Справа № 127/12140/19
Суддя: Чернюк І. В.
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/127/261/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" червня 2019 р.м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого - судді Чернюка І.В.,

при секретарі Павленко І.В.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Липовської Н.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в скороченому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 2 БУПП у м. Вінниці Штефури Р.В. (місце знаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним адміністративним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 26.04.2019 р. відповідачем відносно нього було винесено постанову серії ДП18 № 592105 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн. 00 коп. Зі змісту постанови вбачається, що він 26.04.2019 року в м. Вінниці по вул. Грушевського, 38 керуючи транспортним засобом марки «Nissan Teana» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а також при перевірці документів у водія було встановлено відсутність посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 126 ч. 1 КУпАП.

Вищевказану постану позивач вважає незаконною та не обґрунтованою, оскільки відомості зазначеній в ній не відповідають дійсним обставинам справи, а дії інспектора патрульної поліції при винесенні постанови були незаконними та такими, що грубо порушили права позивача.

В позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що останній на вимогу інспектора пред`явити посвідчення водія відповідної категорії, одразу не мав можливості його надати, оскільки не знав де воно знаходиться в салоні його автомобіля, тому, що на час коли працівники поліції підійшли до позивача він не керував транспортним засобом. Однак, не зважаючи на пояснення позивача, інспектор запропонував позивачеві пройти до службового автомобіля та одразу виніс оскаржену постанову без врахування пояснень позивача.

У зв`язку із браком часу, так як розгляд був обмежений лише винесення оскарженої постанови, позивач був позбавлений можливості надати пояснення, докази та скористатись його правом на юридичну допомогу.

Крім того, інспектором було порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме не з`ясовано чи винен позивач у вчиненні правопорушення, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також не з`ясовано інших обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Позивач звертає увагу суду на те, що постанова виносилась без жодних доказів, які підтверджували факт вчинення останнім правопорушення передбаченого ст. 126 ч. 1 КУпАП. Також, відповідачем було порушено вимоги ст. 258 КУпАП, а саме інспектором не було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення та ігноровано інспектором поліції його право на захист. На підставі викладеного просить позову заяву задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовну заяву підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити.

Представник відповідача за довіреністю ОСОБА_2 в судовому засіданні просила в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 відмовити з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Відповідно до ч. 1 ст. 229 КАС України розгляд адміністративної справи в судовому засіданні здійснюється за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

03.05.2019 року ухвалою суду позовна заява позивача залишена без руху та запропоновано останньому усунути недоліки позовної заяви. 17.05.2019 року позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Ухвалою від 20.05.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до інспектора роти № 2 БУПП у м. Вінниці Штефури Р.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року № 3353-XII "Про дорожній рух"встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху визначено, що ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух"встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Частиною 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Із матеріалів справи вбачається, що 26.04.2019 року інспектором роти № 2 БУПП у м. Вінниці Штефурою Р.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДП18 № 592105, якою визнано винним ОСОБА_1 в тому, що він 26.04.2019 року в м. Вінниці по вул. Грушевського, 38 керуючи транспортним засобом марки «Nissan Teana» д.н.з. НОМЕР_1 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», а також при перевірці документів у водія було встановлено відсутність посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а ПДР України, внаслідок чого останній скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Вказаною постановою на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в сумі 425 гривень.

Відповідно до ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Частиною другою та четвертою статті 258 КУпАП визначено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в тому числі ст. ст. 122, 126 КУпАП). У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Частиною 5 ст. 258 КУпАП не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо порушення.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Отже, у разі скоєння правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься відразу на місці вчинення правопорушення, що і було вчинено роти № 2 БУПП у м. Вінниці Штефурою Р.В.

Відповідальність за частиною 1 статті 126 КУпАП настає за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), -тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач на вимогу працівників поліції не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 а ПДР України.

Згідно п. 2.4 а ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Пункт 2.1 ПДР України передбачає, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту технічний талон); в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції; г) на маршрутних транспортних засобах схему маршруту та розклад руху; г) на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, документацію відповідно до вимог спеціальних правил; чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (редакція від 27.03.2019); у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю» документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності) (підпункт додано 11.07.2018).

В підтвердження обставин зазначених в оскарженій постанові, представником відповідача було надано відеодиск на якому зафіксовано факт спілкування позивача із інспекторами поліції. Доказів, які підтверджували факт керування позивачем вищевказаним автомобілем, представником відповідача надано не було, а відповідальність за ст. 126 ч. 1 КУпАП настає за керування транспортним засобом без документів зазначених в п. 2.1 ПДР України.

Наведене свідчить про те, що приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП у Вінницькій області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучив та не надав суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП (ч. 2 ст. 251 КУпАП).

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Посилання на жоден із доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові відсутні.

Оскільки з доказу, який був наданий відповідачем не вбачається, що водій ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а інших доказів, що підтверджують дану обставину, відповідачем надано не було, а тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП не може бути здійснено, на підставі неналежних доказів його вини.

Крім того, єдиним доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, є сама оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення. Однак, зазначена постанова є предметом спору між сторонами та не може розглядатися, як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Також, суд звертає увагу на те, що на відеозаписі наданого відповідачем чітко зображено як позивач неодноразово заявляв клопотання про надання часу з метою скористатись юридичною допомогою адвоката, однак інспектором було відмовлено в задоволенні даної вимоги. На думку суду, зазначені дії інспектора не відповідають вимогам КУпАП, Конституції України, оскільки ст. 268 КУпАП передбачає права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності серед, яких є право при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Стаття 59 Конституції України передбачає, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Наведене свідчить про те, що відповідачем під час розгляду справи було порушено право позивача на захист.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірність свого рішення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, а постанова скасуванню.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Поряд з цим, положеннями частини третьої статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на вищевикладене суд вважає за необхідне скасувати постанову серії ДП18 № 592105 від 26 квітня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень за порушення ч. 1 ст. 126 КУпАП, винесену до інспектором роти № 2 БУПП у м. Вінниці Штефурою Р.В. та закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі вищесказаного та керуючись ст. 7, ч. 1 ст. 126, ст. 247, 293 КУпАП ст.ст. 72, 77, 118-119,122, 243-244,246, 262, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора роти № 2 БУПП у м. Вінниці Штефури Р.В. (місце знаходження: м. Вінниця, вул. Ботанічна, 24) про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - задоволити.

Скасувати постанову серії ДП18 № 592105 від 26 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 425 гривень, винесену інспектором роти № 2 БУПП у м. Вінниці Штефурою Романом Васильовичем та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя