Справа № 538/754/19
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 червня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 538/754/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Чеснокова А.О., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Заступника начальника Управління Держпраці у Полтавській області Державної служби України з питань праці - Великої Наталії Михайлівни про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

08 травня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Лохвицького районного суду Полтавської області з позовною заявою до Заступника начальника Управління Держпраці у Полтавській області Державної служби України з питань праці - Великої Н.М. про:

визнання дій відповідача неправомірними;

визнання протиправною та скасування постанови Управління Держпраці у Полтавській області № ПЛ3967/170/АВ/П/ТД-ФС від 25 квітня 2019 року.

Ухвалою Лохвицького районного суду Полтавської області від 14 травня 2019 року справу № 538/754/19 передано за правилами територіальної підсудності до Полтавського окружного адміністративного суду для розгляду.

Вищевказана справа надійшла до Полтавського окружного адміністративного суду 14 травня 2019 року, що підтверджується даними реєстрації на вхідному штампі.

Пунктами 3, 5, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

За приписами частини другої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Дослідивши матеріали позовної заяви на предмет відповідності останньої вимогам статей 160, 161, 172 цього Кодексу, суд встановив наступне.

Частиною третьою частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Однак, позивачем наведені вище вимоги процесуального закону належним чином не виконані, до позовної заяви не додано доказів сплати судового збору в розмірі, встановленому Законом України "Про судовий збір".

Частиною першою статті 4 названого Закону визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2019 року становить 1921,00 грн.

За змістом підпункту 1 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову майнового характеру, який подано фізичною особою або фізичною особою-підприємцем, сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За звернення до суду фізичної особи-підприємця з позовними вимогами немайнового характеру справляється судовий збір в розмірі 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в разі звернення до суду фізичної особи з позовними вимогами немайнового характеру - справляється судовий збір в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною третьою статті 6 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Судом встановлено, що позовна заява містить позовні вимоги як майнового (про скасування постанови про накладення штрафу), так і немайнового (про визнання дій посадової особи відповідача неправомірними) характеру.

Разом із тим, до позовної заяви позивачем не приєднано доказів сплати судового збору в розмірі, передбаченому Законом України "Про судовий збір".

Натомість, прохальна частина позовної заяви містить клопотання про звільнення позивача від сплати судового збору.

Надаючи оцінку зазначеному клопотанню, суд дійшов таких висновків.

Згідно із частиною першої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Положеннями статті 8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Враховуючи вищевикладене, єдиною підставою для звільнення, розстрочки, відстрочки від сплати судового збору є незадовільний майновий стан сторони, тобто фізичної або юридичної особи. Звільнення сторони від сплати судового збору є правом, а не обов`язком суду. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, має навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

З урахуванням вищезазначеного, сплата судового збору є обов`язком позивача, а тому зловживання правом на звільнення, відстрочення чи розстрочення його сплати є неприпустимим.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Разом із тим, позивачем не надано до суду доказів на підтвердження обставин того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ними позов у встановлений законом порядку.

З огляду на викладене, клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Крім того, зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач оскаржує постанову про накладення на нього, як на фізичну особу-підприємця, штрафу за порушення вимог законодавства про працю та зайнятість населення, проте до суду пред`явлено позов від імені ОСОБА_1 (фізичної особи); слід зауважити, що жодних доказів на підтвердження наявності у позивача статусу фізичної особи-підприємця матеріали позову не містять, що виключає можливість суду визначити розмір судового збору, який підлягає сплаті позивачем за звернення до адміністративного суду з цим позовом.

Таким чином, поданий до суду адміністративний позов не відповідає вимогам статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини першої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Вказані недоліки можуть бути усунені шляхом подання до Полтавського окружного адміністративного суду позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 160-161 Кодексу адміністративного судочинства України з уточненням статусу позивача, а також її копій відповідно до кількості учасників справи; оригіналу документа про сплату судового збору за реквізитами: отримувач: УДКСУ у м. Полтаві, , банк: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, розрахунковий рахунок: 4011, КЕКД: 22030101, призначення платежу: Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Полтавський окружний адміністративний суд.

На підставі викладеного, керуючись статтями 160, 161, 169 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Заступника начальника Управління Держпраці у Полтавській області Державної служби України з питань праці - Великої Наталії Михайлівни про визнання дій неправомірними, визнання протиправною та скасування постанови залишити без руху.

Для усунення визначених в цій ухвалі недоліків позивачу надати п`ятиденний строк, який розпочинає перебіг з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Роз`яснити позивачу, що в разі неусунення недоліків залишеної без руху позовної заяви у встановлений судом строк, остання буде повернута.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя А.О. Чеснокова