Справа № 309/1002/19
Суддя: Левко Т. Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 309/1002/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.06.2019 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі: головуючого - судді Левка Т.Ю., секретар судового засідання - Роман К.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Виноградів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції УПП у Львівській області Фещак Марії Ярославівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до поліцейського капрала поліції УПП у Львівській області Фещак М.Я. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постановою відповідача про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 996880 від 18 березня 2019 року, яка винесена у 11 год 53 хв. позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. Відповідно до постанови 18 березня 2019 року о 11.49 на а/д Київ-Чоп 558 км водій рухався зі швидкістю 94 км/год в населеному пункті при дозволених 50 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості ТruCam ТС000683 чим порушив п.2.4 ПДР. Позивач вважає дану постанову незаконною та такою, що винесена з порушенням вимог чинного законодавства, що є підставою для її скасування, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, посилання на докази, передбачені ст.251 КУпАП у винесеній постанові відсутні.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву, про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить суд такі задоволити.

Відповідач належним чином своєчасно повідомлена про час і місце судового розгляду в судове засідання також не з`явилася, причин неявки суду не повідомила, відзиву не подала.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про задоволення адміністративного позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 996880 від 18 березня 2019 року, складеною поліцейським капралом поліції УПП у Львівській області Фещак М.Я., до позивача ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП (а.с. 6).

У постанові вказано, що 18 березня 2019 року о 11.49 на а/д Київ-Чоп 558 км водій рухався зі швидкістю 94 км/год в населеному пункті при дозволених 50 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості ТruCam ТС000683 чим порушив п.2.4 ПДР.

Позивач у адміністративному позові стверджує, що він дійсно 18 березня 2019 року близько 12 год. рухався на автомобілі «Mitsubishi Grandis», д.н.з. НОМЕР_1 , з м. Львів в напрямку м. Стрий та був у потоці інших попутних автомобілів. Їдучи в автомобілі побачив сигнал відповідача зупинитися, що і зробив. Після цього до нього підійшов відповідач та попросив передати документи для перевірки, що позивач і зробив. Отримавши посвідчення водія та документи на автомобіль працівник поліції повідомив позивачу, що йде складати постанову, оскільки позивачем було порушено швидкісний режим в населеному пункті. Позивачем було усно заперечено даний факт пояснивши, що у даному місці немає населеного пункту за будь-якими ознаками: чи то згідно визначення у ПДР, чи згідно дорожніх знаків, що знаходяться у даній місцевості, чи згідно ознак, які визначають поняття населений пункт, так як зліва і справа від проїжджої частини наявний лише ліс. Також прохання надати докази, де зафіксовано перевищення позивачем швидкості, за допомогою якого приладу вимірювалась швидкість, сертифікат відповідності та дата його останньої перевірки, опитати свідків, які знаходились з позивачем у автомобілі, відповідачем було проігноровано, після чого відповідач направся до свого автомобіля та через декілька хвилин надав позивачу оскаржувану постанову. В такій не вказано населений пункт, в якому начебто мало місце перевищення швидкості позивачем, натомість зазначено, що місцем скоєння правопорушення є автомобільна дорога Київ-Чоп 558 км, у графі «місце розгляну справи» вказано лише «Львівська» тобто не зазначено, в якому саме населеному пункті було розглянуто справу, де начебто мало місце перевищення швидкості.

Відповідачем не надано докази на спростування даних обставин та підтвердження правомірності своїх дій і прийнятого рішення, обов`язок доказування чого згідно ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) покладений на відповідача.

У відповідності до ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Нормами КУпАП, що встановлюють правила провадження у справах про адміністративні правопорушення - ст.254, ст.256, ст.ст.248, 249, п.5 ч.1 ст.278, ст.268, ст.276, 279, 283, 284, 258 КУпАП встановлено, зокрема, що перед розглядом справи про адмінправопорушення після представлення посадової особи, яка розглядає справу, оголошується протокол, роз`яснюються права особі, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, заслуховуються пояснення даної особи, досліджуються докази, вирішуються клопотання, тощо; розгляд справи про адміністративне правопорушення повинен бути відкритим, всебічним повним, вирішення справи повинно відбуватися у точній відповідності із законом, тощо.

Перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність визначеним ст.283 КУпАП критеріям, суд на підставі встановлених під час судового розгляду фактів дійшов висновку, що при винесенні даної постанови відповідачем порушено ряд процесуальних вимог до провадження в справі про адміністративне правопорушення, а саме: ст.245, 279, 280 КУпАП - формальність притягнення особи до адміністративної відповідальності; як наслідок - порушено права особи, що притягається до адмінвідповідальності, зокрема право на захист (ст.268 КУпАП), яка має право бути присутньою при розгляді справи, що означає її активну участь у процесі розгляду: дача пояснень, заявлення клопотань, обґрунтування заперечень, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підготовка та подання відповідних доказів, отримання правової допомоги, для чого необхідний час для підготовки.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З`ясування наведених вище обставин проводиться шляхом дослідження доказів та надання їм оцінки в порядку ст. 252 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

В даному випадку, наявність порушення з боку позивача Правил дорожнього руху не підтверджується жодним допустимим доказом.

Виходячи із встановлених обставин, враховуючи те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, за результатами якого винесено оскаржену постанову, йому не роз`яснено права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП, постанову прийнято за відсутності доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про відсутність передбачених законом підстав для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності, суд прийшов до висновку, що дії відповідача, яким прийнято дане рішення, вчинені з недотриманням положень ст.ст. 268, 280 КУпАП.

У зв`язку з тим, що оскаржену постанову винесено з порушенням вимог закону, безпідставним притягненням позивача до адміністративної відповідальності порушено його права, постанова є протиправною, тому підлягає скасуванню. Справу про адміністративне правопорушення відносно позивача слід закрити, оскільки немає доказів події адміністративного правопорушення, а відсутність події адміністративного правопорушення у відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП виступає обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

З наведених мотивів, оцінивши докази у справі, суд прийшов до висновку про задоволення позову.

Згідно положень абз. 2 ч. 5 ст. 139 КАС України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З врахуванням висновку суду про ухвалення рішення на користь позивача, який звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області судовий збір в розмірі 768,40 грн, що є ставкою судового збору за подання фізичною особою до адміністративного суду позову немайнового характеру.

Керуючись статтями 6, 8, 9, 10, 77, 139, 205, 241-246, 250, 255, 257, 262, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського капрала поліції УПП у Львівській області Фещак Марії Ярославівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову серії ЕАВ № 996880, яка винесена 18 березня 2019 року поліцейським капралом поліції УПП у Львівській області Фещак Марією Ярославівною про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 255 грн скасувати, а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Львівській області на користь держави 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок) судового збору.

Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду (з урахуванням особливостей, що встановлені пп. 15.5 п. 15 Розділу VII КАС України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийТ. Ю. Левко