Справа № 560/1436/19
Суддя: Майстер П.М.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1436/19
РІШЕННЯ

іменем України

05 червня 2019 рокум. Хмельницький
Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Майстера П.М.

за участю:секретаря судового засідання Нетичай Ю.В. позивачів: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , представника відповідача: Кураішевої А.М.,
розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області про визнання протиправними рішень та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись в суд з позовом до Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, в якому просять:

- визнати протиправним рішення Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 09.10.2018 року про відмову у погодженні надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним рішення Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 09.10.2018 року про відмову у погодженні надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Чорноострівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради Хмельницького району відповідно до заяви ОСОБА_1 від 27 липня 2018 року;

- зобов`язати Чорноострівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради Хмельницького району відповідно до заяви ОСОБА_2 від 27 липня 2018 року.

В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивачі зазначили, що 27.07.2018 року звернулись до відповідача із заявами про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власністю орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

Вказали, що листами від 29 листопада 2018 року №№1545, 1544 їх було повідомлено про відмову в задоволенні вказаних заяв, з посиланням на відхилення депутатами на черговому засіданні 30 сесії селищної ради від 09.10.2018 року проектів рішень "Про погодження надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населеного пункту Чорноострівської селищної ради".

Вважають рішення відповідача від 09.10.2018 року протиправними, оскільки вичерпний перелік підстав для відмови в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою наведений у ч. 7 ст. 118 Земельного кодексу України, при цьому в рішеннях Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області не наведено жодної з них. Таким чином, підстави для відмови позивачам в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою відсутні.

Позивачі у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав. Просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Заяви, клопотання учасників справи до суду не подавали.

Суд, заслухавши пояснення позивачів, представника відповідача, дослідивши належним чином зібрані докази по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення спору по суті, приходить до висновків, що позовні вимоги підлягають до задоволення частково з наступних підстав.

Встановлено, що 27.07.2018 року позивачами подано до відповідача заяви про надання дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власністю орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

Разом із заявами як додатки подано: копії паспортів, копії довідок про присвоєння ідентифікаційного коду, графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельних ділянок.

У відповідях, оформлених листами від 29 листопада 2018 року №№1545, 1544 відповідач відмовив позивачам у наданні дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власністю орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області, зазначивши, що проект рішення "Про погодження надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населеного пункту Чорноострівської селищної ради гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 " депутатами відхилено на черговому засіданні 30 сесії селищної ради від 09.10.2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що проектами рішень 30 сесії Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 09.10.2018 року "Про погодження надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства розташованої за межами населеного пункту Чорноострівської селищної ради гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 ", селищна рада вирішила погодити надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради гр. ОСОБА_2 , та гр. ОСОБА_1 .

Однак, згідно витягу з протоколу засідання тридцятої чергової сесії Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області VII скликання від 09.10.2018 року, слухали: спеціаліста (землевпорядника) ОСОБА_3 , яка зачитала заяви ОСОБА_2 та ОСОБА_1 щодо погодження надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради та запропонувала проголосувати за даний проект рішення.

Голосували за -0; проти - 14; утримались - 0. Селищний голова проголосував - проти.

Постановили: Проект рішення "Про погодження надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою, щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради гр. ОСОБА_2 , гр. ОСОБА_1 " не прийняти як рішення ради.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями позивачі звернулись із позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб`єкти права власності рівні перед законом (частина 4 статті 13); право власності на землю гарантується, воно набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону (частина 2 статті 14).

Стаття 1 Першого протоколу ( 994 - 535 ) "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів".

У рішенні Європейського суду з прав людини "Остапенко проти України" Заява N 17341/02) Страсбург, 14 червня 2007 року. Уряд стверджував, що ділянка землі, з приводу якої скаржиться заявник, не може розглядатись як його "власність" у сенсі статті 1 Першого протоколу ( 994 _535 ), оскільки рішення від 4 квітня 2000 року передбачає передачу землі у довгострокове користування, а не у власність. Заявник не погодився. У цьому зв`язку Суд звертає увагу, що Конвенційними інституціями сформовано єдину позицію, згідно з якою "майно" у сенсі статті 1 Першого протоколу ( 994_535 ) може бути як "існуюче майно" (див. справу Van der Mussele v. Belgium, від 23 листопада 1983 року, серія А, N 70, с. 23, п. 48), так і активи, включаючи скарги, в зв`язку з якими заявник може стверджувати, що він має щонайменше "законне сподівання" на те, що вони будуть реалізовані (див., наприклад, рішення Pressos Compania Naviera S.A. and Others v. Belgium, від 20 листопада 1995 року, серія А, N 332, с. 21, п. 31, та Ouzounis and Others v. Greece, N 49144/99, від 18 квітня 2002 року, п. 24).

Згідно ч.6, 7 ст.118 Земельного кодексу України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.123 Кодексу, надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, то особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відповідно до наявних у матеріалах справи доказів, позивачі звернулись до відповідача із заявами з додатками про надання їм дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власністю орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства за межами населеного пункту Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

Таким чином, позивачами було дотримано вимоги ч.6 ст.118 Земельного кодексу України.

Однак, рішеннями Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 09.10.2018 року позивачам відмовлено у надані дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради.

Вказані рішення відповідача у відмові в надані дозволу на виготовлення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок, на думку суду, не відповідають вимогам закону, яким передбачено, що підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних утворень, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Також, в даному випадку, відповідачем вказані вимоги законодавства не дотримані, оскільки чіткої відповіді на подані позивачами заяви, де конкретно ставилось питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, позивачам не надано.

Таким чином відповідач не вирішив питання за результатом звернення позивачів згідно з вимогами статті 118 ЗК України.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про необхідність визнання протиправними рішень Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 09.10.2018 року про відмову у погодженні надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_1, та ОСОБА_2 .

Стосовно позовних вимог про зобов`язання відповідача надати дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,00 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради Хмельницького району відповідно до заяв ОСОБА_1 від 27 липня 2018 року, та ОСОБА_2 від 27 липня 2018 року, суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій №R (80) 2 щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами, прийнята Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 р. термін "дискреційне повноваження" означає повноваження, яке надає адміністративному органу певний ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.

Таким чином, дискреційними є повноваження, які залишають державному органу чи його посадовій особі свободу розсуду після з`ясування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Частиною 1 ст.2 КАС України вказано, серед іншого, що завданням адміністративного судочинства є вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вказана норма, у сукупності з наведеними положеннями ч.4 ст.245 КАС України та наявністю у відповідача права діяти на власний розсуд, покладає на суд обов`язок зобов`язати відповідача вирішити питання, щодо якого звернулись позивачі (заяви про надання дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради), з врахуванням висновків, викладених у мотивувальній частині рішення.

Відповідно до частини другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, при розгляді цієї адміністративної справи суд дійшов висновку про необхідність виходу за межі позовних вимог, зобов`язати Чорноострівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 27.07.2018 року та прийняти рішення щодо надання дозволу або відмовити в надані дозволу на розроблення проектів землеустрою для відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

У відповідності зі статтею 124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір, водночас частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч.1 ст.90 КАС України).

Враховуючи зазначене, оцінюючи у сукупності встановлені обставини та перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку, що наявні всі підстави для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволенням позову, на користь позивачів слід присудити по 384,20 грн судового збору кожному.

Керуючись статтями 241 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 09.10.2018 року про відмову у погодженні надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_1 .

Визнати протиправним рішення Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області від 09.10.2018 року про відмову у погодженні надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області ОСОБА_2 .

Зобов`язати Чорноострівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 27.07.2018 року та прийняти рішення щодо надання дозволу або відмови в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

Зобов`язати Чорноострівську селищну раду Хмельницького району Хмельницької області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 від 27.07.2018 року та прийняти рішення щодо надання дозволу або відмови в надані дозволу на розроблення проекту землеустрою для відведення земельних ділянок із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства площею 2,0 га з метою подальшої передачі безоплатно у власність для ведення особистого селянського господарства поза межами населених пунктів Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

В решті позову відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 384,20грн (триста вісімдесят чотири грн 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 384,20грн (триста вісімдесят чотири грн 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Чорноострівської селищної ради Хмельницького району Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 червня 2019 року

Позивачі:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ) ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Чорноострівська селищна рада Хмельницького району Хмельницької області (вул. Незалежності, 13, смт. Чорний Острів, Хмельницький район, Хмельницька область, 31310 , код ЄДРПОУ - 04403901)

Головуючий суддя П.М. Майстер