Справа № 579/704/19
Суддя: Моргун О. В.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 579/704/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді - Моргуна О.В.,

з участю секретаря судового засідання - Печенової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кролевець справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області (далі - поліцейський) про скасування постанови серія ДПО18 №103229 від 08.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08 квітня 2019 року поліцейським відносно нього винесена постанова серія ДПО 18 № 103229 , відповідно до якої він визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

В оскаржувані постанові зазначено, що він нібито керуючи транспортним засобом Iveco реєстраційний номер НОМЕР_2 в м.Карлівка Полтавської області проїхав перехрестя вулиць на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7 ПДР.

Він не заперечує того, що 08 квітня 2019 року керував автомобілем Iveco реєстраційний номер НОМЕР_2 в м.Карлівка Полтавської області та проїхав перехрестя вулиць на зелений колір світлофора, та відразу був зупинений працівником поліції, який звинуватив його у порушенні ПДР, на що він категорично заперечував.

Незважаючи на його заперечення поліцейський виніс відносно нього оскаржувану постанову якою визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. На заявлене клопотання про долучення до матеріалів справи письмових пояснень та щодо можливості скористатися юридичною допомогою, отримав відмову, чим порушив його права передбачені ст.268 КУпАП.

27 травня 2019 року від відповідача надійшло заперечення на позовну заяву, в якому він вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими, а тому просив у позові відмовити (а.с.12)

Сторони в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином (а.с.9, 10)

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДОП 18 №103229 від 08 квітня 2019 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08 квітня 2019 року о 22:00 в м.Карлівка керував автомобілем Iveco реєстраційний номер НОМЕР_2 та проїхав перехрестя вулиць за заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7 ПДР, за що відповідальність, передбачена ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.6)

Пунктом 11 частини 1визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частиною 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст. 222 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 4 ст. 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Таким чином, винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, серед яких: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом п.2 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, вбачається, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати ст.283 КУпАП.

Із змісту Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі протягом десяти днів з дати вручення такої постанови у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

В матеріалах справи міститься копія постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО 18 №103229 (а.с. 6) за фабулою: 08 квітня 2019 року о 22:00 в м.Карлівка ОСОБА_1 . керував автомобілем Iveco реєстраційний номер НОМЕР_2 та проїхав перехрестя вулиць за заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7 ПДР, за що відповідальність, передбачена ч.2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн. (а.с.6), інші письмові доказі щодо порушення ПДР ОСОБА_1 відсутні.

Вказана постанова не містить посилань на те, що відповідачем при притягненні позивача до адміністративної відповідальності враховано право позивача на долучення до матеріалів справи письмових пояснень та щодо можливості скористатися юридичною допомогою. Також відповідачем не доведено існування та наявність самих матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1

Також відсутні будь-які докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.122 КУпАП.

Згідно п.8.7 ПДР світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні.

На рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів може встановлюватися табличка білого кольору із нанесеною на ній стрілкою зеленого кольору.

Згідно п. 8.7.3.е ПДР сигнали світлофора мають такі значення: червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

На підставі вищевикладеного, суду не зрозуміло, який пункт ПДР порушив ОСОБА_1 , оскільки у оскаржувані постанові зазначено порушення ОСОБА_1 п.8.7 ПДР.

Відповідач за змістом відзиву зазначає, те що позивач поставив свій підпис в постанові, який засвідчує про роз`яснення йому прав, однак дане пояснення відповідача не заслуговує на увагу суду, оскільки за змістом оскаржуваної постанови позивач ОСОБА_1 поставив підпис у графі «копія постанови ним отримана», а не про роз`яснення йому прав передбачених ст.268 КУпАП.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…,який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …».

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо відповідача у справі, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

Таким чином, відповідач, будучи уповноваженим діяти від імені держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

За змістом позову, позивач не оспорює того, що він 08 квітня 2019 року керував автомобілем Iveco реєстраційний номер НОМЕР_2 в м.Карлівка Полтавської області.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються серед іншого протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідачем, поліцейським не надано суду доказів, визначених ст.251 КУпАП, які б підтверджували обставини порушення позивачем ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП, а саме те, що позивач 08 квітня 2019 року о 22:00 керував транспортним засобом Iveco реєстраційний номер НОМЕР_2 в м.Карлівка Полтавської області та проїхав перехрестя вулиць на заборонений червоний сигнал світлофора.

В порушення вимог вказаної статті відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху.

Суд не приймає до уваги диск для лазерних систем зчитування та факти які на ньому містяться, з таких підстав.

З відеозапису не можливо зробити висновок якій автомобіль рухався по перехрестю. Зйомки велись таким чином, що не дозволяє зробити висновок про порядок проїзду транспортного засобу через перехрестя, розташування світлофорів.

З відеозапису не можливо ідентифікувати місцезнаходження перехрестя, час відеозапису 21:35, за фабулою оскаржуваної постанови 22:00, в запереченнях на позов близько 22:00.

Інших доказів, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення, суду надано не було.

З аналізу тексту постанови по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності без наявності відповідних доказів.

Враховуючи, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено належними і допустимими доказами правомірності прийнятої ним постанови, вважаю, що постанова підлягає скасуванню.

Суд всі сумніви з цього приводу тлумачить на користь особи, яка притягається до відповідальності, що узгоджується із ч.3 ст.62 Конституції України.

З матеріалів справи убачається, що відповідачем при винесенні оскаржуваної постанови, було порушено норми процесуального права, в судове засідання не надано доказів порушення позивачем ПДР, за що відповідальність передбачена ч.2 ст.122 КУпАП у зв`язку з чим, суд вважає постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ДОП 18 №103229 від 08 квітня 2019 року такою, що підлягає скасуванню, а справа - направленню на новий розгляд.

Таким чином, з урахуванням всіх обставин справи, суд приходить до висновку, що доводи позивача, викладені в позові, заслуговують на увагу, його право порушено та підлягає захисту шляхом скасування постанови як незаконної.

В свою чергу позивач на надав жодних доказів які б спростовували б те, що він 08 квітня 2019 року о 22:00 в м.Карлівка керуючи автомобілем Iveco реєстраційний номер НОМЕР_2 та проїхав перехрестя вулиць на заборонений червоний сигнал світлофора.

Щодо вимоги про закриття провадження у справі суд зазначає наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення; недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Виходячи з викладеного, суд не вбачає підстав для закриття провадження у справі.

За таких обставин, аналізуючи докази в їх сукупності та даючи їм оцінку, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення вимог позивача частково, скасувавши постанову про накладення адміністративного стягнення, в іншій частині позову відмовити.

Згідно ст.293 КУпАП орган посадова особа при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає в тому числі одне з рішень - скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд.

Таким чином, позовна заява підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 122, 245-246, 251, 268, 280, КУпАП, Правилами дорожнього руху, ст.ст. 2, 6-11, 77, 246, 250, 255, 257, 263, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , до Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області, місце знаходження: 39500, м.Карлівка, вул.Симоненка,1, Полтавської області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження задовольнити частково.

Постанову поліцейського СРПП Карлівського ВП ГУНП в Полтавській області від 08 квітня 2018 року серія ДОП 18 №103229 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП скасувати та справу надіслати на новий розгляд.

В іншій частині відмовити за необгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи в порядку письмового провадження - в той же строк з дня складення повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Кролевецький районний суд Сумської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 10 червня 2019 року.

Суддя О. В. Моргун