Справа № 712/9711/18
Суддя: Селіщева Л. І.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 712/9711/18
Провадження № 2-а/488/34/19 р.
РІШЕННЯ

Іменем України

20.05.2019 року м. Миколаїв

Корабельний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого по справі - судді Селіщевої Л.І.,

при секретарі -Тузові Р.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти № 1 батальойону Управління Патрульної Поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Чернега Віталія Анатолійовича про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,-

В с т а н о в и в:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 016990 від 06.08.2018 року та закрити провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування свого позову ОСОБА_1 вказав, що 06.08.2018 року близько 01 год. 00 хв. він рухався по вул. Мурманській у м. Кропивницькому в напрямку перехрестя вул. Мурманської з Кільцевою дорогою, та керував автомобілем «Opel Vectra-C» р/н НОМЕР_1 . Під час руху по кільцевій дорозі позивач вирішив зробити зупинку з метою уточнення подальшого напрямку руху, оскільки навігаційний пристрій збився, та вирішив звернутися до працівників поліції, які перебували на перехресті вул. Мурманська з Кільцевою дорогою. З цією метою він зайняв відповідне крайнє праве положення на дорозі, і через 200-300 метрів зупинився та увімкнув аварійний сигнал, після чого вийшов з автомобіля у напрямку працівників поліції. Однак побачивши його, працівники поліції самі підійшли до нього та безпідставно почали вимагати посвідчення водія, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів.

Позивач зазначив, що він надав інспекторам поліції усі передбачені законом документи, однак йому вказали на порушення ним правил дорожнього руху та винесли постанову серії ВР № 016990 від 06.08.2018 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 425 грн.

Позивач не погодився із притягненням його до адміністративної відповідальності і вказав, що він не порушував Правил дорожнього руху та пред`явив інспектору усі необхідні документи.

У судове засідання по справі позивач не з`явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі з вищевикладених підстав.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, просив слухати справу у його відсутність та подав відзив, у якому заперечував проти позову з тих підстав, що позивач правомірно був притягнутий до адміністративної відповідальності при обставинах та з підстав, вказаних в оскаржуваній ним постанові.

Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення безсторонньо; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом тощо.

Порядок дорожнього руху на території України регулюється, зокрема, Законом України «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України, які затверджені Постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із діючим законодавством.

Частиною п`ятою статті 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог нього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 ПДР України.

Аналогічні положення містить ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», яка визначає основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів встановлена ч. 1 ст. 126 КУпАП, і тягне за собою накладення штрафу в розмірі 25 (двадцяти п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 425 гривень.

Статтею 258 КупАП визначаються перелік випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Так, приписами даної норми визначено, що протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Частиною 2 ст. 257 КУпАП також передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що 06.08.2018 року близько 01 год. 00 хв. позивач - ОСОБА_1 рухався по автодорозі М-12 Стрий-Тернопіль-Кропивницький-Знам`янка 703 км, та керував автомобілем «Opel Vectra-C» р/н НОМЕР_1 .

Із матеріалів справи вбачається, що інспектором роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Чернега В.А. відносно позивача була винесена постанова серії ВР № 016990 від 06.08.2018 р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно якої на нього був накладений штраф у розмірі 425 грн. Зі змісту вказаної постанови вбачається, що позивач порушив п. п. 10.4 та 2.1 ґ ПДР України, зокрема, перед поворотом праворуч завчасно не зайняв відповідне крайнє положення на проїзній частині та при перевірці документів не мав при собі чинного полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. У вказаній постанові зазначено, що до неї додається відеозапис з бодікамери ВА 00128.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України). Зі змісту наведених норм закону суд робить висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Аналізуючи здобуті судом докази по справі, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки безпідставність притягнення його до адміністративної відповідальності знайшла своє підтвердження судовим розглядом. Так, заперечуючи проти позову, відповідач не представив суду жодного належного та допустимого доказу порушення позивачем ПДР України та його ухилення від надання для перевірки інспектору поліції, документів, передбачених п. 2.1 ПДР України.

Крім цього, пунктом 2 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р. № 580-УІІІ визначено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав). Інших підстав для перевірки документів на право керування ТЗ, у посадової особи відповідача, в спірних правовідносинах не було.

Із матеріалів справи також вбачається, що відносно позивача не виносилась постанова про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення ПДР України, зокрема щодо порушення п. 10.4 ПДР України, яке пред`являлось позивачу перед прийняттям оскаржуваної постанови. Таким чином, належних та допустимих доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення, матеріали справи не містять.

Оскільки відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем ПДР України, то суд вважає неправомірними вимоги посадової особи відповідача до позивача про пред`явлення документів, передбачених 2.1 ПДР України, а позивач, в свою чергу, за таких обставин не був зобов`язаний виконувати дану вимогу, і тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на таке, суд приходить до висновку, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбулося у відсутність належних та допустимих доказів його вини.

Керуючись ст. ст. 5-6; 8-9, 11, 241 - 245, 250, 286, 293, 295 КАС України, -

В и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.

Постанову серії серії ВР № 016990 від 06.08.2018 р., винесену інспектором роти № 1 батальйону УПП в Кіровоградській області ДПП лейтенантом поліції Чернега В.А. відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП - скасувати, справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10 днів з дня його проголошення до П`ятого апеляційного адміністративного суду. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.І. Селіщева