Справа № 347/2029/17
Суддя: Крилюк М. І.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 347/2029/17
Провадження № 2-а/347/6/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.05.2019 м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.

секретаря: Терлюжак Н.П.

адвоката : Андрусяк Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Річківської сільської ради, третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення виконкому Річківської сільської ради від 27.03.2007р.,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Річківської сільської ради, третьої особи на стороні відповідача ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення виконкому Річківської сільської ради від 27.03.2007 року мотивуючи свої вимоги тим, що він проживає в с.Річка уч.Левади Косівського району Івано-Франківської області. В 1970 році він був прийнятий в члени колгоспу ім.40-річчя Жовтня . В період з 1970 р. по 1979 р. працював на посаді головного зоотехніка , а в березні 1979 році був обраний головою колгоспу ім..40-річчя Жовтня . В 1975 році в колгоспі була проведена перебудова , а саме із кормокухні був споруджений двохповерховий побутовий блок. Дана будівля розташована була в с.Річка Косівського району Івано-Франківської області. В 1985 році в цьому ж селі на території ферми колгоспу, була збудована двохповерхова будівля- санпропускник, який був на балансі колгоспу ім..40-річчя Жовтня. В його приміщенні були розміщені кабінети - стоматолога , медпункт , сауна , басейн, роздягальня , та кімната для нарад. До 1980 року контора бригад №3 та №4 в с.Річка знаходилася біля церкви. Після того , як була створена центральна бухгалтерія в с.Яворів , контору було передано на баланс Річківської сільської ради. Після передачі на баланс сільської ради і по даний час в приміщенні бувшої контори знаходиться медпункт і пошта . В 1990 році колгосп ім..40-річчя Жовтня був розформований і кожне село між собою розділило майно та кошти. Колгосп ім.40-річчя Жовтня знаходився в с.Яворів Косівського району ( центральна садиба) до якого входили 6 сіл , а при розподілу колгоспу ім..40-річчя Жовтня бригада №3 та №4 перейшли в с.Річка. В 1994 р. правонаступником колгоспу ім..40-річчя Жовтня стало Акціонерне товариство закритого типу „ Перлина Гуцульщини.

04.03.1996 р. рішенням сесії Річківської сільської ради було визнано власником АТЗТ „Перлина Гуцульщина„ будівлі: двохрядний корівник, пункт штучного осіменіння, побутовий блок, санпропускник, автостанцію, склад для кормів, будівлі на полонині „Мільково , будівлі на полонині „ Кіраково , пилораму, сушильну камеру, кочегарку та коренесховище. 31 серпня 1997 р. він звернувся з письмовою заявою до загальних зборів АТЗТ „Перлина Гуцульщини про надання йому в пай санпропускника, який на той час був у власності АТЗТ. 31.08.1997р. загальними зборами АТЗТ „Перлина Гуцульщина„ його заяву було задоволено та видано в пай санпропускник вартістю 18500 грн., що відповідав майновому паю. 04.09.1997 р. АТЗТ „Перлина Гуцульщина „ передала йому у власність будівлю- санпропускник , а він цю будівлю прийняв від АТЗТ, що стверджується договором передачі майнового паю АТЗТ „Перлина Гуцульщини. З цього моменту і до ліквідації АТЗТ „Перлина Гуцульщина' на балансі контори колгоспу не було.

В 1997 році, а саме після передачі йому у власність санпропускника, в своєму приміщенні він відкрив швейний цех . В 2004 році ОСОБА_2 звернувся до нього з проханням тимчасово дозволити проживати в кімнаті та користуватися коридором в приміщенні санпропускника. Плату за проживання він не брав.

Згодом йому стало відомо, що 27.03.2007 р. рішенням виконкому Річківської сільської ради третій особі без самостійних вимог в цій справі, ОСОБА_2 , надано дозвіл на відкриття окремого погосподарського номера в будинку бувшої контори , колгоспу ім..40-річчя Жовтня на уч.Село -11 , що в с.Річка. Так, ОСОБА_2 відкрили погосподарський номер в приміщенні бувшої контори , яка на балансі Річківської сільської ради не знаходилася з 80-х років. Відповідач, ОСОБА_2 ніколи не був членом колгоспу ім..40-річчя Жовтня та АТЗТ „ Перлина Гуцульщини .

В кінці 2016 році йому стало відомо, що відповідач має намір продати приміщення в якому ОСОБА_3 на даний час проживає і яке фактично належить йому, ОСОБА_4 він неодноразово мав розмову із ОСОБА_5 та повідомив, що має намір виготовити на будівлю ( санпропускник) технічний паспорт. В добровільному порядку вони не досягли домовленості. 07.03.2017р. йому стало відомо, що 27.03.2007р. виконком Річківської сільської ради надав дозвіл на відкриття окремого погосподарського номера в будівлі санпропускник із загальною площею 24 кв.м. В рішенні вказано, що відкрито по господарський номер у бувшій конторі колгоспу 40-річчя Жовтня на цілий будинок . В погосподарській книзі с.Річка зазначено, що ОСОБА_2 відкрито погосподарський номер на приміщення площею 24 кв.м.. В березні 2017 року він з метою виготовлення технічного паспорта на свою будівлю-санпропускник, домовився із спеціалістом-інженером , який виїхав на місце розташування санпропускника в с.Річка Косівського району , але не зміг провести обміри через те , що ОСОБА_2 чинив спеціалісту- інженеру та йому перешкоди в проведенні обмірів. Також він не зміг безперешкодно пройти в будівлю, так як двері були закриті на замок. До цього, він також неодноразово звертався до ОСОБА_2 та його сім`Т з проханням відкрити приміщення санпропускника для проведення замірів для виготовлення техпаспорта . Санпропускник не відкрили і на вимогу спеціаліста-інженера , який мав провести заміри приміщень будівлі санпропускника, що підтверджується довідкою виданою інженером з інвентаризації нерухомого майна.

З рішенням виконкому Річківської сільської ради від 27.03.2007р. про відкриття ОСОБА_2 . окремого погосподарського номера він не згідний , вважаю таке рішення незаконним та таким, що не відповідає дійсності та підлягає скасуванню.

На засіданні сесії Річківської сільської ради він присутнім не був та фактично не знав про існування такого рішення. На балансі Річківської сільської ради станом на 2007 рік санпропускник та побутовий блок не знаходилися , так як рішенням сесії Річківської сільської ради від 04.03.1996р. передані у власність АТЗТ „Перлина Гуцульщина. Санпропускник, побутовий блок та бувша контора колгоспу є різними будівлями.

ОСОБА_2 з його дозволу став тимчасово безоплатно проживати в приміщення санпропускника. Фактично будівлю санпропускник побудував колгосп на основі технічної документації ,який був на балансі колгоспу , а згодом перейшов до АТЗТ „Перлина Гуцульщини.

Не законним рішенням сесії Річківської сільської ради порушено його право на безперешкодне користування, володіння своїм майном. На даний час він має на меті виготовити технічну документацію на будівлю- санпропускник та зареєструвати власність на неї в реєстраційній службі. Держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник , який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою , може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій , які можуть порушити його право , або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні вимоги адміністративного позову підтримав з підстав викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача, Річківської сільської ради, сільський голова Ванджурак в ході судового розгляду вимоги адміністративного позову заперечила, підтримала поданий письмовий відзив на позов, просить в позові відмовити.

Третя особа на стороні відповідача, без заявлення самостійних вимог ОСОБА_2 в ході судового розгляду справи по суті пояснював, що його батько ОСОБА_2 також працював в колгоспі «40-річчя Жовтня» який згодом був розформований. При розпаюванні між членами колгоспу зборами акціонерного товариства приміщення побутового блоку-санпропускник було вирішено передати в пай його батькові, ОСОБА_6 , про що було відомо позивачу. Після отримання паю, він перейшов разом із своєю сім`єю в це приміщення на постійне місце проживання, де проживає і на даний час, утримує приміщення в належному до житла стані. Виконкомом Річківської сільської ради 27.03.2007 року було задоволено його заяву та надано дозвіл на відкриття окремого погосподарського номера в будинку бувшої контори, колгоспу ім.40-річчя Жовтня на уч.Село -11 , що в с.Річка Косівського району. Вимоги позову вважає безпідставними.

Суд вислухавши сторін, свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , вивчивши матеріали справи вважає вимоги адміністративного позову підставними, доведеними в судовому засіданні і такими, що підлягають до задоволення виходячи із наступних підстав:

В судовому засідання встановлено, що позивач в справі ОСОБА_1 був членом колгоспу «ім.40-річчя Жовтня». Зі слів позивача в справі встановлено, що в 1975 році в колгоспі була проведена перебудова, а саме із кормокухні був споруджений двохповерховий побутовий блок. Дана будівля розташована була в с.Річка Косівського району Івано-Франківської області. В 1985 році в цьому ж селі на території ферми колгоспу, була збудована двохповерхова будівля- санпропускник, який був на балансі колгоспу ім..40-річчя Жовтня.

В 1990 році колгосп ім.40-річчя Жовтня був розформований і кожне село між собою розділило майно та кошти. Колгосп ім.40-річчя Жовтня знаходився в с.Яворів Косівського району ( центральна садиба) до якого входили 6 сіл , а при розподілу колгоспу ім..40-річчя Жовтня бригада №3 та №4 перейшли в с.Річка. В 1994 р. правонаступником колгоспу ім..40-річчя Жовтня стало Акціонерне товариство закритого типу „Перлина Гуцульщини.

Як стверджено рішенням Річківської сільської ради від 04.03.1996 р.№ 12 (а.с.13) сесією Річківської сільської ради народних депутатів було вирішено визнати власником АТЗТ „Перлина Гуцульщина„ слідуючих будівель: двохрядний корівник, пункт штучного осіменіння, побутовий блок, санпропускник, автостанцію, склад для кормів, будівлі на полонині „Мільково, будівлі на полонині „Кіраково, пилораму, сушильну камеру, кочегарку та коренесховище.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про сільськогосподарське підприємство", до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій. Уточнення складу і вартості пайового фонду майна членів підприємств, у тому числі реорганізованих, проводиться за методикою, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.

Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України "Про сільськогосподарське підприємство", у разі виходу з підприємства його члени мають право на пай натурою, грішми або цінними паперами відповідно до розміру та структури пайового фонду або в іншій, за згодою сторін, формі.

Як вбачається із виписки загальних зборів АТЗТ «Перлина Гуцульщини» від 31.08.1997 року (а.с.11) вирішено заяву ОСОБА_1 задоволити та видати в пай санпропускник вартістю 18500 грн., що відповідав майновому паю.

Як стверджено договором передачі майнового паю від 04.09.1997 року (а.с.10) АТЗТ «Перлина Гуцульщини» згідно рішення загальних зборів від 31.08.1997 року передала санпропусник будівлю у власність пайовику ОСОБА_1 . Пайовик приймає у власність санпропусник вартістю 18500 грн., що відповідає майновому паю.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засідання пояснив, що він працював в колгоспі ім.. «40-річчя Жовтня» , який був реорганізований в АТЗТ «Перлина Гуцульщини» . Приміщення в якому на даний час проживає із своєю сім`єю ОСОБА_2 раніше належало АТЗТ „Перлина Гуцульщина„ . Йому добре відомо, що при проведенні розпаювання рішенням загальних зборів АТЗТ „Перлина Гуцульщина„ було задоволено заяву ОСОБА_10 та видано йому в пай приміщення - санпропускник, що відповідав його майновому паю.

Аналогічні пояснення в судовому засіданні надали і свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , які доповнили , що ОСОБА_2 саме із згоди ОСОБА_1 тимчасово поселився проживати в приміщення, будинку бувшої контори , колгоспу ім..40-річчя Жовтня на уч.Село -11 , що в с.Річка Косівського району, яке отримав в пай позивач та на даний час бажає оформити право власності на вказане приміщення. Всім членам колгоспу та АТЗТ «Перлина Гуцульщини» було відомо, що вказане приміщення фактично належить ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції, органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно положень частин другої ст. 386 Цивільного кодексу України власник, який має право передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутись до суду з вимогою про заборону вчинене нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 Цивільного кодексу України.

Так, як вбачається із оскаржуваного позивачем в справі рішення, прийнятого виконкомом Річківської сільської ради 27.03.2007р. за № 16 (а.с.7), ОСОБА_2 надано дозвіл на відкриття окремого погосподарського номера в будинку бувшої контори, колгоспу «40-річчя Жовтня» на уч.Село ІІ.

Відношенням Річківської сільської ради за № 22/02-06 від 10.03.2017 року (а.с.8) стверджено, що в будинку бувшої контори колгоспу «40-річчя Жовтня» на участку Село ІІ №841 , зареєстровані та по даний час проживають ОСОБА_2 , ОСОБА_11 дружина та двоє їх неповнолітніх дітей : ОСОБА_12 , ОСОБА_2

Суд звертає увагу, що а ні Річківською сільською радою а ні третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідача ОСОБА_2 не надано жодного доказу в підтвердження факту належності йому права власності чи належного права користування будинком бувшої контори, колгоспу «40-річчя Жовтня» на уч.Село ІІ, де сільською радою прийнято рішення про відкриття ОСОБА_6 погосподарського номера. Також не надано жодного доказу в підтвердження, що вказана будівля є придатною для використання як житлове приміщення, введена в експлуатацію. Відсутні також і відомості, що вказана будівля перебувала на балансі Річківської сільської ради.

Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню книг погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, та Інструкцією з ведення погосподарського обліку в сільських, селищних та міських радах затвердженою Наказом № 95 від 18.04.2005 року Державного комітету статистики України (чинною на час прийняття оскаржуваного рішення). Так за вимогами вказаної інструкції голова домогосподарства - особа, яка очолює домогосподарство й несе відповідальність за нього. Вона визначається членами домогосподарства і, як правило, є господарем, людиною, яка приймає щоденні рішення стосовно діяльності домогосподарства. Здебільшого голова домогосподарства є власником житлового будинку і/або земельної ділянки (ділянок); домоволодіння - житловий будинок з прилеглою до нього земельною ділянкою та належними йому господарськими спорудами та будівлями; домогосподарство (домашнє господарство) - сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують свої кошти та витрачають їх. Ці особи можуть перебувати в родинних стосунках або стосунках свояків, не перебувати в будь-яких з цих стосунків або бути і в тих і в інших стосунках. Кожне домогосподарство має свій особовий рахунок; житловий будинок - незалежна споруда, що має дах, зовнішні або розподіляючі стіни, які сягають від фундаменту до даху, має поштовий номер та основна частина якої (більше половини загальної площі) використовується під житлові приміщення.

Пунктом 2.8 вказаної Інструкції передбачено, що особовий рахунок відкривається на кожне домогосподарство за фактом реєстрації постійного місця проживання його членів за даною адресою (включаючи піднаймачів). Якщо домогосподарство складається з однієї особи, для нього також відкривається особовий рахунок.

Як вбачається із оскаржуваного позивачем рішення Річківської сільської ради № 16 від 27.03.2007 року сільською радою прийнято рішення надати ОСОБА_2 дозвіл на відкриття окремого по господарського номера в будинку бувшої АДРЕСА_1 , без підтвердження права власності останнього на вказане приміщення та без відомостей про віднесення цього приміщення до житлового, однак дане рішення не може бути законним оскільки воно суперечить наведеному законодавству та спростовується дослідженими в судовому засідання доказами.

Зокрема згідно ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

В зв`язку з наведеним, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підставними, а тому слід визнати протиправним та скасувати рішення виконкому Річківської сільської ради народних депутатів Косівського району Івано-Франківської області за №16 від 27.03.2007 року .

Як встановлено в судовому засіданні, позивач в справі на даний час не має можливості вільного безперешкодного доступу до належної йому будівлі, так як фактично ОСОБА_3 чинить перешкоди йому в виготовленні технічної документації на цю будівлю.

Суд не бере до уваги довідку Річківської сільської ради за №38/02-06 від 20.04.2017 року (а.с.9) із якої вбачається, що в 1998 році побутовий блок- санпропускник на балансі Річківської сільської ради перебувати не міг, так як 29.06.1997р. зборами акціонерного товариства під назвою побутовий блок-санпропускник було вирішено передати в пай жителю с.Річка ОСОБА_2 , в цьому будинку з 2000 р. по даний час проживає ОСОБА_2 -1977р.н. разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми. Вказана довідка спростована рішенням зборів АТЗТ „ Перлина Гуцульщини від 29.06.1997р. яким ОСОБА_2 вирішено надати у власність побутовий блок , але в дійсності передача будівлі від АТЗТ до ОСОБА_2 не відбулася , а тому такого Акту передачі побутового блоку з АТЗТ „Перлина Гуцульщини „ ОСОБА_2 не існує, як того вимагає ст.386 ЦК України.

А також ні представник сільської ради, ні третя особа ОСОБА_3 не надали суду жодних доказів які б підтверджували факт передачі в пай вказаного спірного приміщення саме ОСОБА_2 , тобто з цього приводу відсутнє будь-яке правове рішення а також не має інформації, що сільська рада має будь-яке відношення до даного приміщення оскільки не має рішення органу місцевого самоврядування про взяття на баланс цього приміщення чи законність набуття чи розпорядження саме сільською радою. Більше того з часу ліквідації АТЗТ «Перлина Гуцульщини» та розпаювання ним вказаного майна ні сільська рада, ні ОСОБА_3 не зверталися у встановленому законом порядку про вирішення питання щодо належності належності та передачі в користування, чи у власність саме ОСОБА_6 Також сільська рада не навела жодних доказів, чому не було скасовано попередніх рішень органу місцевого самоврядування, яким було визнано, що приміщення санпропускника передано у власніть АТЗТ «Перлина Гуцульщини» і яке, як власник належним чином розпорядилось своїм майном , шляхом розпаювання між членами товариства.

Також сільською радою не представлено будь-яких доказів на підставі якої нормативно правової бази відкривався ОСОБА_6 погосподарський номер, як на житлове приміщення, оскільки згаданою вищенаведеною інструкцією є певний порядок переводу нежитлового приміщення до житлового фонду органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.393 ЦК України , правовий акт органу місцевого самоврядування , який не відповідає законові і порушує права власника , за позовом власника майна визнається судом незаконним і скасовується.

Відповідно до ч.1 ст.18 КАС України, адміністративні справи , у яких однією зі сторін є орган чи посадова особа місцевого самоврядування , посадова особа чи службова особа органу місцевого самоврядування , підсудні місцевим загальним судам як адміністративним судам.

Відповідно до ст. 6 КАС України, кожному гарантується на захист його прав , свобод та інтересів належним і не упередженим судом. До адміністративного суду має право звернутися з адміністративним позовом особа , яка вважає , що порушено її права , свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин , що передбачено ст..104 КАС України.

Розглядаючи питання про пропуск та поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд виходить з наступного. Згідно зі ст.99 КАС України , адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Ст.100 КАС України передбачає, що адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження іншої дати коли ОСОБА_13 дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, ніж зазначеної позивачем в позовній заяві дати - кінець 2016 року, представником відповідача та іншими учасниками процесу зазначені твердження не оскаржені та не спростовані, суд вважає причини пропуску строку поважними.

На підставі наведеного ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст. 386, 393 ЦК України, ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні", такеруючись ст.ст. 5, 9, 77, 244-246, 250, 264 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Поновити строк звернення до суду.

Визнати незаконним та скасувати рішення виконкому Річківської сільської ради за № 16 від 27.03.2007 року про надання дозволу на відкриття окремого погосподарського номера гр. ОСОБА_2 в будинку бувшої контори колгоспу «40 АДРЕСА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 » на уч.Село 11 в с.Річка Косівського району Івано-Франківської області та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди в користуванні будинком-санпропускником, що розташований в АДРЕСА_3 також в проведенні замірів інженером з інвентаризації нерухомого майна для подальшого виготовлення технічної документації на будинок санпропускник.

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Крилюк М.І.