Справа № 500/2402/18
Суддя: Баранюк Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2402/18

30 травня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючого судді Баранюка А.З.

за участю:

секретаря судового засідання Габрилецькій С.Є.

представників позивача: Гаврищука В.В., Подковського А.О.;

представника відповідача: Чорнописької В.В.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина» до Головного управління ДФС у Тернопільській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Агроцентр-Галичина» (далі-позивач) до Головного управління ДФС у Тернопільській області (далі-відповідач) із адміністративним позовом, у якому, з урахуванням збільшених позовних вимог позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.07.2018 року № ГУ ДФС у Тернопільській області;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 10.07.2018 року № ГУ ДФС у Тернопільській області.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 15.02.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» подав до Офісу великих платників ДФС України додаток 8 до податкової декларації з податку на додану вартість, в якому заявив про незареєстровану ТОВ «Агроцентр - Галичина» в Єдиному реєстрі податкову накладну за серпень 2017 року на загальну суму ПДВ 1021613,20 грн. Відповідачем проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «Агроцентр Галичина» з питань дотримання податкового законодавства по взаєморозрахунках із ПАТ КБ «Приватбанк». За наслідками проведеної перевірки було складено Акт від 20.06.2018 р. За результатами перевірки було встановлено, в тому числі, порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України у зв`язку із заниженням податку на додану вартість всього за серпень 2017 року на суму 1021220,20 грн. та завищено від`ємне значення за серпень 2017р. на суму 393,00 грн. а також порушення п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПКУ, пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України та Порядку заповнення податкової накладної, оскільки TOB «Агроцентр - Галичина» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну за серпень 2017р. на суму ПДВ 1021613,20 грн., на операції з постачання ПАТ КБ «Приватбанк». В результаті встановлених порушень контролюючим органом винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 10.07.2018 року. Такі рішення були прийняті контролюючими органом оскільки позивач не виконав умови договорів фінансового лізингу трактору та сівалки, які були укладені з ПАТ КБ «Приватбанк» загальну суму 6129679,20 грн., в т.ч. ПДВ - 1021613,20 грн.

Позивач вказує, що відповідно до наказу про проведення позапланової виїзної документальної перевірки №1161 від 04.06.2018 року перевірка мала початися 05.06.2018 року та тривати п`ять робочих днів. Тобто, останнім робочим днем перевірки було 11.06.2018 року. В той же час, наказ №1208 «Про продовження терміну проведення перевірки» був виданий 12.06.2018 року, а тому позивач вважає, що відповідач не мав права продовжувати строк перевірки, оскільки вона вже закінчилась і такий наказ мав бути прийнятий не пізніше 11.06.2018 року. Тому, на думку позивача, податковим органом допущено порушення передбачене п. 78.1 ст. 78, п. 81.1 ст. 81 ПК України, що виразилось у пред`явленні документів, а саме наказу про продовження перевірки, оформленого із порушенням вимог встановлених Законом. Крім цього позивач зазначає, що згідно наказу від 04.06.2018 р. №1161 «Про проведення документальної позапланової перевірки», перевірка мала бути проведена за період з 01.08.2017 по 31.08.2017р. В той же час, згідно акту перевірки від 20.06.2018 року за період з 01.08.2017 по 30.09.2017 року встановлено заниження податкових зобов`язань всього в сумі 1021613,20 грн., в тому числі за серпень 2017 року в сумі 1021613,20 грн. Таким чином, позивач зазначає, що відповідач вийшов за часові рамки проведення перевірки, які зазначені в наказі від 04.06.2018 р. №1161 «Про проведення документальної позапланової перевірки».

Крім того, позивач зазначає, що порушення податкового законодавства зроблені відповідачем з урахуванням актів прийому передачі від 28.08.2017 року, згідно яких ПАТ КБ «Приватбанк» вилучило у ТОВ «Агроцентр - Галичина» вказані трактор та сівалку за невиконання вказаних вище договорів фінансового лізингу. Позивач вказує, що такі висновки не відповідають обставинам справи, є однобічними та зроблені на підставі неповно проведеної перевірки, оскільки між ПАТ КБ «Приватбанк» та ТОВ «Агроцентр - Галичина» ніколи не існувало жодних актів прийому-передачі майна від 28.08.2017 року і зазначені акти були підписані з особою, яка не представляла інтереси банку і вказані акти не можна вважати первинними документами.

Позивач зазначає, що договори фінансового лізингу від 21.04.2016р. та 01.04.2016р., не розірвані, не визнані недійсними, по них нараховуються лізингові платежі, штрафні санкції, тощо. Техніка і надалі зареєстрована за Лізингоодержувачем. Наведене підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №54528667 від 05.01.2018 року та Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №54604741 від 17.01.2018 року, згідно яких трактор та сівалка, які вказані вище, знаходяться в заставі ПАТ КБ «Приватбанк».

В той же час, сільськогосподарська техніка, яка передана позивачу у лізинг могла бути повернута Банку лише в наслідок розірвання договорів фінансового лізингу від 21.04.2016р. та 01.04.201р., в порядку передбаченому самими договорами та вимогами ЦК України, а також відмови від договорів фінансового лізингу в порядку передбаченому ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг». Однак зазначені договори сторонами не розривалися, також ці договори не розривалися ПАТ КБ «Приватбанк», жодних повідомлень про те, що договори припинили свою дію позивач не отримував. Так, згідно із ч. 2, 3 ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову. Відмови від договорів фінансового лізингу, сторін вказаних договорів, в порядку передбаченому ст. 7 Закону України «Про фінансовий лізинг», також не було. Позивач вказує, що відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг», лізингодавець має право: відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору; вимагати повернення предмета лізингу та виконання грошових зобов`язань за договором сублізингу безпосередньо йому в разі невиконання чи прострочення виконання грошових зобов`язань лізингоодержувачем за договором лізингу. Однак, жодних дій в порядку ч. 2, 3, ст. 7, п. 7 ч. 1 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» ПАТ КБ «Приватбанк» не вчинив, відповідно він не вважав, що ТОВ «Агроцентр - Галичина» якимось чином порушує його права.

Крім цього, за весь період експлуатації з моменту введення в експлуатацію по вказаним основним засобам придбаним у лізинг нараховувалась амортизація. Нарахування амортизації здійснюється протягом строку корисного використання (експлуатації) об`єкта, який встановлюється підприємством/установою (у розпорядчому акті) при визнанні цього об`єкта активом (при зарахуванні на баланс), і призупиняється на період його реконструкції, модернізації, добудови, дообладнання та консервації. Нарахування амортизації проводиться щомісячно. Нарахування амортизації починається з місяця, наступного за місяцем, у якому об`єкт основних засобів став придатним для корисного використання. Нарахування амортизації припиняється, починаючи з місяця, наступного за місяцем вибуття об`єкта основних засобів, переведення його на реконструкцію, модернізацію, добудову, дообладнання, консервацію. Нарахування амортизації при застосуванні виробничого методу амортизації припиняється з дати, що настає за датою вибуття об`єкта основних засобів.

Позивач зазначає, що в даних бухгалтерського та податкового обліку ТзОВ «Агроцентр-Галичина», а також первинних документах (виписках банку та податкових накладних) не підтверджується заниження ТзОВ «Агроцентр- Галичина» показників у рядку 1 декларації «операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20 %, крім імпорту товарів» за серпень 2017 року в сумі 1021613,20 грн. При цьому відповідачем не враховано положення п. 188.1. ст. 188 ПК України, що база оподаткування не може бути нижча балансової вартості необоротних активів. Відповідно, відповідач не тільки не врахував амортизацію при визначенні зобов`язань, а й не навів вартості трактора та сівалки з яких розраховувався ПДВ (розрахунку бази оподаткування), детального розрахунку суми ПДВ у розмірі 1021613,20 грн., звідки взялась дана сума незрозуміло, чи розрахована вона по балансовій вартості, чи іншої вартості, по яких документах та розрахунках, яким методом нараховувалась амортизація і чи враховувалась при цьому взагалі.

Додатково позивач вказує на те, що відповідач невірно визначив суму ПДВ.

Ухвалою судді від 13 листопада 2018 року відкрито провадження у справі.

Ухвалою від 12 грудня 2018 року розгляд справи відкладено у зв`язку із клопотанням представника відповідача.

08 січня 2019 року судом отримано відзив у якому представник відповідача заперечила проти задоволення первісного позову.

09 січня 20109 року позивач подав до суду заяву про зміну предмету позову.

Ухвалою суду від 09 січня 2019 року суд вирішив проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

16 січня 2019 року на адресу суду надійшов відзив у якому представник відповідача проти збільшених позовних вимог заперечила та пояснила, що 15.02.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» подало до Офісу великих платників ДФС України додаток 8 до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року, в якому заявив, про незареєстровану продавцем товарів TзOB «Агроцентр - Галичина» в Єдиному реєстрі податкової накладної за серпень 2017 року на загальну суму ПДВ 1021613,20 грн. Працівниками контролюючого органу проведено на підставі наказу ГУ ДФС у Тернопільській області від 04.06.2018 року №1161, проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр - Галичина» з питань дотримання податкового законодавства по взаєморозрахунках із ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 01.08.2017 по 31.08.2017, результати якої оформлено актом перевірки. За результатами перевірки було встановлено, в тому числі, порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України у зв`язку із заниженням податку на додану вартість всього за серпень 2017 року на суму 1021220,20 грн. та завищено від`ємне значення за серпень 2017р. на суму 393,00 грн. а також порушення п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПКУ, пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України та Порядку заповнення податкової накладної, оскільки, TOB «Агроцентр - Галичина» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну за серпень 2017р. на суму ПДВ 1021613,20 грн., на операції з постачання ПАТ КБ «Приватбанк». В результаті встановлених порушень контролюючим органом винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення

Щодо порушення процедури проведення перевірки представник відповідача пояснила, що посадовими особами TOB «Агроцентр-Галичина» було допущено працівників податкового органу до проведення перевірки, в тому числі після продовження термінів її проведення відповідно до наказу ГУ ДФС у Тернопільській області від 12.06.2018 року №1208. Відповідно до практики Верховного Суду платник податків, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до проведення перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами. Тобто практика верховного Суду свідчить, що саме на етапі допуску до перевірки платник податків може посталити питання про необґрунтованість її призначення та проведення, реалізувавши своє право на захист від безпідставного та необґрунтованого здійснення податкового контролю щодо себе, а процедурні порушення, допущені контролюючим органом при призначенні та/або проведенні перевірки, не можуть бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за невиконання його податкового обов`язку.

Стосовно оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 10.07.2018 року N1 про збільшення, суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість на загальну суму 1531830,00 гривень, з яких сума основного платежу становить 1021220,00 гривень та 510610,00 гривень штрафної (фінансової) санкції представник, то перевіркою встановлено, позивачем TOB «Агроцентр - Галичина» в серпні 2017 року відбулось повернення предметів фінансового лізингу (трактор CLAAS -Ахіоп940, комбінована сівалка фірми Amazone Cirrus 6001) на загальну суму 6129679,20 грн., в т.ч. ПДВ - 1021613,20 грн. В день підписання Акту прийому - передачі майна лізингоодержувач - платник податку на додану вартість зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої лізингоодержувачем особи, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений Податковим кодексом України термін та надати Банку за його вимогою. Позивач не виконав умови договорів фінансового лізингу. Станом на 08.06.2018 року заборгованість TзOB «Агроцентр-Галичина» по договору №DNH2FL06483 від 01.04.2016 року становила 1153400,00 грн. За невиконання умов договорів фінансового лізингу, відповідно до актів приймання-передачі від 28.08.2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» повернув вказану сільськогосподарську техніку. Однак, згідно поданої декларації за серпень 2017 року TOB «Агроцентр - Галичина» занижено за рахунок невключення до податкового зобов`язання суму ПДВ від проведеної операції по поверненню майна, яке знаходилось у підприємства на правах фінансового лізингу, та не зареєстровано в серпні 2017 року податкову накладну в ЄРПН суму податкового зобов`язання на суму 1021613,20 грн. ПДВ, чим в порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, підприємством занижено показники у рядку 1 Декларацій «операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20%, крім імпорту товарів» всього на суму 1021613,20 грн.

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення від 10.07.2018 року N1 про нарахування штрафних санкцій в розмірі 510806,50 грн представник відповідача зазначила, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Відповідно до вимог п.120-1.2. статті 120-1, відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку па додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено. Перевіркою встановлено, відсутність в ЄРПН податкової накладної складеної TOB «Агроцентр - Галичина» на операцію з постачання в серпні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» на суму ПДВ 1021613,20 грн, з огляду на що, керуючись п. 120-1.2 статті 120-1 ПКУ до позивача застосовано штрафну санкцію у розмірі 510806,50 грн.

З огляду на наведене представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити.

22 січня 2019 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника відповідача з метою ознайомлення з відповіддю на відзив.

Ухвалою від 06 лютого 2019 року розгляд справи відкладено у зв`язку із неявкою представників сторін.

Ухвалою від 19 лютого 2019 року залучено до участю у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», розгляд справи відкладено з метою отримання пояснень третьої особи.

Ухвалою від 20 березня 2019 року розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача для отримання пояснень третьої особи.

Ухвалою від 04 квітня 2019 року розгляд справи відкладено у зв`язку із витребуванням доказів від третьої особи.

Судове засідання 23 квітня 2019 року не відбулося у зв`язку із відрядженням головуючого судді.

Ухвалою від 08 травня 2019 року розгляд справи відкладено у зв`язку із клопотанням представників сторін.

Судове засідання 20 травня 2019 року не відбулося у зв`язку із відпусткою головуючого судді.

В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги позовні вимоги підтримали з мотивів наведених у позовній заяві, просили суд позов задовольнити. Додатково пояснили, що обґрунтованість позовних вимог додатково підтверджується бездіяльністю третьої особи, яка протягом тривалого часу не надала жодних пояснень, у тому числі доказів на виконання ухвали суду.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечила з підстав наведених у відзиві на позовну заяву, просила суд у задоволенні позову відмовити.

Третя особа явку повноважного представника у судове засідання не забезпечила, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася належним чином.

Заслухавши у відкритому судовому засіданні пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з наступних міркувань.

Згідно із частиною 3 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до абзацу 24 п.201.10. статті 201 Податкового кодексу України, у разі допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена згідно з пунктом 201.16 цієї статті) податкової накладної та/або розрахунку коригування покупець/продавець таких товарів/послуг має право додати до податкової декларації за звітний податковий період заяву із скаргою на такого продавця/покупця. Таке право зберігається за ним протягом 365 календарних днів, що настають за граничним терміном подання податкової декларації за звітний (податковий) період, у якому не надано податкову накладну або допущено помилки при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або порушено граничні терміни реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних. До заяви додаються копії товарних чеків або інших розрахункових документів, що засвідчують факт сплати податку у зв`язку з придбанням таких товарів/послуг, або копії первинних документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», що підтверджують факт отримання таких товарів/послуг.

Згідно із абзацом 25 п.201.10. статті 201 Податкового кодексу України, протягом 90 календарних днів з дня надходження такої заяви із скаргою з урахуванням вимог, встановлених підпунктом 78.1.9 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, контролюючий орган зобов`язаний провести документальну перевірку зазначеного продавця для з`ясування достовірності та повноти нарахування ним зобов`язань з податку за такою операцією.

Відповідно до п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, у тому числі, якщо стосовно платника податку подано скаргу про ненадання таким платником податків податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/ або розрахунку коригування у разі ненадання таким платником податків протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання письмового запиту контролюючого органу, в якому зазначається інформація із скарги, пояснень та документального підтвердження на цей запит».

15.02.2018 року ПАТ КБ «Приватбанк» подав до Офісу великих платників ДФС України додаток 8 до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2018 року, в якому заявив, про незареєстровану продавцем товарів TзOB «Агроцентр - Галичина» в Єдиному реєстрі податкової накладної за серпень 2017 року на загальну суму ПДВ 1021613,20 грн (а.с. 130).

На підставі наказу ГУ ДФС у Тернопільській області від 04.06.2018 року №1161 (а.с. 26) працівниками контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр - Галичина» з питань дотримання податкового законодавства по взаєморозрахунках із ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 01.08.2017 по 31.08.2017, результати якої оформлено актом перевірки від 20.06.2018 №1728/19-00-14-01/37556849 (а.с. 18-24).

В ході проведеної перевірки встановлено, що між ТзОВ «Агроцентр - Галичина» та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено два договори фінансового лізингу: №DNH2FLО6483 від 01.04.2016 року та №DNH2FLО6528 від 21.04.2016року.

Відповідно до договору фінансового лізингу №DNH2FLО6483 від 01.04.2016 року, банк здійснює придбання у власність у ТОВ «Приват лізинг» (код 33274434) і передає Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач приймає від банка в платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені цім договором строки на умовах фінансового лізингу трактор CLAAS-Ахіоп940. Вартість майна становить 4799017,82 грн., ПДВ 959803,57 грн., усього до сплати 5758821,39 грн. Авансовий платіж: Лізингоодержувача в рахунок сплати становив 576722,19 грн. та підлягав сплаті у день укладання договору.

Відповідно до договору фінансового лізингу №DNH2FL06528 від 21.04.2016 року, банк здійснює придбання у власність у ТОВ «Приват лізинг» (код 33274434), і передає Лізингоодержувачу, а Лізингоодержувач приймає від банка в платне користування, а після сплати всієї суми лізингових платежів у власність, у визначені цим договором строки на умовах фінансового лізингу комбіновану сівалку фірми Amazone Cirrus 6001. Вартість комбінованої сівалки становить 1202534,45 грн. ПДВ 240506,89 грн. усього до сплати 1443041,34 грн. Авансовий платіж Лізингоодержувача в рахунок сплати становив 289641,34 грн. та підлягав сплаті у день укладання цього договору.

Станом на 08.06.2018року заборгованість ТОВ «Агроцентр-Галичина» по договору №DNH2FLО6483 від 01.04.2016року становила 5182099,20 грн, по договору DNH2FLО6528 від 21.04.2016 року становила 1153400,00 грн (а.с. 21).

Перевіркою також встановлено, що за невиконання умов фінансового лізингу №DNH2FLО6483 від 01.04.2016 року, актом прийому-передачі від 28.08.2017 року, ПАТ КБ «Приватбанк» вилучило у ТОВ «Агроцентр-Галичина» трактор CLAAS Ахіоп 940, вартість якого становила 4107363,00 грн., ПДВ - 821472,60 грн., всього 4928835,60 грн (а.с. 21). За невиконання умов фінансового лізингу MDNH2FLО6528 від 21.04.2016 року, актом прийому-передачі від 28.08.2017 року, ПАТ КБ «Приватбанк» вилучило у ТОВ «Агроцентр - Галичина» комбіновану сівалку Amazone Cirrus 6001, вартість якої становила 1000703,00 грн., ПДВ - 200140,60 грн., всього 1200843,60 грн (а.с. 22).

Під час перевірки працівниками контролюючого органу виявлено відсутність в ЄРПН податкової накладної ТОВ «Агроцентр-Галичина», складеної на операцію з постачання в серпні 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» на загальну суму 1021613,00 грн. по операціях з повернення майна лізингодавцю (а.с. 22).

За результатами перевірки було встановлено, ряд порушень, в тому числі й ті, котрі являються предметом спору в рамках даної адміністративної справи, а саме:

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України: занижено податок на додану вартість всього за серпень 2017 року на суму 1021220,20 грн. та завищено від`ємне значення за серпень 2017р. на суму 393,00 грн.

- п.п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПКУ, пункту 11 підрозділу 2 розділу XX Податкового кодексу України та Порядку заповнення податкової накладної TOB «Агроцентр - Галичина» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну за серпень 2017р. на суму ПДВ 1021613,20 грн., на операції з постачання ПАТ КБ «Приватбанк».

В результаті встановлених порушень контролюючим органом винесено оскаржувані податкові повідомлення-рішення

Щодо доводів представників позивача про протиправність наказу на проведення перевірки і її незаконного проведення суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (далі - ПК України) контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 ст. 75 ПК України передбачено, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Підпунктом 78.1.2 пункту 78.1 ст. 78 ПК України встановлено, що документальна позапланова перевірка здійснюється якщо платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Як вже зазначалося, на підставі наказу ГУ ДФС у Тернопільській області від 04.06.2018 року №1161 (а.с. 26) працівниками контролюючого органу проведено документальну позапланову виїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр - Галичина» з питань дотримання податкового законодавства по взаєморозрахунках із ПАТ КБ «Приватбанк» за період з 01.08.2017 по 31.08.2017, результати якої оформлено актом перевірки від 20.06.2018 №1728/19-00-14-01/37556849.

Наведене свідчить про те, що допуск до перевірки фактично відбувся, що не спростовано позивачем.

Суд зазначає, що платник податку, який вважає порушеним порядок та підстави призначення податкової перевірки, зокрема виїзної, щодо нього, має захищати свої права шляхом недопуску посадових осіб контролюючого органу до такої перевірки. Якщо ж допуск до податкової перевірки відбувся, в подальшому предметом розгляду в суді має бути лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Відтак, з огляду на наведене, позови платників податків, спрямовані на оскарження рішень (у тому числі наказів про призначення перевірки), дій або бездіяльності контролюючих органів щодо призначення та/або проведення перевірок можуть бути задоволені лише в тому разі, якщо до моменту ухвалення судового рішення не відбулося допуску посадових осіб контролюючого органу до спірної перевірки. В іншому разі в задоволенні відповідних позовів має бути відмовлено, оскільки правові наслідки оскаржуваних дій за таких обставин є вичерпаними, а отже, задоволення позову не може призвести до відновлення порушених прав платників податків, оскільки після проведення перевірки права платника податків порушують лише наслідки проведення відповідної перевірки.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі №826/13963/16.

Стосовно виявлених порушень допущених товариства з обмеженою відповідальністю «Агроцентр - Галичина» з приводу не реєстрації податкової накладної суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог п. 185.1 ст. 185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Підпунктом 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, зо постачання товарів - це будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Постачанням товарів також вважаються фактична передача матеріальних активів іншій особі на підставі договору про фінансовий лізинг (повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг) чи іншої домовленості, відповідно до якої оплата відстрочена, але право власності на матеріальні активи передається не пізніше дати здійснення останнього платежу;

Відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Згідно із п.201.1 ст.201 ПКУ на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до вимог пункту 203.1. статті 203 Податкового кодексу України, податкова декларація з податку на додану вартість подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

Сума податкового зобов`язання, зазначена платником податку в поданій ним податковій декларації, підлягає сплаті протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого пунктом 203.1 цієї статті для подання податкової декларації, (п. 203.2. ст.203 ПКУ)

Відповідно до вимог п.120-1.2. статті 120-1, відсутність реєстрації протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю), складеної на постачання товарів/послуг для операцій: які звільнені від оподаткування або які оподатковуються за нульовою ставкою), що зазначена у податковому повідомленні-рішенні, складеному за результатами перевірки контролюючого органу, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної у такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку па додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

З наведеного суд приходить до висновку, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з повернення матеріальних активів згідно з договором про фінансовий лізинг. Відповідно такий платник податків повинен скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН, така податкова накладна повинна бути подана протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця.

При проведенні перевірки контролюючим органом було взято до уваги те, що отримана у лізинг сільськогосподарська техніка була повернута лізингодавцю - ПАТ КБ «Приватбанк» 23 серпня 2017 року, що підтверджується долученими до матеріалів справи актами від 23 серпня 2018 року, які були отримані від ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с. 80, 81).

Тому відповідачем зроблено висновок, що згідно поданої декларації за серпень 2017р. від 20.09.2017р. № , TOB «Агроцентр - Галичина» занижено за рахунок невключення до податкового зобов`язання суму ПДВ від проведеної операції по поверненню майна, яке знаходилось у підприємства на умовах фінансового лізингу, та не зареєстровано в серпні 2017 року податкову накладну в ЄРПН суму податкового зобов`язання на суму 1 021 613,2грн. ПДВ, чим в порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, підприємством занижено показники у рядку 1 Декларацій «операції на митній території України, що оподатковуються за ставкою 20%, крім імпорту товарів» всього на суму 1021613,2 грн (22-23).

Проте, суд звертає увагу на те, що ні відповідачем, ні ПАТ КБ «Приватбанк», незважаючи на ухвалу суду про витребування доказів, не надано суду належних і допустимих доказів, які б підтверджували припинення договорів фінансового лізингу станом на 23 серпня 2019 року. ПАТ КБ «Приватбанк» також не надав суду інформацію про те, що слугувало підставою для подання до Офісу великих платників ДФС України додатку 8 до податкової декларації з податку на додану вартість за січень 2018, в якому заявлено про незареєстровану ТзОВ «Агроцентр-Галичина» в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної за серпень 2017 року на загальну суму ПДВ 1021613,20 грн.

Суду також не надано жодного доказу, що згадана сільськогосподарська техніка була повернута позивачем саме ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до укладених з позивачем договорів фінансового лізингу згідно із підпунктом 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 ПК України.

В судовому засіданні представники позивача заперечили щодо припинення дії договорів фінансового лізингу №DNH2FLО6483 від 01.04.2016 року та №DNH2FLО6528 від 21.04.2016 року та надали суду довідки ПАТ КБ «Приватбанк» від 04 жовтня 2018 року без номеру, з яких слідує, що на час видачі цих довідок банк здійснював нарахування позивачу заборгованості (а.с. 87-88).

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингодавець має, зокрема, право відмовитися від договору лізингу у випадках, передбачених договором лізингу або законом; вимагати розірвання договору та повернення предмета лізингу у передбачених законом та договором випадках; стягувати з лізингоодержувача прострочену заборгованість у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса; вимагати від лізингоодержувача відшкодування збитків відповідно до закону та договору; вимагати повернення предмета лізингу та виконання грошових зобов`язань за договором сублізингу безпосередньо йому в разі невиконання чи прострочення виконання грошових зобов`язань лізингоодержувачем за договором лізингу.

Додатково представники позивача надали пояснення, що розділом 10 договорів фінансового лізингу №DNH2FLО6483 від 01.04.2016 року та №DNH2FLО6528 від 21.04.2016 року передбачено дострокове розірвання цих договорів та умови повернення майна. Відповідно до пункту 10.1.2.1 договорів вони підлягають розірванню в односторонньому порядку за ініціативою банку шляхом письмового повідомлення про це Лізингоодержувача за три дні у випадку невиконання останнім будь-якого зобов`язання, що передбачені договорами. Відповідно до пункту 10.3 договір у випадку їх розірвання майно повертається протягом трьох днів на підставі акту приймання-передачі.

Однак, з пояснень представників позивача слідує, що позивач не отримував жодних повідомлень від ПАТ КБ «Приватбанк» про таке припинення дії договір фінансового лізингу №DNH2FLО6483 від 01.04.2016 року та №DNH2FLО6528 від 21.04.2016року, інших доказів, які б це спростовували суду не надано.

Крім того, пунктом 11.2 договорів передбачено, що строк дії договору обумовлений строком лізингу і ці договори втрачають чинність після виконання сторонами своїх зобов`язань. Як вже зазначалося позивач не виконав своїх зобов`язань за вказаними договорами.

Пунктом 11.1 договорів фінансового лізингу №DNH2FLО6483 від 01.04.2016 року та №DNH2FLО6528 від 21.04.2016 року встановлено, що строк дії лізингу до 25 листопада 2018 року.

Також, представники позивача в судовому засіданні пояснили, що сільськогосподарську техніку вилучили під час проведення польових робіт у агронома позивача не ПАТ КБ «Приватбанк», а невідомі особи, які повідомили, що вони є представниками колекторської компанії і пояснили, що техніка буде повернута позивачу після сплати наявної у позивача заборгованості.

Із долучених до матеріалів справи актів приймання-передачі від 23 серпня 2018 року слідує, що сільськогосподарську техніку прийняв громадянин ОСОБА_1 . Жодних відомостей, що сільськогосподарська техніка поверталася ПАТ КБ «Приватбанк», у тому числі з підстав передбачених договорами фінансового лізингу №DNH2FLО6483 від 01.04.2016 року та №DNH2FLО6528 від 21.04.2016року, ці акти не містять.

А тому, враховуючи досліджені докази та пояснення сторін, суд не погоджується із доводами представника відповідача, що трактор CLAAS Ахіоп 940 та сівалку Amazone Cirrus 6001 було повернуто позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до договорів фінансового лізингу №DNH2FLО6483 від 01.04.2016 року та №DNH2FLО6528 від 21.04.2016року, відтак у суду немає підстав вважати таке вилучення майна 23 серпня 2017 року постачанням товару у розумінні підпункту 14.1.191 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України.

Зазначені обставини виключають обов`язок позивача реєструвати за серпень 2017 року податкову накладну в ЄРПН з ПДВ на суму 1021613,20 грн, відповідно до п.201.10 ст.201 ПК України, а тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Разом з тим, такі висновки суду стосуються саме невірного визначення відповідачем базового звітного (податкового) періоду та не спростовують невиконання позивачем умов договорів фінансового лізингу та його обов`язку здійснити реєстрацію податкової накладної по цих зобов`язаннях відповідно до вимог податкового законодавства.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до положень ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

За таких обставин, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши надані докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Частиною першою статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" (46027, вул. Кривоноса, 2Б, м.Тернопіль, ) до Головного управління ДФС у Тернопільській області (46021, вул. Білецька, 1, м.Тернопіль, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (01001, вул. Грушевського, 1Д, м.Київ, ) задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Тернопільській області від 10 липня 2018 року № та від 10 липня 2018 року № .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Тернопільській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроцентр-Галичина" сплачений судовий збір в розмірі 22980 (двадцять дві тисячі дев`ятсот вісімдесят) грн 41 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 07 червня 2019 року.

Головуючий суддя Баранюк А.З.

копія вірна

Суддя Баранюк А.З.