Справа № 360/4447/18
Суддя: Геращенко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року справа №360/4447/18

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів: Арабей Т.Г., Сіваченка І.В.,

секретар судового засідання Токарева А.Г.,

за участю:

представника позивача Дядько Г.П., наказ від 23.02.2018 року № 10-к,

представника відповідача Горабачова С.О., довіреність від 04.01.2019 року № 52/9/12-32-10-00-29,

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі № 360/4447/18 (головуючий 1 інстанції Пляшкова К.О., повний текст рішення складено 20 березня 2019 року у приміщенні суду за адресою: просп. Космонавтів, 18, м. Сєвєродонецьк Луганської області) за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2018 року Комунальне підприємства «Лисичанськтепломережа» (далі позивач, КП «Лисичанськтепломережа») звернулось до Луганського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач, ГУ ДФС у Луганській області) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 02.08.2018 року № , яким до КП «Лисичанськтепломережа» застосовано штрафні (фінансові) санкції за затримку понад 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 1 405 257,00 грн та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 281 051,52 грн (а.с. 4-9).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Луганській області від 2 серпня 2018 року № , яким за затримку понад 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 824 638,60 грн зобов`язано Комунальне підприємство «Лисичанськтепломережа» сплатити штраф у розмірі 164 927,70 грн. У задоволенні решти вимог відмовлено. Стягнуто на користь Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Луганській області судові витрати по сплаті судового збору у сумі 2473,91 грн (а.с. 176-182).

Відповідач з вказаним рішенням суду не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій послався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Просив скасувати рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що за результатами проведеної камеральної перевірки з питань своєчасності сплати податкових зобов`язань з ПДВ за період з січня 2015 року по грудень 2015 року відносно позивача було складено акт № 752/1232-1205/13401321 від 07.08.2017 року, згідно з висновків якого виявлено факт несвоєчасної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання з ПДВ у сумі 1 441 726,80 грн за період з січня 2015 року по грудень 2015 року. На підставі вказаного акту прийнято податкове повідомлення-рішення від 18.08.2017 року № про застосування штрафної санкції, передбаченої ст. 126 ПКУ за порушення п. 203.2 ст. 203 ПКУ у розмірі 20% від несвоєчасно сплаченої суми 288 345,37 грн. Після отримання зазначеного рішення позивач реалізував своє право на судовий захист, при цьому за наслідками судового оскарження розмір штрафної санкції було частково зменшено на суму 7 293,85 грн. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2018 року у справі № 812/295/18 апеляційну скаргу задоволено частково, рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2018 року по справі № 812/295/18 змінено, шляхом зменшення розміру скасованої штрафної санкції з суми 288 345,37 грн на суму 7 293,85 грн. Посилається на абзац 4 п. 56.18 ст. 56 ПК України відповідно до якого при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили. Зазначає, що відповідно до п. 57.3 ст. 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу. У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження. Вважає, що грошове зобов`язання позивача на суму штрафної санкції 281 051,52 грн стало узгодженим, але не було сплачено протягом десяти днів від дня проголошення постанови Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2018 року № 812/295/18. У зв`язку з тим, що позивач не сплатив суму узгодженого в судовому порядку грошового зобов`язання, йому направлено нове податкове повідомлення-рішення від 02.08.2018 № на зменшену суму штрафу. При розгляді питання строків застосування штрафної санкції, на думку відповідача, має враховуватися факт, що штрафна санкція, визначена податковим повідомленням-рішенням від 02.08.2018 року № , узгоджена в судовому порядку в розмірі 281051,52 грн, однак внаслідок відмови позивача здійснити самостійне погашення такого зобов`язання протягом строків, визначених абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України, контролюючий орган в межах строків, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, склав нове податкове повідомлення-рішення від 02.08.2018 року № (а.с. 188-191).

Від позивача на адресу суду апеляційної інстанції надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що рішення суду законне та обґрунтоване. Вважає, що відповідач помилково пов`язує відлік строку давності у 1095 днів із фактичною сплатою КП «Лисичанськтепломережа» узгодженою у минулих роках суми грошового зобов`язання, оскільки норма пункту 102.1 статті 102 ПК України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань. Правову позицію, що штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань можуть бути нараховані в межах строку давності у 1095 днів, відлік якого починається з фактичної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання, висловлено Верховним Судом у постановах від 10 травня 2018 року у справі № 820/3544/17 та від 5 червня 2018 року у справі № 824/760/17-а. Також вважає, що нарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 02.08.2018 року № мало відбуватися із дотриманням тих строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 ПК України, протягом яких могло відбутися нарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 18.08.2017 року № , а саме протягом 1095 днів з дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань. Просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги відповідача (а.с. 209-211).

У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував.

Суд, заслухав суддю доповідача, пояснення сторін перевірив матеріали справи, обговорив доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, встановив наступне.

Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 27.02.2019 року № КП «Лисичанськтепломережа» у встановленому законом порядку зареєстроване як юридична особа, код за , як платник податків перебуває на обліку у ГУ ДФС у Луганській області, Лисичансько-Попаснянське управління, ДПІ у м. Лисичанську (а.с. 128-130).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 01.03.2011 року № 2а-1244/11/1270 стягнуто заборгованість перед бюджетом з податку на додану вартість, визначену платником податку у деклараціях за листопад-грудень 2010 року, у сумі 1 279 814,00 грн за рахунок коштів, які перебувають у власності, з рахунків КП «Лисичанськтепломережа», та встановлено порядок виконання рішення суду у спосіб сплати даної заборгованості протягом 120 календарних місяців рівними частками, починаючи з 01.03.2011 року по 01.03.2023 року включно, в розмірі 10 665,00 грн щомісячно, зі сплатою останнього платежу в розмірі 10 679,00 грн (а.с. 77-80).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 30.05.2011 року у справі № 2а-3842/11/1270 стягнуто з КП «Лисичанськтепломережа» на користь Державного бюджету України суму податкового боргу з податку на додану вартість, визначену платником податку у деклараціях за січень-березень 2011 року, у розмірі 1 751 183,79 грн, встановлено порядок виконання рішення суду шляхом сплати податкового боргу рівними частками, починаючи з 01.06.2011 року по 01.06.2021 року включно, щомісячно по 14616,79 грн (а.с. 52-55).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 23.12.2011 року у справі № 2а-11365/11/1270 стягнуто з КП «Лисичанськтепломережа» заборгованість з податку на додану вартість, визначену платником податку у деклараціях червень-вересень 2011 року, у сумі 482 040 грн з рахунків платника податків, обслуговуючих такого платника податку, встановлено порядок виконання рішення суду шляхом сплати податкового боргу рівними частками, починаючи з 01.01.2012 року по 31.12.2021 року, у розмірі 4017,00 грн, щомісячно (а.с. 75-76).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 14.02.2012 року у справі № 2а/1270/1188/2012 стягнуто кошти КП «Лисичанськтепломережа» з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом з податку на додану вартість, визначеним платником податку у деклараціях за жовтень-грудень 2011 року, у розмірі 1 531 762,00 грн на користь Державного бюджету України, розстрочено сплату податкового боргу з податку на додану вартість у сумі 1 531 762,00 грн строком на 240 календарних місяців, починаючи з березня 2012 року по лютий 2032 року включно, шляхом сплати щомісяця з березня 2012 року по січень 2032 року по 6382,00 грн, а у лютому 2032 року 6464,00 грн (а.с. 56-58).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 18.04.2012 року у справі № 2а/1270/2628/2012 стягнуто з КП «Лисичанськтепломережа» кошти за податковим боргом з податку на додану вартість, визначеним платником податків у деклараціях за січень-лютий 2012 року, в сумі 1 406 604,00 грн з розрахункових рахунків, відкритих у банках, обслуговуючих КП «Лисичанськтепломережа» (а.с. 62-65).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 03.05.2012 року у справі № 2а/1270/2628/2012 встановлено спосіб і порядок виконання постанови Луганського окружного адміністративного суду від 18.04.2012 року у справі № 2а/1270/2628/2012 шляхом надання КП «Лисичанськтепломережа» розстрочення виконання судового рішення строком на 240 календарних місяців шляхом сплати рівними частинами, починаючи з 01.05.2012 року по 31.04.2032 року, включно, у розмірі 5860,85 грн, щомісячно (а.с. 59-60).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 25.06.2012 року у справі № 2а/1270/4474/2012 стягнуто в доход Державного бюджету України кошти КП «Лисичанськтепломережа» в сумі 1 336 151,00 грн з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом з податку на додану вартість, визначеним платником податків у деклараціях за березень-квітень 2012 року, та розстрочено КП «Лисичанськтепломережа» сплату в доход Державного бюджету України заборгованості з податку на додану вартість у розмірі 1336 151,00 грн строком на двадцять років (240 місяців), починаючи з липня 2012 року рівними частинами по 5567,00 грн, щомісячно, крім червня 2032 року, в якому до сплати підлягає 5638,00 грн (а.с. 66-70).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 27.09.2012 року у справі № 2а/1270/7018/2012 стягнуто в доход Державного бюджету України кошти КП «Лисичанськтепломережа» в сумі 599471,00 грн з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника податків, за податковим боргом з податку на додану вартість, визначеним платником податків у деклараціях за квітень-травень 2012 року, та розстрочено КП «Лисичанськтепломережа» сплату в доход Державного бюджету України заборгованості з ПДВ у розмірі 599471,00 грн строком на п`ять років (шістдесят місяців), починаючи з 01.10.2012 року рівними частинами, щомісяця (а.с. 71-74).

Крім того, КП «Лисичанськтепломережа» до ДПІ у м. Лисичанську ГУ ДФС у Луганській області подано таку податкову звітність з податку на додану вартість:

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.07.2014 року № за червень 2014 року (а.с. 137-140);

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 20.08.2014 року № за липень 2014 року (а.с. 141-144);

- уточнюючий розрахунок від 22.08.2014 року № до податкової декларації за червень 2014 року (а.с. 145-151);

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.09.2014 року № за серпень 2014 року (а.с. 152-155);

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 15.10.2014 року № за вересень 2014 року (а.с. 156-159);

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.11.2014 року № за жовтень 2014 року (а.с. 160-163);

- звітну податкову декларацію з податку на додану вартість від 18.12.2014 року № за листопад 2014 року (а.с. 164-167).

Посадовою особою ГУ ДФС у Луганській області на підставі підпунктів 19-1.1.1 та 19-1.1.2 пункту 19-1.1 статті 19-1, підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75, пунктів 76.1 та 76.3 статті 76 Податкового кодексу України проведено камеральну перевірку КП «Лисичанськтепломережа» з питань своєчасності сплати податкових зобов`язань за січень 2015 року грудень 2015 року, в ході якої використано вищезазначену податкову звітність, судові рішення та бази даних ДФС України.

За наслідками камеральної перевірки складено акт від 07.08.2017 року № 752/1232-1205/13401321, згідно з висновками якого в порушення термінів сплати самостійно визначеного грошового зобов`язання з податку на додану вартість протягом строків, встановлених пунктом 203.2 статті 203 Податкового кодексу України, КП «Лисичанськтепломережа» несвоєчасно сплачено податок на додану вартість у сумі 1 441 726,80 грн при затримці понад 30 днів. Дані камеральної перевірки свідчать про несвоєчасну сплату узгодженої суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 1 441 726,80 грн за період з січня 2015 року по грудень 2015 року. Відповідальність за порушення правил сплати (перерахування) податку на додану вартість передбачена статтею 126 ПКУ (а.с. 15).

На підставі акта від 07.08.2017 року № 752/1232-1205-13401321 ГУ ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 18.08.2017 року № , яким до КП «Лисичанськтепломережа» застосовано штрафні (фінансові) санкції за затримку понад 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 1441726,80 грн та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 288345,37 грн (а.с. 37).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2018 року у справі № 812/295/18 позовні вимоги КП «Лисичанськтепломережа» задоволено, визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення від 18.08.2017 року № , винесене ГУ ДФС у Луганській області, яким до КП «Лисичанськтепломережа» застосовано штрафні (фінансові) санкції за затримку понад 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 1 441 726,80 грн та зобов`язано сплатити штраф у розмірі 288 345,37 грн (двісті вісімдесят вісім тисяч триста сорок п`ять гривень 37 коп.) (а.с. 22-27).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 липня 2018 року у справі № 812/295/18 апеляційну скаргу ГУ ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2018 року по справі № 812/295/18 задоволено частково; рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2018 року по справі № 812/295/18 змінено; в абзаці другому резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2018 року по справі № 812/295/18 вислів «штраф у розмірі 288345,37 грн» замінено висловом «штраф у розмірі 7293,85 грн»; в абзаці третьому резолютивної частини рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2018 року по справі № 812/295/18 цифри «4325,18 грн» замінено цифрами «109,41грн»; в іншій частині рішення Луганського окружного адміністративного суду від 3 квітня 2018 року по справі №812/295/18 залишено без змін (а.с. 19-21).

Дослідженням судових рішень встановлено, що підставою для скасування податкового повідомлення-рішення від 18.08.2017 року № в частині застосування відповідачем штрафних санкцій в сумі 7293,85 грн стала та обставина, що подання КП «Лисичанськтепломережа» уточнюючого розрахунку від 29.07.2015 року № , яким зменшено суми самостійно визначених грошових зобов`язань, не є сплатою боргу з податку на додану вартість за рахунок майна платника податків, подання уточнюючого розрахунку тягне за собою зміну раніше задекларованих податкових зобов`язань, і не може бути прирівняне до погашення податкового боргу, а тому відсутні підстави для застосування штрафу в сумі 7293,85 грн.

Апеляційний суд погодив висновок суду про те, що у межах спірних правовідносин кошти, сплачені позивачем платіжними дорученнями та шляхом зарахування від`ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду у зменшення суми податкового боргу в розмірі 1240953,00 грн у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.01.2015 року, правомірно зараховані контролюючим органом у відповідності з пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення, внаслідок чого узгоджені податкові зобов`язання з податку на додану вартість сплачені позивачем з порушенням встановлених законодавством строків, що є підставою відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України для притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу.

На підставі акта від 07.08.2017 року № 752/1232-1205-13401321 ГУ ДФС у Луганській області винесено податкове повідомлення-рішення від 02.08.2018 року № , яким за затримку понад 30 календарних днів сплати грошового зобов`язання в сумі 1405257,60 грн зобов`язано КП «Лисичанськтепломережа» сплатити штраф у розмірі 281051,52 грн (а.с. 10).

Детальний розрахунок нарахованої штрафної санкції із зазначенням документа, на підставі якого виникло зобов`язання, дати погашення зобов`язання, кількості днів протермінування сплати, суми погашеного боргу та суми нарахованої штрафної санкції наведено у розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення від 02.08.2018 року № (а.с. 169-171).

Не погодившись з податковим повідомленням-рішенням від 02.08.2018 року № КП «Лисичанськтепломережа» звернулося до ГУ ДФС у Луганській області із скаргою, яку залишено без розгляду рішенням ГУ ДФС у Луганській області від 01.11.2018 № 35667/6/99-99-11-03-01-25 (а.с. 16-18).

Проаналізувавши встановлені обставини справи та норми законодавства України, які регулюють спірні правовідносини, суд вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України.

Згідно з пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.175. пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Приписами підпункту 14.1.265 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено штрафна санкція (фінансова санкція, штраф) - плата у вигляді фіксованої суми та/або відсотків, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи, а також штрафні санкції за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

У відповідності із пунктом 49.18 статті 49 Податкового кодексу України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному місяцю (у тому числі в разі сплати місячних авансових внесків) - протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (підпункт 49.18.1);

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя) (підпункт 49.18.2);

- календарному року, крім випадків, передбачених підпунктами 49.18.4 та 49.18.5 цього пункту - протягом 60 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.3);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним (підпункт 49.18.4);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб підприємців протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року (підпункт 49.18.5).

Статтею 203 Податкового кодексу України визначено, що податкова декларація подається за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному місяцю, протягом 20 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) місяця (пункт 203.1).

Відповідно до пункту 54.1 статті 54 Податкового кодексу України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган.

Відповідно до пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Підпунктом 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України визначено, що податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

У випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу (пункт 60.4 статті 60 Податкового кодексу України).

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до абзацу 2 пункту 76.3 статті 76 Податкового кодексу України камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

З вищеописаних наявних в матеріалах справи доказів судом встановлено, що позивачем самостійно визначені грошові зобов`язання з податку на додану вартість шляхом подання податкових декларацій та уточнюючих розрахунків за період листопад-грудень 2010 року, січень-грудень 2011 року, січень-травень 2012 року.

Цей податковий борг стягнутий з позивача за судовими рішеннями Луганського окружного адміністративного суду у справах № 2а-1244/11/1270, № 2а-3842/11/1270, № 2а-11365/11/1270, № 2а/1270/1188/2012, № 2а/1270/2628/2012, № 2а/1270/4474/2012, № 2а/1270/7018/2012.

При цьому, цими судовими рішеннями визначений порядок їх виконання шляхом розстрочення КП «Лисичанськтепломережа» сплати податкового боргу.

Також, КП «Лисичанськтепломережа» самостійно визначено грошові зобов`язання з податку на додану вартість шляхом подання податкових декларацій та уточнюючих розрахунків за період червень-листопад 2014 року.

Як встановлено Луганським окружним адміністративним судом та погоджено Першим апеляційним адміністративним судом (Донецьким апеляційним адміністративним судом) під час розгляду адміністративної справи № 812/295/18 сплата податкового боргу у загальній сумі 1405257,60 грн відбулася за платіжними дорученнями від 18.05.2015 року № 898, від 19.05.2015 року № 963, від 20.05.2015 року № 971 та № 972, від 25.05.2015 року № 983, від 26.05.2015 року № 994 та № 995, від 27.05.2015 року № 1002 та 1003, від 28.05.2015 року № 1010, від 20.07.2015 року № 1339, від 21.07.2015 року № 1346, від 22.07.2015 року № 1355 та № 1356, від 23.07.2015 року № 1361, від 27.07.2015 року № 1684247, а також шляхом зарахування від`ємного значення різниці поточного звітного (податкового) періоду у зменшення суми податкового боргу в розмірі 1240953,00 грн у податковій декларації з податку на додану вартість від 20.01.2015 року, яке правомірно зараховане контролюючим органом у відповідності з пунктом 87.9 статті 87 Податкового кодексу України в рахунок погашення податкового боргу, згідно з черговістю його виникнення, внаслідок чого узгоджені грошові зобов`язання з податку на додану вартість сплачені КП «Лисичанськтепломережа» з порушенням встановлених законодавством строків, що є підставою відповідно до пункту 126.1 статті 126 Податкового кодексу України для притягнення платника податків до відповідальності у вигляді штрафу.

Відповідно до частини четвертої статті 77 КАС України обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає звільненими від доказування обставини, встановлені рішеннями суду у справі № 812/295/18.

Аналіз наведених положень та встановлених судами обставин справи свідчить про наявність з боку КП «Лисичанськтепломережа» складу податкового правопорушення, яке полягає у несвоєчасній сплаті позивачем узгодженої суми грошового зобов`язання.

Однак, апеляційний суд вважає, що нарахування податковим органом штрафних санкцій має відбуватись з урахуванням строків давності, встановлених статтею 102 Податкового кодексу України.

Дослідженням розрахунку штрафної санкції до податкового повідомлення-рішення від 02.08.2018 року № та постанов Луганського окружного адміністративного суду встановлено, що ГУ ДФС у Луганській області нараховано КП «Лисичанськтепломережа» штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань на загальну суму 1405258,00 грн, визначених позивачем у податковій звітності з податку на додану вартість за період листопад-грудень 2010 року, за 2011 рік та січень-травень 2012 року, а також за червень-листопад 2014 року.

При цьому, зважаючи на строки подання податкової звітності з податку на додану вартість за період листопад-грудень 2010 року, за 2011 рік, січень-травень 2012 року, червень 2014 року, дати граничного строку сплати грошових зобов`язань, визначених у цій податковій звітності, а також дату прийняття відповідачем первісного податкового повідомлення-рішення від 18.08.2017 року № , яким до позивача застосовано штрафну санкцію за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань, суд встановив, що штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань у загальній сумі 824638,60 грн у розмірі 164927,70 грн прийняті відповідачем поза межами 1095 днів, тобто без врахування положень пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України.

В іншій частині нарахування штрафних санкцій за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань, визначених КП «Лисичанськтепломережа» у податковій звітності з податку на додану вартість за період липень-листопад 2014 року, здійснено ГУ ДФС у Луганській області із дотриманням граничних строків для нарахування штрафних санкцій, визначених пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що відповідач помилково пов`язує відлік строку давності у 1095 днів із фактичною сплатою КП «Лисичанськтепломережа» узгодженою у минулих роках суми грошового зобов`язання, оскільки норма пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України пов`язує відлік строку давності саме із останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Правову позицію, що штрафні санкції за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань можуть бути нараховані в межах строку давності у 1095 днів, відлік якого починається з фактичної сплати узгодженої суми грошового зобов`язання висловлено Верховним Судом у постановах від 10 травня 2018 року у справі № 820/3544/17 (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 73901935), від 05 червня 2018 року у справі № 824/760/17-а (реєстраційний номер рішення в ЄДРСР 74513163).

Суд також вважає безпідставними твердження відповідача, що відлік строку для нарахування штрафних санкцій пов`язаний із набранням чинності постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23 липня 2018 року у справі № 812/295/18, оскільки, як встановлено судом, податкове повідомлення-рішення від 02.08.2018 року № прийнято на заміну податкового повідомлення-рішення від 18.08.2017 року № за правилами, визначеними підпунктом 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 Податкового кодексу України.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

В ході розгляду справи відповідачем не доведено правомірності свого рішення відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, апеляційний суд погоджує висновок суду першої інстнації про те, що нарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 02.08.2018 року № мало відбуватися із дотриманням тих строків, визначених пунктом 102.1 статті 102 Податкового кодексу України, протягом яких могло відбутися нарахування штрафних санкцій за податковим повідомленням-рішенням від 18.08.2017 року № , тобто, протягом 1095 днів з дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 195, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі № 360/4447/18 за позовом Комунального підприємства «Лисичанськтепломережа» до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 13 березня 2019 року у справі № 360/4447/18 залишити без змін.

Повний текст постанови складений та підписаний 12 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення окрім випадків визначених статтєю 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач: І.В. Геращенко

Судді: Т.Г. Арабей

І.В. Сіваченко