Справа № 460/403/19
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2019 року м. Рівне №460/403/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудар О.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доКорецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання незаконним та скасування рішення,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач) про визнання незаконним та скасування рішення від 11.12.2018 №2304/03.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 11.12.2018 відповідач, розглянувши заяву про призначення пенсії, прийняв рішення про відмову у призначенні пенсії, відповідно до Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ (далі - Закон №889-VІІІ), у зв`язку з відсутністю у позивача станом на 01.05.2016 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-XII (далі - Закон №3723-XII) та актами Кабінету Міністрів України. Вважаючи таку відмову протиправною позивач, просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 21.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

15.04.2019 відповідачем подано відзив на позовну заяву з клопотанням про продовження строку для подання відзиву.

В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що станом на 01.05.2016 позивач не мала необхідних 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, тому право на призначення пенсії у позивача відсутнє. Звертає увагу на те, що зарахування до стажу державної служби періоду 20.07.2001 по 18.06.2006 суперечить Закону України "Про державну службу". Враховуючи вкладене, просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 17.04.2019 продовжено строк для подання відзиву та прийнято відзив на позовну заяву.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на адміністративний позов, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення повністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 04.12.2018 звернулася до Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області із заявою про призначення пенсії державного службовця (а.с.133).

Рішенням від 07.12.2018 (на заяву №445/а від 04.12.2018) Корецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області відмовило ОСОБА_1 в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю станом на 01.05.2016 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України (а.с.150).

Листом від 11.12.2018 №2304/03 Корецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повідомило ОСОБА_1 про таку відмову (а.с.9-10).

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмови в призначенні пенсії, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Таким чином, до 01.05.2016 право на пенсію державного службовця мали особи, які одночасно:

а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж;

б) мали стаж державної служби не менш як 10 років, та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців; а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

З 01.05.2016 набув чинності Закон №889-VIII.

Відповідно до ст.90 Закону №889-VІІІ, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Пунктом 2 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України "Про державну службу", крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до п.10 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №52, ст.490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з п.12 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VІІІ, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993р., №52, ст.490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством (п.8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ).

З аналізу викладених норм слідує, що за наявності станом на 01.05.2016 стажу 10 років держслужби у особи, що на зазначену дату займала посаду державного службовця, або - 20 років стажу держслужби, не залежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі, за такою особою зберігається право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 46 Закону №889-VIII визначені особливості стажу державної служби. Зокрема, у пункті 4 частини 2 цієї статті зазначено, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Відповідно до п.6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до п.8 Розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону № 889-VІІІ.

Отже, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (далі - Порядок №283).

Відповідно до п.2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст.14 Закону України "Про службу в органах місцевого самоврядування".

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Судом встановлено, що у період з 20.07.2001 по 18.04.2006 ОСОБА_1 працювала на посаді голови Корецької районної ради. 30.07.2003 їй присвоєно 6 ранг посадової особи місцевого самоврядування. 18.04.2006 звільнено з посади голови Корецької районної ради, у зв`язку з закінченням строку повноважень.

З 11.07.2008 по 25.03.2016 та з 01.04.2016 по 19.11.2018 ОСОБА_1 працювала в Корецькому об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області на посаді заступника начальника управління.

Ці обставини підтверджуються трудовою книжкою ОСОБА_1 серії НОМЕР_3 (а.а.с.13-16).

Посада заступника начальника Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області станом на 01.05.2016 належала до посад державної служби (а.с.141).

Згідно з довідкою Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 04.12.2018 №2247/11, стаж державної служби ОСОБА_1 станом на 19.11.2018 становить 15 років 8 днів, а саме: на посаді голови Корецької районної ради - 4 роки 8 місяців 28 днів; на посаді заступника начальника управління, начальник відділу пенсійного забезпечення управління Пенсійного фонду України в Корецькому районні - 3 роки 4 місяці 7 днів; на посаді заступника начальника Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області - 7 років 1 день (а.с.20).

У сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що станом на 01.05.2016 ОСОБА_1 займала посаду державної служби та мала 10 років стажу роботи на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, досягла пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а тому рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії відповідно до Закону №889-VІІІ є протиправним.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач довела ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги.

Оскільки факт наявності у позивача порушеного права знайшов своє підтвердження у ході розгляду справи, то поданий позов необхідно задовольнити повністю.

При цьому, судом встановлено, що рішення від 11.12.2018 №2304/03 Корецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області не приймалося. Зазначені реквізити, дата та вихідний номер, належать листу, яким позивача було повідомлено про відмову у призначенні пенсії.

Рішення про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 було прийнято Корецьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області 07.12.2018.

Відтак, з урахуванням вимог ч.2 ст.9 КАС України, суд для ефективного захисту прав позивача вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним і скасувати саме рішення відповідача від 07.12.2018.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи наведене, на користь позивача слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень судові витрати на суму 768,40грн., сплачені згідно з платіжним дорученням від 21.02.2019 №Р24А564353479А95164 (а.с.3).

При цьому, суд зазначає, що позивачем було внесено судовий збір в розмірі більшому, ніж встановлено законом. Проте, сума 3,00грн. може бути повернута позивачу за її клопотанням, як це передбачено п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 №3674-VI

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул.Старомонастирська, 8, м.Корець, Рівненська область, 34700, ) про визнання незаконним та скасування рішення задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області від 07.12.2018 про відмову у призначенні (перерахунку) пенсії ОСОБА_1 (на заяву №445/а від 04.12.2018).

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, Корецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області, судові витрати на суму 768,40грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 03 червня 2019 року.

Суддя Дудар О.М.