Справа № 580/1823/19
Суддя: А.М. Бабич
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 червня 2019 року Справа № 580/1823/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово у складі головуючого судді Бабич А.М., розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення учасників справи в залі суду клопотання ТОВ ТЕП Транско про забезпечення позову у справі за його позовом до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправним і скасування рішення,

УСТАНОВИВ:

05.06.2019 ТОВ ТЕП Транско ( АДРЕСА_1 Черкаська обл., Черкаський р-н, с.Геронимівка, вул. Благовісна, буд.1; ) (далі позивач) подало у Черкаський окружний адміністративний суд позов до Управління Держпраці у Черкаській області (18000, м. Черкаси, б-р Шевченка, буд.205; ) про визнання протиправною та скасування постанови від 02.05.2019 №ЧК-307/375/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-188 про накладення штрафу в розмірі 500760,00грн.

Одночасно з позовом позивач подав заяву про забезпечення позову, шляхом зупинення дії спірної постанови (далі Заява).

У Заяві зазначено, що за наслідком інспекційного відвідування згаданого органу складено акт про порушення заявником вимог трудового законодавства, з огляду на що спірним рішенням накладено штраф. Позивач акцентує увагу на тому, що визначений ним розмір є для нього достатньо значним і зважаючи, що відповідна постанова має силу виконавчого документа, вплине на можливість оплати праці трудовому колективу, призведе до неможливості подальшого здійснення господарської діяльності, унеможливить розрахунки з контрагентами. Також просить врахувати, що відкриття виконавчого провадження призведе до обов`язку заявника сплатити 10% виконавчого збору. Тому, стверджуючи про очевидність протиправності постанови про накладення штрафу та водночас існування загрози істотного ускладнення ефективного захисту та поновлення порушених прав, заявник просить вжити вказаний захід забезпечення позову.

Відповідно до положень ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішив розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із матеріалами позову, розглянувши вказане клопотання та оцінивши його доводи та додані докази, суд вважає його необґрунтованим з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Наявності таких обставин позивач не довів жодним належним і допустимими доказом.

Із доданої до матеріалів позову копії акту інспекційного відвідування, на підставі якого прийнято спірне рішення, вбачається, що посадові особи відповідача враховували наявність цивільно-правових угод та актів про їх виконання заявника із фізичними особами, здійснили відеофіксацію праці осіб та отримали їх пояснення щодо виконання кожним із них конкретних трудових функцій. Тому очевидних ознак протиправності спірного рішення на стадії вирішення питання про відкриття провадження у справі судом не встановлено.

Посилання позивача на значний для нього розмір застосованого штрафу при здійсненні основного виду діяльності та негативний його вплив на розрахунки з постачальниками у зв`язку з цим жодним доказом суду не доведено.

Заявлені обґрунтування позову, клопотання та додані докази не свідчать про очевидність можливості настання негативних наслідків у зв`язку з прийняттям спірного рішення і неможливості чи ускладнення поновлення прав та інтересів позивача. Позивач не вказав, у чому полягає неможливість подальшого захисту прав чи докладання значних зусиль і витрат на їх відновлення без вжиття заходів забезпечення позову.

Позивач не надав доказів відкриття виконавчого провадження з примусового виконання спірного рішення. Отже, не довів вчинення відповідачем дій, направлених на безпосереднє стягнення коштів.

На підставі ч.1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частинами 4-6 ст.154 КАС України встановлено, що залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. При цьому, відповідно до ч.2 ст.151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 19.06.2018 у справі 826/9263/17, яка відповідно до ч.5 ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванню, ці підстави є оціночними. Тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Великою Палатою Верховного Суду у рішенні від 28.03.2018 у справі № 800/521/17 (ЄДРСР 73082059) зазначено, що позов не може бути забезпечено таким способом, що фактично підмінює собою судове рішення у справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

З огляду на викладене заявлене під час звернення до суду з позовною заявою клопотання у Заяві не є обґрунтованим і не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.2, 150-154, 243, 248 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні клопотання ТОВ ТЕП Транско про забезпечення позову відмовити повністю.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення.

3. Копії ухвали направити учасникам справи.

Суддя А.М. Бабич