Справа № 560/1519/19
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1519/19
РІШЕННЯ

іменем України

07 червня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І.

за участі:секретаря судового засідання Матвійчук А.М. представника відповідача Лещенка М.В.,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Другого ВДВС міста Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом від 14.05.2019 в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Другого ВДВС міста Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області Лещенка М.В. від 06 вересня 2018 року ВП № 1471941 про накладення штрафу на ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що виконавче провадження відкрито на виконання виконавчого листа № 2-243, виданого 28.05.2004 Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення аліментів. Вказує, що оскаржувана постанова не відповідає вимогам Конституції України, а тому вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню, тому звернувся з позовом до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Також зазначає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому, оскільки ОСОБА_2 досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 , то розрахунок заборгованості зі сплати аліментів повинен розраховуватися по 14.09.2017.

Ухвалою від 30.05.2019 поновлено позивачу строк звернення до суду, визнавши причини пропуску строку звернення до суду поважними, відкрито провадження у справі відповідно до вимог ст. 287 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання на 07.06.2019 (арк. спр. 2-3).

07.06.2019 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву №286261 від 04.06.2019, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, зокрема, що на підставі заяви боржника, відомостей про його доходи та керуючись ст. 195 Сімейного кодексу України державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості, згідно якого заборгованість станом на 01.09.2018 становила 73881,7 грн (з урахуванням відрахувань на податки і збори). 08.05.2019 ОСОБА_1 надано розрахунок заборгованості, зі сплати аліментів, який міг бути оскаржений боржником на підставі ст. 195 Сімейного кодексу України. Боржником розрахунок заборгованості, зі сплати аліментів не оскаржений у судовому порядку. Щодо невідповідності винесеної постанови про накладення штрафу статті 58 Конституції України, зазначає, що боржником помилково ототожнюється факт необхідності сплати штрафу на користь стягувача з поняттям відповідальності. Адже, ні до адміністративної чи кримінальної відповідальності боржника (за несплату аліментів) не притягували, і в даному випадку немає місця поняттю зворотної дії Закону у часі. А постанова про накладення штрафу є звичайним процесуальним документом, чітко передбаченим законодавством.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоч про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В адміністративному позові просив адміністративну справу в цілому розглядати за відсутності позивача.

Представник відповідача в задоволенні позовних вимог просив відмовити з вказаних у Відзиві на позовну заяву підстав. Додатково пояснив, що державний виконавець має право приймати рішення про накладення на боржника штрафу у виконавчому провадженню по примусовому виконанню судового рішення про стягнення аліментів, які стягуються до досягнення дитиною повноліття. Розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_1 не оскаржував, і боржник не погашає свій борг по аліментам.

Заслухавши представника відповідача, з`ясувавши обставини, на які сторони покликаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Постановою старшого державного виконавця від 02.11.2005 відкрито виконавче провадження №14719411 з примусового виконання виконавчого листа № 2-243, виданого 28.05.2004 Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення аліментів (арк. спр. 8).

06.09.2018 головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Лещенко М.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-243, виданого 28.05.2004 Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення аліментів, прийнято постанову про накладення штрафу, якою встановлено, що боржник в період з 02.11.2005 по 13.09.2018 допустив заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 3 роки. Заборгованість згідно розрахунку, обчисленої державним виконавцем станом на 01.09.2018 складає 89820,80 грн. Накладено на боржника ОСОБА_1 штраф в сумі 44910,40 грн (у розмірі 50% від суми заборгованості зі сплати аліментів, яка виникла станом на 01.09.2018) (арк. спр. 7).

Згідно з Довідкою Другого ВДВС міста Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області №23216 від 08.05.2019, розрахунок заборгованості по аліментам ОСОБА_1 за період з лютого 2004 по вересень 2017 складає 73881,7 гривень (арк. спр. 11-12).

10.05.2019 головним державним виконавцем Другого відділу державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області Лещенко М.В., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-243, виданого 28.05.2004 Хмельницьким міськрайонним судом про стягнення аліментів, прийнято постанову про виправлення помилки у процесуальному документі, якою встановлено, що до Другого ВДВС м. Хмельницький надійшла заява боржника ОСОБА_1 . від 08.05.2019 про здійснення розрахунку заборгованості з урахуванням відрахувань на збори та податки. На підставі заяви боржника, відомостей про середню заробітну плату та керуючись ст. 74 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 195 Сімейного кодексу України державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості, згідно якого заборгованість станом на 01.09.2018 становила 73881,70 грн. Постановлено внести виправлення до документу "Постанова про накладення штрафу" ВП 14719411 від 06.09.2018 змінивши розмір заборгованості в постанові про накладення штрафу з 44910,40 грн на 36940,85 гривень (арк. спр. 9).

Відповідно до ст. 1 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 "Про виконавче провадження" (далі - Закон №1404-VIII), виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 13 Закону №1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону №1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у ст. 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Частиною 2 ст. 74 Закону №1404-VIII визначено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно з ч. 1 ст. 71 Закону №1404-VIII, порядок стягнення аліментів визначається законом. Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України.

Абзацом 3 ч. 14 ст. 71 Закону №1404-VIII передбачено, що за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три роки, виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі 50 відсотків суми заборгованості зі сплати аліментів.

Вказану статтю доповнено цією нормою згідно з Законом України від 03.07.2018 №2475-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання", який набирав чинності 28.08.2018.

Відповідно до ч. 4 ст. 11 Закону № 1404-VIII, строк обчислення заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої, частиною чотирнадцятою статті 71 цього Закону, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Отже, з 28.08.2018 Законом № 1404-VIII встановлено, що строк обчислення державним виконавцем заборгованості зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону №1404-VIII, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Пунктом 8 розділу XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 визначено, що виконавець накладає на боржника штраф у розмірі та у випадках, визначених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону.

Постанова про накладення штрафу оформлюється відповідно до вимог пункту 7 розділу I цієї Інструкції та містить відомості про розмір заборгованості, яка утворилася з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, та суму штрафу.

Отже, станом на 01.09.2018 позивач мав заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 73881,70 грн по виконавчому листі №2-423 від 28.05.2004, який був пред`явлений до виконання 02.11.2005.

Відтак, оскільки аліменти не сплачувались позивачем з листопада 2005 року, і розмір заборгованості значно перевищує суму відповідних платежів за три роки, відповідачем правомірно прийнято оскаржувану постанову, якою, з врахуванням внесених змін, накладено штраф у розмірі 36940,85 гривень.

Щодо доводів позивача про те, що частина 14 статті 71 Закону №1404-VIII (в редакції, чинній з 28.08.2018) не поширює свою дію на заборгованість по аліментах, яка утворилась до вказаної дати, виходячи з дії законів в часі, суд зазначає наступне.

У рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України дійшов висновку про те, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Тобто, дія нормативно-правового акта в часі пов`язується із вступом його в силу і з моментом втрати ним юридичної сили.

Отже, від часу набрання чинності змін до Закону №1404-VIII (з 28.08.2018) він в такій редакції поширює свою дію на всій території України і розповсюджується на усіх осіб.

Таким чином, при вирішенні справи слід керуватись положеннями Закону №1404-VIII, чинними на час виникнення спірних правовідносин, а саме - часу прийняття оскаржуваної постанови.

Аналогічний висновок щодо дії норми закону в часі вказано в постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року по справі №814/4386/15.

Крім того, частина 4 ст. 11 Закону №1404-VIII визначає, що заборгованість зі сплати аліментів для застосування заходів, передбачених ч. 14 ст. 71 Закону № 1404-VIII, обчислюється з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а не з 28.08.2018, коли набрали чинності такі зміни в законодавстві.

Щодо твердження позивача про обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та необхідність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по 14.09.2017, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (подалі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 194 СК України визначено, що аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за десять років, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред`явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв`язку з розшуком платника аліментів або у зв`язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час.

Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років (ч. 4 ст. 194 СК України).

Згідно з ч. 1-3 ст. 195 СК України, заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою - підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості. У разі встановлення джерела і розміру заробітку (доходу) платника аліментів, який він одержав за кордоном, за заявою одержувача аліментів державний виконавець, приватний виконавець здійснює перерахунок заборгованості. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до виконавчого листа №2-423 від 28.05.2004 вирішено стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця с. Новий Світ Городоцького району Хмельницької області на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 23.02.2004 року і до повноліття дитини (арк. спр. 37).

Суд враховує, що розмір заборгованості із сплати аліментів, визначений Довідкою №23216 від 08.05.2019 в сумі 73881,70 грн з 02.2004 по 09.2017, позивачем - боржником у виконавчому провадженні не оскаржений у судовому порядку, тому з урахуванням вищенаведеного встановленого судом у цій справі, такі твердження позивача про не відповідність розміру заборгованості вимогам законодавства є безпідставними.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач не довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень, який заперечує проти позову, довів, що діяв у межах закону при прийнятті оскаржуваного рішення, а саме постанови про накладення штрафу ВП 1471941 від 06.09.2018, з урахуванням постанови про виправлення помилки у процесуальному документі ВП 1471941 від 10.05.2019, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов не задовольняється.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи те, що позов не підлягає задоволенню, сплачений позивачем судовий збір не підлягає відшкодуванню на його користь.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 242-246, 250, 255, 268-272, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне рішення складене 07 червня 2019 року 16:30 год.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Другий ВДВС міста Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області (вул. Тернопільська, 13/2, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29016 , код ЄДРПОУ - 37225071)

Головуючий суддя А.І. Петричкович