Справа № 464/2705/19
Суддя: Тімченко О. В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/2705/19
пр.№ 2-а/464/136/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.05.2019 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

суддя Тімченко О.В.

справа № 464/2705/19

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач інспектор роти 4 батальйону 1 Управління патрульної у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Носуліч Владислав Олегович

вимоги: визнання протиправними дій та скасування постанови

Обставини справи

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить визнати протиправними дії відповідача та скасувати постанову серії ЕАВ № 1128320 від 06 травня 2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУАП та винести окрему ухвалу відносно відповідача, покликаючись на неправомірність винесення такої.

Ухвалою судді від 14 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

У судове засідання позивач не з`явився, скористався правом, наданим ч.3 ст.194 КАС України, та просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить позов задоволити повністю або частково.

У порядку ст.268 КАС України відповідач належним чином повідомлявся про судове засідання, однак до суду не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Отже на підставі п.10 ч.1 ст.4 та ч.9 ст.205 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження без фіксування судового процесу технічними засобами згідно з вимогами ч.4 ст.229 КАС України.

Мотиви та висновки суду

06 травня 2019 року інспектором роти 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції капралом поліції Носуліч В.О. винесено постанову серії ЕАВ № 1128320, якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУАП.

Даною постановою встановлено, що ОСОБА_1 06 травня 2019 року о 08.34 год., керуючи транспортним засобом «Ніссан» номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті, позначеному дорожнім знаком 5.45, с.Якушинці Вінницького району Вінницької області перевищив швидкість на 39 км/год., рухався зі швидкістю 89 км/год. при дозволеній швидкості в населеному пункті 50 км/год. (швидкість вимірювалась приладом TruCam 000303), чим порушив п.12.4 ПДР України.

Згідно з вимогами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У ст.ст.72-76 ЦПК України визначено поняття доказів, їх належність, допустимість, достовірність та достатність.

Незважаючи на зазначене, відповідачем не було подано в порядку, визначеному ч.1 ст.175, ч.1 ст.269 КАС України, відзиву на позовну заяву, не надано доказів перевищення встановленої швидкості руху - 50 км/год. в межах населеного пункту, позначеному дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», тобто доказів, які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності.

У матеріалах справи взагалі відсутні будь-які показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фотозйомки чи відеозапису, які використовуються при нагляді виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що б підтверджували скоєння позивачем порушення за ч.1 ст.122 КУАП.

Отжепорушення позивачем Правил дорожнього руху та вчинення відповідного правопорушення жодним чином не доведено.

У силу положень ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КУАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення (постанова) про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийняте без повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі.

Водночас ч.3 ст.286 КУАП не передбачено повноважень суду про визнання дій суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності протиправними. Така вимога позивача фактично охоплюється вимогою про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, а тому додаткового вирішення не потребує, через що в цій частині позивачем обраний невірний спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Доводи позивача щодо винесення постанови «на місці вчинення правопорушення», а не «за місцем його вчинення» не ґрунтуються на положеннях ст.258 КУАП, якою передбачено, що у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015 визначено, що положення ч.1 ст.276 КУАП України, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення», в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Разом з тим зміни законодавства, якими надано уповноваженим особам Національної поліції право не складати протоколи про адміністративні правопорушення та виносити постанови по справах про адміністративні правопорушення на місці вчинення порушень, мали місце після винесення вищевказаного рішення Конституційного Суду України. Зокрема, Закон України № 596-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» був прийнятий 14 липня 2015 року та набрав чинності з 08 серпня 2015 року.

За таких умов висновки рішення Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року у справі № 5-рп/2015 слід застосовувати із врахуванням законодавчих змін, які відбулися у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху після 26 травня 2015 року.

Отже уповноваженим органам та посадовим особам надана законом можливість розглядати справи про адміністративні правопорушення та складати постанови по них на місці вчинення правопорушення в сфері безпеки дорожнього руху. Натомість вказане в цілому не впливає наведений вище висновок суду щодо скасування оскаржуваної постанови за відсутності доказів вчинення правопорушення.

За вимогами ч.1 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону. Під час розгляду справи судом не встановлено порушень закону, що б могло б бути підставою для винесення окремої ухвали, а вимога позивача про винесення такої є безпідставним.

З урахуванням наведеного позов слід задоволити частково, скасувавши постанову серії ЕАВ № 1128320 від 06 травня 2019 року та закривши провадження у справі, в іншій частині позову відмовити.

Керуючись ст.ст.241-246, 250, 286 КАС України,

у х в а л и в :

позов задоволити частково.

Постанову серії ЕАВ № 1128320 від 06 травня 2019 року скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУАП закрити.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено згідно з ч.4 ст.286 КАС України протягом 10 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду з урахуванням Перехідних положень КАС України. Рішення набирає законної сили в порядку ст.272 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: інспектор роти 4 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції Носуліч Владислав Олегович, місцезнаходження: м.Вінниця, вул.Ботанічна, 24.

Повне судове рішення складено та підписано 28 травня 2019 року.

Суддя О.В.Тімченко