Справа № 160/1556/19
Суддя: Кучма Костянтин Сергійович
Дата ухвалення: 2019-04-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 квітня 2019 року Справа № 160/1556/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Кучми К.С.
при секретарі судового засідання - Трайдук С.В.
представників позивача - Джихур С.В., Сидоренка В.В.
представника відповідача - Котюк О.І.
третьої особи - ОСОБА_2 .
третьої особи - ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Управління поліції охорони в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача - ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії та стягнення матеріальної шкоди, -
Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулася до адміністративного суду з позовом, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Дніпропетровській області по не утриманню із грошового забезпечення поліцейського ОСОБА_2 та поліцейського ОСОБА_3 та перерахунку на рахунок позивача членських профспілкових внесків;
- зобов`язати відповідача утримувати із грошового забезпечення поліцейського ОСОБА_2 та поліцейського ОСОБА_3 та перерахунку на рахунок позивача членських профспілкових внесків в розмірі 3% від їх грошового забезпечення;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача матеріальну шкоду у вигляді не утриманих членських профспілкових внесків у розмірі 3% від грошового забезпечення поліцейського ОСОБА_2 та ОСОБА_3 поліцейських Управління охорони поліції в Дніпропетровській області за період з лютого 2018 року по день набрання законної сили рішенням суду.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що у лютому 2018 року працівники відповідача ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вступили до Первинної професійної спілки «Правозахисники країни». Позивачем було направлено лист щодо відрахування 3% членських профспілкових внесків із заробітної плати на його користь, який було отримано відповідачем, але на адресу позивача листа щодо даних членів не надходило. Відповідач не проводить відрахування членських профспілкових внесків з грошового забезпечення третіх осіб, які є членами профспілки. Враховуючи зазначене, позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача, вважає, що у зв`язку із не здійсненням утримання та перерахунку на рахунки членських профспілкових внесків із грошового забезпечення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 йому завдаються матеріальні збитки, починаючи з лютого 2018 року, тому він звернувся до суду з даним позовом за захистом своїх прав та інтересів.
У судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили суд позов задовольнити з підстав, викладених у позові та у відповіді на відзив на позов.
Представник відповідача у судовому засіданні пред`явлені позовні вимоги не визнала та зазначила, що позивач не є профспілковою організацією відповідача, працівники з відповідними рапортами про перерахування членських внесків на рахунок позивача до керівництва не зверталися. У заявах, долучених до листа позивача, не було зазначено місце проживання заявників, не вказано посади та підрозділ, у якому вони працюють. Допущено помилки у персональних даних, які унеможливлювали їх ідентифікацію як працівників Управління поліції охорони в Дніпропетровській області. Зауважила, що обов`язок щодо сплати членських внесків покладено на члена профспілки та здійснюється за рахунок його власних коштів, тому представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.
У відповіді на відзив позивач зазначив, що до відповідача разом із заявами було надіслано копії заяв про вступ та згоду на обробку персональних даних, заяви про відрахування членських внесків, які дозволяють ідентифікувати осіб. Також у заявах повністю було зазначено прізвище ім`я та по батькові, посада і місце проживання, тому твердження відповідача не відповідають дійсності. Наголосив, що члени профспілки повинні сплачувати членські внески, до Національної поліції України було надіслано лист, за яким повідомлялось про існування профспілки, та в якому зазначено, що за письмовими заявами працівників, які є членами профспілки, щомісячно утримувати із заробітної плати (грошового забезпечення) на рахунок профспілки членські профспілкові внески.
У запереченнях на відповідь на відзив та у додаткових запереченнях відповідач зазначив, що діючим законодавством не передбачено утримання профспілкових внесків із заробітної плати працівників на підставі копій заяв, поданих ними на ім`я третіх осіб, за відсутності належним чином оформлених заяв працівників на ім`я роботодавця. Наголошував, що позивач не є профспілковою організацією відповідача, вважає, що у відповіді на відзив позивачем не спростовані доводи відповідача, як і законодавче обґрунтування заперечень проти позову, тому у задоволенні позову просив суд відмовити повністю.
Треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судовому засіданні надали пояснення по суті спору, позовні вимоги Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» підтримали повністю. Зазначили, що вони є членами профспілки та дійсно подавали заяви на утримання та перерахування з їх грошового забезпечення членських профспілкових внесків на рахунки позивача, але, як вважають треті особи, вони безпідставно не були утримані, що порушує їх права щодо вільного волевиявлення та розпорядження своєї заробітною платою. Просили суд позов задовольнити.
Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з таких підстав.
Судом встановлено, що 12.02.2018 року поліцейський ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 , та 13.02.2018 року поліцейський ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 , подали до Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» заяви, в яких просили позивача прийняти їх в члени профспілки, та зазначили, що із статутом ознайомлені, порядком сплати членських внесків ознайомлені і визнають їх, зазначили, що зобов`язуються внески сплачувати в установленому розмірі та порядку (а.с.11-12).
Таким чином, у лютому 2018 року працівники Управління поліції охорони Дніпропетровської області, які займають посади поліцейських, треті особи - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вступили до Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» та стали її членами.
12.02.2018 року ОСОБА_2 , та 13.02.2018 року ОСОБА_3 , до позивача було подано згоди на збір та обробку персональних даних та подані заяви на ім`я начальника Управління поліції охорони Дніпропетровської області, в яких зазначалось, що вони є членами Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», просили утримувати з їх грошового забезпечення впродовж всього періоду проходження служби в ОВС, через бухгалтерію членські внески у розмірі 3 (три) відсотка, і зазначили банківські реквізити позивача для щомісячного перерахунку (а.с.9-10, 13-14).
Позивачем до відповідача було направлено лист від 13.02.2018 року №60, в якому зазначалось, що направляється заява про відрахування 3% із заробітної плати на користь Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», до якої подано копії заяв про вступ та згоду на обробку персональних даних від ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.15).
Матеріалами справи підтверджується, що не заперечується відповідачем, що зазначений лист ним було отримано 15.02.2018 року, що також підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.16).
Аналізуючи правовідносини, які виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 3 ст.36 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на участь у професійних спілках з метою захисту своїх трудових і соціально-економічних прав та інтересів. Професійні спілки є громадськими організаціями, що об`єднують громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної діяльності. Професійні спілки утворюються без попереднього дозволу на основі вільного вибору їх членів. Усі професійні спілки мають рівні права. Обмеження щодо членства у професійних спілках встановлюються виключно цією Конституцією і законами України.
Закон України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» (далі - Закон №1045-XIV) визначає особливості правового регулювання, засади створення, права та гарантії діяльності професійних спілок.
За приписами ст.1 Закону №1045-XIV, професійна спілка (профспілка) - добровільна неприбуткова громадська організація, що об`єднує громадян, пов`язаних спільними інтересами за родом їх професійної (трудової) діяльності (навчання); первинна організація профспілки - добровільне об`єднання членів профспілки, які, як правило, працюють на одному підприємстві, в установі, організації незалежно від форми власності і виду господарювання або у фізичної особи, яка використовує найману працю, або забезпечують себе роботою самостійно, або навчаються в одному навчальному закладі; член профспілки - особа, яка входить до складу профспілки, визнає її статут та сплачує членські внески; роботодавець - власник підприємства, установи, організації незалежно від форми власності, виду діяльності, галузевої належності або уповноважений ним орган (керівник) чи фізична особа, яка відповідно до законодавства використовує найману працю; працівник - фізична особа, яка працює на підставі трудового договору на підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи, яка використовує найману працю.
Статтею 3 Закону №1045-XIV визначено, що дія цього Закону поширюється на діяльність профспілок, їх організацій, об`єднань профспілок, профспілкових органів і на профспілкових представників у межах їх повноважень, на роботодавців, їх об`єднання, а також на державні органи та органи місцевого самоврядування.
Особливості застосування цього Закону у Збройних Силах України (для військовослужбовців), Національній поліції, Державній кримінально-виконавчій службі України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки України встановлюються відповідними законами.
Дія цього Закону не поширюється на діяльність об`єднань громадян, створених відповідно до інших законів України.
Визначення "профспілка" або похідні від нього можуть використовувати у своєму найменуванні лише ті організації, які діють на підставі цього Закону.
В силу частин 1, 2 статті 104 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII), для захисту своїх прав та законних інтересів працівники поліції можуть утворювати професійні об`єднання та професійні спілки відповідно до Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності".
Професійні спілки поліції здійснюють свої повноваження із урахуванням обмежень, що накладаються на працівників поліції цим Законом. Професійним спілкам працівників поліції та їх членам заборонено організовувати страйки або брати в них участь.
Згідно з п.1.4 розділу 1. Загальні положення Статуту Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», профспілка об`єднує осіб які працюють в Головному управлінні Національної поліції в Дніпропетровській області, а також осіб які звільнилися у зв`язку з виходом на пенсію з Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, а також інших осіб пов`язаних з правоохоронною діяльністю (а.с.17-31).
Відповідно до ч.1 ст.19 Закону №1045-XIV, профспілки, їх об`єднання здійснюють представництво і захист трудових, соціально-економічних прав та інтересів членів профспілок в державних органах та органах місцевого самоврядування, у відносинах з роботодавцями, а також з іншими об`єднаннями громадян.
Статтею 243 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) визначено, що відповідно до Конституції України та Закону України "Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності" громадяни України мають право на основі вільного волевиявлення без будь-якого дозволу створювати професійні спілки з метою представництва, здійснення і захисту своїх трудових та соціально-економічних прав та інтересів, вступати до них та виходити з них на умовах і в порядку, визначених їх статутами, брати участь у роботі професійних спілок.
Держава визнає професійні спілки повноважними представниками працівників і захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів в органах державної влади та місцевого самоврядування, у відносинах з власником або уповноваженим ним органом, а також з іншими об`єднаннями громадян.
Відповідно до частин 1, 3, 4 ст.42 Закону №1045-XIV, роботодавець зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі або організації.
За наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. Роботодавець не має права затримувати перерахування зазначених коштів.
Спори, пов`язані з невиконанням роботодавцем цих обов`язків, розглядаються в судовому порядку.
Згідно із частинами 1, 3, 4 ст.249 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти створенню належних умов для діяльності первинних профспілкових організацій, що діють на підприємстві, в установі, організації.
За наявності письмових заяв працівників, які є членами професійної спілки, власник або уповноважений ним орган щомісяця безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок професійної спілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в строки, визначені цим договором чи угодою. Власник або уповноважений ним орган не вправі затримувати перерахування зазначених коштів.
Спори, пов`язані з невиконанням власником або уповноваженим ним органом цих обов`язків, розглядаються у судовому порядку.
Так, відповідач отримав від позивача відповідні заяви із заявами третіх осіб щодо утримання з їх грошового забезпечення та перерахунку Первинній професійній спілці «Правозахисники країни» членських профспілкових внесків, але відповідач не проводив відрахування членських профспілкових внесків у розмірі 3% з грошового забезпечення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є членами зазначеної профспілки. У зв`язку із чим, суд визнає таку бездіяльність Управління поліції охорони в Дніпропетровській області протиправною.
Щодо посилання відповідачем, що письмові звернення третіх осіб були без зазначення місця їх проживання, не вказано посади та підрозділ, у якому вони працюють, не підписані автором (авторами), з яких неможливо було встановити авторство, суд зазначає, що заява ОСОБА_2 від 12.02.2018 року та ОСОБА_3 від 13.02.2018 року місять прізвище ім`я та по батькові осіб, які звертаються, їх посади, звання, заяви засвідчені власними підписами. Згоди на збір та обробку персональних даних, які були надані разом із заявами, містять також повні адреси місця проживання, дати народження, а також паспортні дані (а.с.9-10, 13-14). Отже, твердження відповідача спростовуються матеріалами справи.
Щодо посилання відповідачем на обставини, що позивач не є профспілковою організацією відповідача, суд зазначає, що предметом спору у даній адміністративній справі не є встановлення повноважень та належності профспілкової організації до установи відповідача. Частиною 3 ст.42 Закону №1045-XIV чітко встановлено, що за наявності письмових заяв працівників, які є членами профспілки, роботодавець щомісячно і безоплатно утримує із заробітної плати та перераховує на рахунок профспілки членські профспілкові внески працівників відповідно до укладеного колективного договору чи окремої угоди в терміни, визначені цим договором. Роботодавець не має права затримувати перерахування зазначених коштів. Зазначена норма не передбачає належність профспілкової організації до роботодавця, заяви третіх осіб були подані у встановлений законом спосіб, із зазначенням авторів заяв та адресату направлення. Отже твердження відповідача не спростовують його протиправну бездіяльність щодо не розгляду заяв, які надійшли засобами поштового зв`язку та залишились не розглянутими.
Відповідно ч.1 ст.25 Закону України «Про оплату праці», забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.
В силу ч.1 ст.5 Закону №1045-XIV, належність або неналежність до профспілок не тягне за собою будь-яких обмежень трудових, соціально-економічних, політичних, особистих прав і свобод громадян, гарантованих Конституцією України, іншими законами України.
Частинами 1, 2 ст.13 Закону №1045-XIV встановлено, що держава забезпечує реалізацію права громадян на об`єднання у професійні спілки та додержання прав та інтересів профспілок.
Держава визнає профспілки повноважними представниками працівників і захисниками їх трудових, соціально-економічних прав та інтересів, співпрацює з профспілками в їх реалізації, сприяє профспілкам у встановленні ділових партнерських взаємовідносин з роботодавцями та їх об`єднаннями.
Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.
Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.
З метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за можливе лише зобов`язати відповідача розглянути питання щодо утримання із грошового забезпечення третіх осіб членських профспілкових внесків у розмірі 3% від їх грошового забезпечення та перерахунку їх на рахунок позивача.
Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача матеріальної шкоди у вигляді не утриманих членських профспілкових внесків у розмірі 3% від грошового забезпечення поліцейських Управління охорони поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за період з лютого 2018 року по день набрання законної сили рішенням суду, суд зазначає наступне.
Статтею 56 Конституції України визначено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.
Згідно із ст.1173 Цивільного кодексу України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.
Суд зазначає, що для відшкодування матеріальної шкоди, в даному випадку, у вигляді не утриманих членських профспілкових внесків у розмірі 3% від грошового забезпечення поліцейських, доказами заподіяння матеріальної шкоди є документально підтверджені витрати, пов`язані з усуненням наслідків правопорушення, у тому числі упущена вигода та недоотриманий прибуток.
Проте, належних та допустимих письмових доказів в обґрунтування зазначеної позовної вимоги позивачем не надано, тому суд вважає відмовити позивачу у стягненні з відповідача матеріальної шкоди у вигляді не утриманих членських профспілкових внесків у розмірі 3% від грошового забезпечення поліцейських Управління охорони поліції в Дніпропетровській області ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за період з лютого 2018 року по день набрання законної сили рішенням суду.
Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно із ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити даний позов частково, з викладених вище підстав.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, суд виходить з наступного.
Частиною 3 ст.139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
Позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1 921 грн., тому враховуючи, що судом позов задоволено частково, виходячи з положень ст.139 КАС України, суд присуджує на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму сплаченого судового збору у розмірі 881 грн. (1 921 грн. : 2), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.8, 9, 72, 77, 132, 139, 241 - 246, 250 КАС України, суд, -
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Управління поліції охорони в Дніпропетровській області по не утриманню із грошового забезпечення поліцейського ОСОБА_2 і поліцейського ОСОБА_3 та перерахунку на рахунок Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» членських профспілкових внесків.
Зобов`язати Управління поліції охорони в Дніпропетровській області розглянути питання щодо утримання із грошового забезпечення поліцейського ОСОБА_2 і поліцейського ОСОБА_3 та перерахунку на рахунок Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» членських профспілкових внесків в розмірі 3% від їх грошового забезпечення.
У задоволенні решти позову - відмовити.
Присудити за рахунок бюджетних асигнувань Управління поліції охорони в Дніпропетровській області на користь Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» судові витрати по справі у розмірі 881 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 КАС України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03.05.2019 року.

Суддя К.С. Кучма