Справа № 480/1104/19
Суддя: О.В. Соп'яненко
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 р. Справа № 480/1104/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Соп`яненка О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що є суддею у відставці та перебуває на обліку в Конотопському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області. У зв`язку з прийняттям Конституційним Судом України 04.12.2018 рішення №11-р/2018 була змінена величина заробітку суддів. Надав відповідачу довідку Територіального управління ДСА України в Сумській області для перерахунку утримання від 13.12.2018. Також з 01.01.2019 змінився прожитковий мінімум у зв`язку з чим ТУ ДСА України в Сумській області надіслало нову довідку, яку позивач надав відповідачу 23.01.2019. Відповідач перерахунок щомісячного довічного грошового утримання здійснив не з моменту виникнення права на нього, а з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними у зв`язку із чим звернувся до суду за захистом своїх прав.

Просить визнати протиправними дії відповідача щодо неперерахування його утримання з 04.12.2018, тобто з моменту виникнення права на таке перерахування та зобов`язати відповідача проводити відповідне перерахування і виплату різниці між фактично отриманим утриманням та належного до сплати утримання з моменту виникнення права на таке перерахування, починаючи з 04.12.2018 відповідно до надаваних довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області.

03.04.2019 позивач доповнив позовну заяву, просив стягнути з відповідача завдані збитки витрачених на дорогу за особисте відвідування суду і повернення назад автобусом - 182,62 грн., 10 грн. збитків за перерахування судового збору, а також сплачений судовий збір - 768,40 грн. та витрати на правову допомогу - 1000 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач із позовом не погодився. Зазначив, що відповідно до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України перерахунок щомісячного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди судді, який працює за відповідною посадою. У зв`язку з цим відповідачем правомірно проведений перерахунок грошового утримання з 01.01.2019 та з 01.02.2019. Просить відмовити в задоволенні позову.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що викладені у відзиві доводи не є підставою для відмови в задоволенні позову. Крім того, просив стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5378,80 грн.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач є суддею у відставці та перебуває на обліку в Конотопському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Сумської області. 13.12.2018 Територіальним управлінням ДСА України в Сумській області складено довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 станом на 04 грудня 2018 року (а.с. 9).

Перерахунок щомісячного довічного грошового утримання згідно заяви позивача та вказаної довідки був проведений з 01.01.2019.

Перерахунок довічного щомісячного грошового утримання згідно заяви від 23.01.2019 та довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці станом на 01.01.2019 був проведений з 01 лютого 2019 року (а.с. 8).

Під час здійснення перерахунку пенсії відповідач керувався п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці органами Пенсійного фонду України, яким встановлено, що перерахунок раніше призначеного довічного грошового утримання проводиться з 1 числа місяця, наступного за місяцем, у якому змінилися розміри складових суддівської винагороди.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

04.12.2018 Конституційним судом України прийнято рішення № 11-р/2018, яким визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 3 ст. 133 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд".

Це положення підлягає застосуванню у його первинній редакції, а саме: "Посадовий оклад судді місцевого суду встановлюється у розмірі 15 мінімальних заробітних плат, визначених законом, що запроваджується поетапно: з 01.01.2011 - 6 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2012 - 8 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2013 - 10 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2014 - 12 мінімальних заробітних плат; з 01.01.2015 - 15 мінімальних заробітних плат".

Також, визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення ч. 10 ст. 133 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VIII "Про забезпечення права на справедливий суд", за яким "суддя, який не здійснює правосуддя (крім випадків тимчасової непрацездатності, перебування судді у щорічній оплачуваній відпустці), не має права на отримання доплат до посадового окладу", для цілей застосування окремих положень Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" зі змінами.

В частині третій резолютивної частини рішення також вказано, що положення ч. ч. 3, 10 ст. 133 Закону України від 07.07.2010 № 2453-VІ "Про судоустрій і статус суддів" у редакції Закону України від 12.02.2015 № 192-VІII "Про забезпечення права на справедливий суд", які визнані неконституційними п. п. 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Конституційний суд України в даному рішенні відновив права на отримання посадового окладу у розмірі 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб з 01.01.2015, а також зазначив, що положення ч. 3 ст. 133 Закону № 2453 в редакції Закону № 192 звужує зміст та обсяг гарантій незалежності суддів у частині зменшення гарантованого розміру винагороди судді, створює загрозу для незалежності як судді, так і судової влади в цілому, а також передумови для впливу на суддю через розмір його матеріального забезпечення. Таким чином, положення ч. 3 ст. 133 Закону № 2453 в редакції Закону № 192 суперечить ч. ч. 1, 2 ст. 26 Конституції України. Також вказав, що якщо позбавлення судді права на отримання доплат до посадового окладу може бути визнане доцільним та виправданим, зокрема, у випадку притягнення його до кримінальної чи дисциплінарної відповідальності, наслідком якого є відсторонення судді від посади чи від здійснення правосуддя, то позбавлення судді цього права, коли він не здійснює правосуддя через обставини, що не залежать від нього особисто або не обумовлені його поведінкою, як випливає зі змісту положення ч. 10 ст. 133 Закону № 2453 у редакції Закону № 192, є несправедливим, невиправданим та необґрунтованим.

Суд зазначає, що рішення Конституційного Суду України є обов`язковим, остаточним та таким, що не може бути оскаржено. Положення, які визнані неконституційними п. п. 1, 2 резолютивної частини цього Рішення, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Зазначене є підставою для проведення перерахунку раніше призначеного щомісячного грошового утримання суддям у відставці та має проводитися з 04.12.2018, оскільки в даному випадку, у відповідності до п. 4 розділу ІІ Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, не відбувається зміна розміру щомісячного грошового утримання суддям, а виключно відновлюються раніше порушені права.

Однак, як встановлено судом перерахунок грошового утримання на підставі довідки від 13.12.2018 № 804-1710/18 проведено відповідачем не з 04.12.2018, тобто з моменту ухвалення рішення Конституційного Суду України, а з 01.01.2019.

Щодо проведення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2019 згідно заяви від 23.01.2019 суд зазначає, що вказаний перерахунок обумовлено підвищенням суддівської винагороди через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб згідно з Законом України від 23.11.2018 № 2629 "Про державний бюджет на 2019 рік".

При цьому, дію вказаного закону поширено на весь 2019 рік, в тому числі і на січень 2019 року, що свідчить про виникнення права на перерахунок довічного грошового утримання з 01.01.2019, а не з місяця, наступного за місяцем, у якому відбуваються зміни.

Саме з 01.01.2019 встановлюється оновлений посадовий оклад судді, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, і саме з цієї дати відбувається зміна грошового утримання. В свою чергу, прийняття Закону України "Про державний бюджет на 2019 рік" не може звужувати зміст та обсяг визначених Конституцією України гарантій незалежності суддів. Таким чином, відповідачем безпідставно не здійснено перерахунок грошового утримання у січні 2019 року.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним визнати протиправними дії відповідача щодо неперерахування його утримання з 04.12.2018, тобто з моменту виникнення права на таке перерахування та зобов`язати відповідача провести відповідне перерахування і виплату різниці між фактично отриманим утриманням та належного до сплати утримання з моменту виникнення права на таке перерахування, починаючи з 04.12.2018 відповідно до надаваних довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області.

Позивачем просить також відшкодувати судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768,40 грн., сплаченого при зверненні до суду, витрат, пов`язаних з переїздом із м. Конотоп до м. Суми і в зворотньому напрямку в сумі 182,62 грн., комісію банку за перерахування судового збору в сумі 10 грн., витрати на правничу допомогу в сумі 5 378,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією №14 від 02.04.2019 (а.с. 4), зазначені витрати підтверджені належними доказами, а тому підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

За твердженням позивача, він витратив 182,62 грн. у зв`язку з переїздом з м. Конотоп до м. Суми та в зворотньому напрямку з метою особистого відвідування суду. Такі витрати не підтверджені доказами, а тому відшкодуванню не підлягають. В заяві від 02.04.2019 позивач просив витребувати у дирекції автовокзалу м. Сум інформацію про вартість проїзду з м. Конотопу до м. Суми, однак не зазначив, які обставини може підтвердити вказана інформація та причину, чому позивач не має можливості подати самостійно ці докази. Крім того, інформація про вартість проїзду не може підтвердити витрати, які позивач поніс у зв`язку із розглядом саме цієї справи.

Також позивач просить стягнути з відповідача 10 грн. комісії банку у зв`язку з перерахуванням судового збору, на підтвердження надано квитанцію №14/к від 02.04.2019 (а.с. 5). Зазначені кошти не є судовими витратами в розумінні ст.ст. 132,138 КАС України, оскільки не пов`язані ні з розглядом справи, ні з вчиненням інших процесуальних дій, граничний розмір компенсації витрат на які передбачений ч. 4 ст. 138 КАС України.

Позивачем заявлено клопотання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 5378,80 грн. На підтвердження витрат надано квитанцію до прибуткового касового ордеру №14 від 20.03.2019 на суму 5378,80 грн. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги №814 від 01.03.2019, попередній розрахунок витрат на правничу допомогу в сумі 5378,80 грн., акт №2 від 21.04.2019 приймання-передачі наданих послуг, відповідно до якого адвокатом Сусліним Є.В. надано , а клієнтом ОСОБА_1 отримано за договором про надання правничої (правової) допомоги наступні послуги: консультація клієнта, узгодження правової позиції по справі, складання позовної заяви (збирання доказів, підготовка заяви), вивчення відзиву, підготовка відповіді на нього. Вартість послуг складає 5378,80 грн. Також надано копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 26-29).

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Відповідно до частини 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Жодного з цих документів, які б посвідчували повноваження адвоката Сусліна Є.В. на надання позивачу правової допомоги, пов`язаної з розглядом справи №480/1104/19, суду не надано.

Квитанція №14 від 20.03.2018 до прибуткового касового ордеру містить посилання на договір №814 від 01.03.2019 про надання правничої (правової) допомоги.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. Договір про надання правової допомоги може вчинятися усно у випадках:1) надання усних і письмових консультацій, роз`яснень із правових питань з подальшим записом про це в журналі та врученням клієнту документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди); 2) якщо клієнт невідкладно потребує надання правової допомоги, а укладення письмового договору за конкретних обставин є неможливим - з подальшим укладенням договору в письмовій формі протягом трьох днів, а якщо для цього існують об`єктивні перешкоди - у найближчий можливий строк.

В даному випадку договір про надання правничої допомоги, пов`язаної з розглядом адміністративної справи повинен був вчинятись у письмовій формі. Копії такого договору суду не надано. Докази, що договір від 01.03.2019 №18 укладений у зв`язку з наданням правничої допомоги саме у справі №480/1104/19 у матеріалах справи відсутні, також відсутня інформація про умови цього договору, зокрема, предмет договору та його ціну.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем не доведено, що витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5378,80 грн. понесені ним у зв`язку із розглядом справи №4801104/19, а тому вони відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області щодо неперерахування довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 з 04.12.2018, тобто з моменту виникнення права на таке перерахування.

Зобов`язати Конотопське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області провести перерахування і виплату різниці між фактично отриманим довічним грошовим утриманням та належним до сплати утриманням з моменту виникнення права на таке перерахування, починаючи з 04.12.2018 відповідно до надаваних довідок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Конотопського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області (вул. Депутатська, 2, м. Конотоп, Сумська область, 41600, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір, сплачений при зверенні до суду, в розмірі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Соп`яненко