Сумській області, є державним органом, який повинен використовувати надані йому повноваження з метою з якою ці повноваження йому надані, що підлягає перевірці судом відповідно до п.2 ч.2 ст.2 КАС України.

В даному випадку, колегія суддів вважає, що для з`ясування факту належного оформлення трудових відносин із найманим працівником ОСОБА_7 не потрібно було призначати загальну перевірку щодо належного дотримання відносин з найманими працівниками загалом та витребувати відповідні документи, з урахуванням того, що 14.08.2018 р. підприємство відвідували з інспекційними відвідуванням, під час якого також перевіряли належність оформлення трудових відносин з найманими працівниками.

При цьому, колегія суддів зазначає, що документи, які витребовувались відповідачем, згідно вимоги про надання документів, та які не були надані підприємством, не є документами, які б безпосередньо свідчили про факт оформлення чи не оформлення трудових відносин з будь яким найманим працівником підприємства.

Документи щодо оформлення трудових відносин із найманим працівником, витребовувались виключно щодо ОСОБА_7 . Ці документи позивачем буди надані.

При цьому колегія суддів погоджується з доводами відповідача щодо помилковості висновків суду першої інстанції про те, що відповідальність суб`єкта господарювання за створення перешкод у діяльності інспектора праці передбачена абз.6 ч. 2 ст. 265 КЗпП.

Дійсно, відповідно до ч. 2 абзацу 7 ст. 265 КЗпП, якщо роботодавець не допустить фахівців Держпраці до перевірки чи створить перешкоди під час проведення перевірки з питань фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати зарплати (винагороди) без нарахування та сплати ЄСВ та податків, розмір штрафу в цьому випадку становитиме 100 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення .

Але вданому випадку, враховуючи те, що направлення про проведення інспекційного відвідування стосувалося належного оформлення трудових відносин з найманими працівниками, з урахуванням фактичної відсутності складу правопорушення передбаченого ч. 2 абзацу 7 ст. 265 КЗпП, дана помилка суду першої інстанції не призвела до неправильного вирішення справи по суті.

Рішення по справі судом першої інстанції прийнято вірно.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що в даному випадку, відповідно до вимоги про витребування документів, документи що безпосередньо пов`язані з належним оформленням трудових відносин з найманими працівниками стосуються виключно ОСОБА_7

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу у розмірі 372300,00 грн. є протиправною та підлягає скасуванню.

З урахуванням вищезазначеного, відсутності факту не допуску до інспекційного відвідування чи створення перешкод у проведенні перевірки інспектора праці, доводи відповідача щодо правомірності прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу є помилковими.

Також колегія суддів зазначає, що в суді апеляційної інстанції представником позивача було заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що єдиний (директор) власник Приватного підприємства "Запорожець ОВ", який приймав участь в судовому засіданні суду апеляційної інстанції після заявлення представником позивача зазначеного клопотання, відкликав його та заявив про відсутність необхідності в стягненні витрат на правничу допомогу.

Проте, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що представник товариства не є адвокатом, а тому витрати передбачені ст. 139 КАС України судові витрати стягненню не підлягають.

Також колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що суд першої інстанції відкриваючи провадження по справі, на думку колегії суддів, помилково визначив дану справу, як справу незначної складності.

Проте, на думку колегії суддів дана справа не підпадає під ч.6 ст. 12 КАС України. Взаємовідносини, які виникли в даній справі не свідчать про її незначну складність.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження суд не порушив порядок розгляду справ в порядку спрощеного провадження, оскільки в даному випадку, розгляд справи в загальному провадженні не є обов`язковим.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 19.12.2018 року по справі № 480/4205/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 10.06.2019 року