Справа № 826/8563/17
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/8563/17 Суддя першої інстанції: Григорович П.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Коротких А.Ю.

Федотова І.В.

при секретарі Мідянці А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Дмитра Борисовича до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб: державного підприємства «Національні інформаційні системи», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства юстиції України у якому просив скасувати наказ від 05 травня 2017 року № 1502/5.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним наказ № 1502/5 від 05 травня 2017 року, в решті позову - відмовлено, стягнуто на користь ОСОБА_4 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства юстиції України судовий збір в сумі 1600 грн 00 коп.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач - Міністерство юстиції України, подало апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та здійснені порушення вимог процесуального права просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні адміністративного позову. Представник відповідача стверджує, що під час реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно позивачем не дотримано вимоги ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» та здійснено реєстраційні дії без наявності в матеріалах справ документу, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, що є порушенням вимог п. 41 та п. 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить суд відмовити у задоволенні вимог апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників учасників справи, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та поданого письмового відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 05 травня 2017 року Міністерством юстиції України, відповідно до ст. 371 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення контролю у сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 грудня 2016 року № 990, прийнято наказ № 1502/5, відповідно до п.п.1, 3 якого тимчасово заблоковано доступ державного реєстратора приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Д.Б. до Державного реєстру речових прав на нерухоме майко строком на 1 (один) рік. Виконання пункту 1 наказу покладено на державне підприємство «Національні інформаційні системи».

Вважаючи протиправним вказаний наказ позивач звернувся з позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що реєстраційні дії було вчинено позивачем по відношенню до квартир, які розміщено в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію до 01 січня 2013 року, що свідчить про відсутність необхідності під час державної реєстрації права власності на квартири в даному будинку перевіряти відомості стосовно присвоєння йому адреси.

Однак, колегія суддів не погоджується з таким висновком суду виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Так, повноваження Міністерства юстиції України у спірних правовідносинах визначаються, зокрема, Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року № 1952-IV (далі - Закон № 1952-IV ) та Порядком державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок № 1127).

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду. Міністерство юстиції України розглядає скарги: 1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір); 2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Пунктом 2 Порядку № 1128 встановлено, що для забезпечення розгляду скарг суб`єктом розгляду скарги утворюються постійно діючі комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації, положення та склад яких затверджуються Мін`юстом або відповідним територіальним органом.

До повноважень комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації належить розгляд скарги по суті, встановлення наявності чи відсутності обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення скаржника, та інші обставини, які мають значення для об`єктивного розгляду скарги, у тому числі шляхом перевірки відомостей, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Процедура розгляду скарги визначена ст. 37 Закону № 1952-IV та Порядком № 1128.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 37 Закону № 1952-IV за результатами розгляду скарги Міністерство юстиції України та його територіальні органи приймають мотивоване рішення про, зокрема, задоволення (повне чи часткове) скарги шляхом прийняття рішення про: а) скасування рішення про державну реєстрацію прав; б) скасування рішення про відмову в державній реєстрації прав та проведення державної реєстрації прав; в) внесення змін до записів Державного реєстру прав та виправлення помилки, допущеної державним реєстратором; г) тимчасове блокування доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; ґ) анулювання доступу державного реєстратора до Державного реєстру прав; д) скасування акредитації суб`єкта державної реєстрації; е) притягнення до дисциплінарної відповідальності посадової особи територіального органу Міністерства юстиції України.

Рішення, передбачені підпунктами «а», «ґ» та «д» п. 2 цієї частини, приймаються виключно Міністерством юстиції України.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави дійти до висновку про те, що підставою для призначення Міністерством юстиції України камеральної перевірки державного реєстратора є виявлення у реєстрах порушень порядку державної реєстрації під час: 1) розгляду скарг відповідно до Закону України «Про звернення громадян; 2) обґрунтованих подань територіальних органів Мін`юсту; 3) за результатами моніторингу реєстраційних дій.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом, зокрема, у постанові від 10 липня 2018 року у справі № 825/1808/17.

З матеріалів справи вбачається, що камеральна перевірка приватного нотаріуса була призначена відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 21 квітня 2017 року № 1434/7 на підставі звернень (скарг) ОСОБА_3 від 17 березня 2017 року, ОСОБА_5 від 17 березня 2017 року та ОСОБА_1 від 17 березня 2017 року.

За результатами відповідної перевірки відповідачем складено довідку від 27 квітня 2017 року якою встановлено, що приватним нотаріусом Клименком Д.Б. було порушено ч. 3 ст. 10, ч. 4 ст. 18, ч. 1 ст. 23 Закону № 1952-IV та п. п. 41, 78 Порядку № 1127.

У зв`язку з зазначеними обставинами комісія запропонувала тимчасово заблокувати доступ державного реєстратора до державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 1 (один) рік.

Вказані обставини стали підставою для прийняття відповідачем наказу від 05 травня 2017 року № 1502/5.

Як вбачається зі змісту довідки від 27 квітня 2017 року, передумовою вказаного висновку комісії щодо наявності підстав для тимчасового блокування доступу позивача до Реєстру, стали звернення від 17 березня 2017 року: ОСОБА_3 на предмет законності дій приватного нотаріуса Клименка Д.Б. щодо державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 - квартира № 13) ; ОСОБА_5 на предмет законності дій приватного нотаріуса Клименка Д.Б. щодо державної реєстрації права власності на квартиру № 180, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (надалі - квартира № 180 ), ОСОБА_1 на предмет законності дій приватного нотаріуса Клименка Д.Б. щодо державної реєстрації права власності на квартиру № 42, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (далі - квартира № 42) .

За результатами перевірки Комісією встановлено, що 12 жовтня 2016 року до приватного нотаріуса Клименка Д.Б. звернувся ОСОБА_6 із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру № 13 , зареєстровану у базі даних заяв державного реєстру прав за № 19006018.

Разом із заявою були подані наступні документи: договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 03 жовтня 2016 року № 0310/16-1; довідка про стовідсоткову оплату від 03 жовтня 2016 року № 0310/16-3, видана ТОВ «Еверест плюс»; виписка з переліку осіб, які брали участь в інвестуванні будівництва квартир в ЖК «Стародарницький» від 03 жовтня 2016 року, видана ТОВ «Еверест плюс»; акт-прийому передачі квартири № 13 від 03 жовтня 2016 року; технічний паспорт, виготовлений ТОВ «Проектний Дім»; паспорт громадянина України, виданий Бобровицьким РВУ МВС України в Чернігівській області 04 листопада 1999 року, серія НК № 654814; квитанції.

За результатами розгляду заяви № 19006018 приватним нотаріусом Клименком Д.Б. 13 жовтня 2016 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 31854508, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 366 та зареєстровано право власності на квартиру № 13 за ОСОБА_6 (запис про право власності № 16886948).

Крім того, 12 жовтня 2016 року до приватного нотаріуса Клименка Д.Б. звернувся ОСОБА_6 із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру № 180 , зареєстровану у базі даних заяв Державного реєстру прав за № 19006751.

Разом із заявою були подані наступні документи: договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 03 жовтня 2016 року № 0310/16-3; довідка про стовідсоткову оплату від 03 жовтня 2016 року № 0310/16-3, видана ТОВ «Еверест плюс»; виписка з переліку осіб, які брали участь в інвестуванні будівництва квартир в ЖК «Стародарницький» від 03 жовтня 2016 року, видана ТОВ «Еверест плюс»; акт-прийому передачі квартири № 180 від 03 жовтня 2016 року; технічний паспорт, виготовлений ТОВ «Проектний Дім» 03 жовтня 2016 року; паспорт громадянина України, виданий Бобровицьким РВУ МВС України в Чернігівській області 04 листопада 1999 року, серія НК № 654814; квитанції.

За результатами розгляду заяви № 19006751 приватним нотаріусом Клименком Д.Б. 13 жовтня 2016 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 31855573, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 366 та зареєстровано право власності на квартиру № 180 за ОСОБА_6 ..

Також Комісією встановлено, що 07 грудня 2016 року до приватного нотаріуса Клименка Д.Б. звернувся ОСОБА_7 із заявою про державну реєстрацію права власності на квартиру №42 , зареєстровану в базі даних заяв Державного реєстру прав за № 19798966.

Разом із заявою були подані наступні документи: паспорт громадянина України, виданий Ватутінським РУ ГУ МВС України в м. Києві, серія СН № 161744; квитанція про оплату адміністративного збору; договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру від 11 вересня 2016 року № 1109/16-42; акт-прийому передачі квартири № 42 від 11 вересня 2016 року; довідка про повну оплату за договором № 1109/16-42 від 11 вересня 2016 року, видана ТОВ «Еверест плюс»; виписка з переліку осіб, які брали участь в інвестуванні будівництва квартир в ЖК «Стародарницький» по АДРЕСА_1, від 11 вересня 2016 року, видана ТОВ «Еверест плюс»; технічний паспорт, виготовлений ТОВ «Проектний Дім» 11 вересня 2016 року № 0003.

За результатами розгляду заяви № 19798966 приватним нотаріусом Клименком Д.Б. 07 грудня 2016 року було прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) № 32774459, на підставі якого у Державному реєстрі прав відкрито розділ № 366 та зареєстровано право власності на квартиру № 42 за ОСОБА_7 (запис про право власності № 17870274).

Єдиною підставою для висновку відповідача про наявність підстав для тимчасового блокування доступу позивача до Реєстру, стало те, що в переліку зазначених вище документів, які були подані ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до державної реєстрації права власності на квартири, були відсутні документи, що підтверджують присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси.

Надаючи правову оцінку оскаржуваному наказу та діям нотаріуса під час здійснення державної реєстрації речових справ, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1952-IV державна реєстрація прав проводиться в такому порядку: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.

Згідно з ч. 4 вказаної статті державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Заява про державну реєстрацію прав подається окремо щодо кожного об`єкта нерухомого майна.

Норми ч. 3 ст. 10 Закону № 1952-IV передбачають, що державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації.

Відповідно до п. 41 Порядку № 1127 (у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин) для державної реєстрації права власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна подаються: 1) документ, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта; 2) технічний паспорт на об`єкт нерухомого майна; 3) документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси; 4) письмова заява або договір співвласників про розподіл часток у спільній власності на новозбудований об`єкт нерухомого майна (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, що набувається у спільну часткову власність); 5) договір про спільну діяльність або договір простого товариства (у разі, коли державна реєстрація проводиться щодо майна, будівництво якого здійснювалось у результаті спільної діяльності).

Згідно з п. 78 Порядку № 1127 для державної реєстрації права власності на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого здійснювалося із залученням коштів фізичних та юридичних осіб, власником такого майна подаються: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір, договір про пайову участь, договір купівлі-продажу майнових прав тощо). У разі участі особи у фонді фінансування будівництва документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є видана управителем такого фонду довідка про право довірителя на набуття у власність об`єкта інвестування. У разі придбання особою безпроцентних (цільових) облігацій, за якими базовим товаром є одиниця нерухомості, документами, що підтверджують набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу облігацій та за наявності документ, згідно з яким здійснилося закріплення відповідного об`єкта інвестування за власником облігацій (договір резервування, бронювання тощо). У разі придбання майнових прав на об`єкт нерухомості документом, що підтверджує набуття у власність закріпленого за особою об`єкта будівництва, є договір купівлі-продажу майнових прав; технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо).

У разі коли державна реєстрація права власності здійснюється на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (квартира, житлове, нежитлове приміщення тощо), розміщене в об`єкті нерухомого майна, будівництво якого завершено та який прийнято в експлуатацію після 1 січня 2013 року, також обов`язково зазначаються у відповідній заяві відомості про реєстраційний номер документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, та подаються завірені особою, що залучала кошти фізичних та юридичних осіб, копії: документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (крім випадків державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна); документа, що посвідчує право власності на об`єкт нерухомого майна до його реконструкції, - у разі державної реєстрації права власності на реконструйований об`єкт нерухомого майна (крім випадків, коли право власності на такий об`єкт вже зареєстровано в Державному реєстрі прав або коли законодавством не передбачено оформлення та видачу документа на такий об`єкт нерухомого майна).

З огляду на зазначені вище правові норми вбачається, що під час здійснення державної реєстрації права власності на об`єкт нерухомого майна, заявником, або особою, яка залучала кошти фізичних та юридичних осіб, подається належним чином засвідчена копія документа, який підтверджує присвоєння поштової адреси об`єкту нерухомого майна.

При цьому, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов хибних висновків щодо відсутності необхідності подання такого документу у зв`язку з тим, що об`єкт будівництва (ЖК «Стародарницький») за адресою: АДРЕСА_1 прийнято в експлуатацію 21 грудня 2012 року відповідно до сертифікату серії НОМЕР_1 , з огляду на наступне.

Стверджуючи про правомірність своїх дій під час здійснення державної реєстрації прав власності позивач посилався на виконання ним вимог п. 78 Порядку № 1127.

Однак, колегія суддів вважає такі доводи позивача необґрунтованими з огляду на те, що в документах наданих позивачу для здійснення реєстраційних дій містились ряд суперечностей.

Із заявами про державну реєстрацію права власності звернулись заявники з договорами купівлі-продажу майнових прав. Зазначені договори було укладено після введення об`єкта нерухомості у експлуатацію 21 грудня 2012 року, що не заперечувалось учасниками справи під час апеляційного розгляду.

Матеріали реєстраційних справ хоча й містили сертифікат серії НОМЕР_1 про прийняття будинку в експлуатацію, проте, зміст та характер договорів суперечать змісту сертифіката.

Предметом договорів є майнові права на квартири, що безумовно протирічить тому, що даний об`єкт вже введено в експлуатацію і є новозбудованим об`єктом.

Відповідно до п. 2 Порядку № 1127, новозбудований об`єкт - завершений будівництвом об`єкт нерухомого майна, державна реєстрація права власності на який проводиться вперше.

Одночасно колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу на те, що довідка на яку посилається позивач № 2-11/26-2899/4 від 18 травня 2012 року не є документом, що підтверджує присвоєння об`єкту будівництва поштової адреси.

Зазначений документ містить рекомендаційний характер щодо необхідності вчинення ТОВ «Еверест-плюс» дій у відповідності до п. п. 2.4, 2.5 Тимчасового порядку присвоєння поштових адрес об`єктам нерухомості у місті Києві, затвердженим розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 25 червня 2011 року № 1094.

Так, п. 2.4 вказаного порядку передбачає, що присвоєння поштових адрес багатоквартирним житловим будинкам здійснюється шляхом видання розпорядження відповідної районної в місті Києві державної адміністрації. Заявники подають відповідні документи до дозвільного центру районної в місті Києві державної адміністрації після отримання сертифіката відповідності на новозбудовані об`єкти.

Водночас, п. 2.5 визначає перелік документів, які подаються до заяви про присвоєння поштової адреси.

Відповідно, вказаний вище документ не є документом про присвоєння об`єкту нерухомості поштової адреси та не може бути прийнятий судом в якості доказу правомірності дій приватного нотаріуса під час проведення спірних реєстраційних дій.

Отже, ці та інші протиріччя у наданих для державної реєстрації документах свідчать про правомірність висновків відповідача про недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клименком Д.Б. вимог ч. 3 ст. 10, ч. 4 ст. 18, ч. 1 ст. 23 Закону № 1952-IV та п. п. 41, 78 Порядку № 1127.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до даних Державного реєстру прав документ, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси, відсутній у заявах №№ 19006018, 19006751, 1979866. Даний документ також відсутній у заяві № 8681143 (пакет документів забудовника), який було подано у відповідності до п. 79 Порядку № 1127. Зазначені обставини не заперечували представники учасників справи під час судового засідання суду апеляційної інстанції.

Вказані вище обставини свідчать про обґрунтованість прийнятого відповідачем наказу від 05 травня 2017 року № 1502/5 та відсутність правових підстав для його скасування.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги повністю спростовують висновки суду першої інстанції, які містяться у рішенні Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року колегія суддів вважає за необхідне скасувати зазначене судове рішення, як таке, що прийняте при неповному з`ясуванні обставин, які мають значення для вирішення справи та здійснені з неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відповідності до вимог п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно з п. 1 п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин справи, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства юстиції України - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову державного реєстратора - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клименка Дмитра Борисовича до Міністерства юстиції України, за участю третіх осіб: державного підприємства «Національні інформаційні системи», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про скасування наказу - відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2019 року.