Справа № 822/94/16
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 822/94/16
РІШЕННЯ
іменем України

06 червня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в складі колегії: головуючого-судді Козачок І.С. , суддів Тарновецького І.І. , Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 м. Рівне , Фінансово-економічного управління командування сухопутних військ Збройних сил України Міністерства оборони України , Міністерства оборони України , Військової частини НОМЕР_2 м. Мукачеве про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_2 , Фінансово - економічного управління командування сухопутних військ Збройних сил України Міністерства оборони України, Міністерства оборони України, у якому з урахуванням заяви про зміну (уточнення) позовних вимог просив визнати протиправною бездіяльність командування в/ч ПП НОМЕР_3 , яка полягала у невключенні позивача до наказу на виплату додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях за період з 03.02.2015 по 18.02.2015, які відбувались в передмісті м. Дебальцеве Донецької області, а також не направлення на адресу Міноборони України, ФЕУ Командування Сухопутних військ ЗСУ відомостей щодо вказаного наказу для нарахування та виплати позивачу винагороди.

Також просив зобов`язати в/ч ПП НОМЕР_3 видати наказ на виплату додаткової винагороди за безпосередню участь позивача у бойових діях за період з 03.02.2015 по 18.02.2015 у передмісті м. Дебальцеве Донецької області та зобов`язати Міноборони України, ФЕУ Командування Сухопутних військ ЗСУ, в/ч ПП НОМЕР_3 здійснити нарахування та виплату винагороди позивачу за безпосередню участь в бойових діях за весь період такої участі з 03.02.2015 по 18.02.2015 відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 31.01.2015 № 24 та наказу Міноборони України від 02.02.2015 № 49.

Хмельницький окружний адміністративний суд постановою від 17 березня 2016 року у задоволенні вказаного позову відмовив.

Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 09 червня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Хмельницького окружного адміністративного суду від 17 березня 2016 року - без змін.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постановою від 28 листопада 2018 року скасував постанову Хмельницького окружного адміністративного суду та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду, а справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

За результатами проведення автоматичного розподілу вказана справа передана на розгляд колегії суддів у складі головуючого судді Козачок І.С., суддів Тарновецького І.І., Шевчука О.П.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що він проходив службу у військовій частині Польова пошта НОМЕР_3 і з 08.10.2014 року був залучений до участі у антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей.

Покликається на те, що з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року брав безпосередню участь у бойових діях в районі м. Дебальцеве, відтак має право на отримання додаткової грошової винагороди за цей період. Однак, всупереч положенням законодавства позивачу винагорода була виплачена лише за два дні, тоді як за решту днів його безпосередня участь у бойових діях підтверджена не була, хоча про неї свідчать наявні у справі докази.

Позивач вбачає у цьому протиправну бездіяльність відповідачів, зокрема військової частини, яка не забезпечила направлення усіх необхідних документів для підтвердження безпосередньої участі ОСОБА_1 протягом вказаного періоду у бойових діях.

Ухвалою від 20 лютого 2019 року суд прийняв справу до свого провадження, призначив судове засідання та витребував письмові докази, про необхідність дослідження яких зазначив Верховний суд, повертаючи справу на новий розгляд.

Під час судового розгляду суд дійшов висновку про необхідність розгляду справи в порядку загального провадження, відтак призначив підготовче провадження у справі, яке розпочалось 04 квітня 2019 року.

Під час підготовчого провадження суд неодноразово направляв ухвали про витребування доказів до усіх уповноважених органів, установ і організацій, які можуть мати їх у своєму розпорядженні. Хід підготовчого провадження, документи, які надійшли на адресу суду та опис вчинених судом дій відображено у відповідних ухвалах.

Позивач після закриття підготовчого провадження надіслав заяву, де позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати без його участі.

Представник Міністерства оборони України в судове засідання не прибув, відповідачем попередньо подане клопотання про розгляд справи без участі представника. Міністерством оборони України подано заперечення на адміністративний позов, в якому у задоволенні позову в частині вимог, які стосуються Міністерства оборони України просить відмовити, оскільки воно не є органом, уповноваженим на розгляд питань, які позивач порушує у позові.

Представник фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України в судове засідання не прибув, про розгляд справи відповідач повідомлявся повсякчас, неодноразово направляючи до суду клопотання про розгляд справи без участі представника. У поданих суду заявах зазначає, що фінансово-економічне управління є лише структурним підрозділом Командування Сухопутних військ, а тому є неналежним співвідповідачем у даній справі.

Від військової частини НОМЕР_2 ( колишня назва Польова пошта НОМЕР_3 ) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з хворобою представника. Також попередньо цим відповідачем подане заперечення проти позову, де позовні вимоги не визнані, оскільки позивачу було підтверджено безпосередню участь у бойових діях за два дні - 7 та 18 лютого 2015 року, відтак виплачено додаткову грошову винагороду за ці дні. Щодо решти днів не було підтверджено безпосередню участь у бойових діях. Вважає, що військова частина вчинила усі належні дії з метою отримання позивачем вказаної допомоги. Просить у позові відмовити.

Суд не вважає можливим задоволити клопотання про відкладення справи, оскільки судовий розгляд справи вже неодноразово відкладався за клопотаннями відповідачів, крім того відповідачем не надано будь-які об`єктивні докази неможливості прибуття в судове засідання своїх представників.

Від військової частини НОМЕР_1 м. Рівне надійшли заперечення проти позову, де зазначає, позивач проходив військову службу безпосередньо у в/ч НОМЕР_2 ( колишня назва Польова пошта НОМЕР_3 ), а в/ч НОМЕР_1 була помилково вказана у позовній заяві. У позові просить відмовити, оскільки цим відповідачем не вчинялись дії з приводу порушених позивачем питань. В судове засідання представник військової частини НОМЕР_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений.

Відтак, в судове засідання не прибули усі сторони у справі, однак оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи, і немає інших перешкод для розгляду справи по суті, суд не вважає необхідним в черговий раз відкладати розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх письмовими доказами, виходить з наступного.

Згідно з пунктом 2 Постанови КМ України № 24 від 31 січня 2015 року "Про особливості виплати винагороди військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій", яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин, військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам виплачуються додаткові винагороди за виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

Відповідно до пункту 2 Додатку 2 до Постанови КМ України № 24 від 31.01.2015 року, додаткова винагорода за безпосередню участь в бойових діях (виплачується особі після видання бойового наказу) в розмірі 1000 грн., на добу.

Особливості здійснення виплати додаткової винагороди військовослужбовцям під час проведення антитерористичних операцій врегульовано Порядком та умовами виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та резервістам, механізм підтвердження виконання окремих завдань під час безпосередньої участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду, затвердженим наказом Міноборони від 02.02.2015 року № 49 "Про особливості виплати винагород військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу в особливий період та під час проведення антитерористичних операцій", зокрема розділом 2.

Згідно з пунктами 1, 2, 4, 5 розділу 3 Порядку, за безпосередню участь у бойових діях після видання бойового наказу військовослужбовцям військових частин виплачується додаткова винагорода в розмірі 1000 гривень за кожну добу такої участі.

Безпосередня участь у бойових діях визначається в разі:

виконання військовою частиною бойових завдань в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;

виконання завдань ракетними військами та артилерією з вогневого ураження противника;

ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ) або в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником;

контррозвідувального забезпечення військових формувань та правоохоронних органів у районі АТО в умовах безпосереднього зіткнення (взаємного вогневого контакту) з противником.

Також додаткова винагорода за безпосередню участь у бойових діях виплачується за ті дні, коли військовослужбовці у районі ведення бойових дій (районі АТО) беруть участь у:

здійсненні польотів у зоні ураження зенітними ракетними комплексами (зенітно-артилерійськими комплексами) противника ближньої дії (до 10 км) в умовах: використання в польоті озброєння та обладнання повітряного судна для ураження наземних (морських), повітряних цілей або вирішення інших бойових і спеціальних завдань (коригування вогню артилерії з вертольотів, цілеспрямування, наведення пошуково-рятувальних сил і засобів, рятування (евакуація) особового складу, виконання протичовнових завдань, десантування, ведення повітряної і радіаційної розвідок, фотографування, застосування засобів радіоелектронної боротьби, перевезення військ, бойової техніки і вантажів, визначення умов десантування, забезпечення управління військами та ретрансляції);

веденні повітряного, морського бою.

Безпосередня участь у бойових діях визначається на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження) командира військової частини; журналу бойових дій (журналу ведення оперативної обстановки), книги служби нарядів; книги прикордонної служби підрозділу охорони державного кордону; рапорту (донесення) командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з числа доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях. До рапорту долучаються підписані командиром військової частини (начальником штабу сектору, командиром підрозділу) списки особового складу конкретних підрозділів, які брали безпосередню участь у бойових діях, із зазначенням посади, військового звання, прізвища та ініціалів, строку участі кожного військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях.

Документи про безпосередню участь у бойових діях подаються командирами військових частин за підпорядкованістю до органу військового управління (штабу АТО). Орган військового управління (штаб АТО) розглядає документи, зазначені в пункті 2 цієї глави, та видає розпорядчий документ (наказ) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях із зазначенням кожного військовослужбовця та конкретних днів його участі у бойових діях, за які передбачено отримання додаткової винагороди.

На підставі отриманого розпорядчого документа (наказу) органу військового управління (штабу АТО) щодо підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях військовою частиною за місцем проходження служби військовослужбовця (на час участі в бойових діях) видається наказ про виплату додаткової винагороди.

Судом встановлено, що рядовий ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині Польова пошта НОМЕР_3 ( нова назва військова частина НОМЕР_2 , підтвердження на а.с. 24 другий том) де був призначений на посаду 03.08.2014 року, звільнений 11.09.2015 року.

Позивач брав участь в антитерористичній операції, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України з 21.12.2014 року по 24.02.2015 року у секторі "С", що підтверджуються довідкою військової частини польова пошта НОМЕР_3 № 677 від 29.02.2016 року (а.с.25 другий том справи), довідкою в/ч НОМЕР_2 (а.с.26 другий том), де підставою зазначені накази командира в/ч № 137 від 22.12.14 року та № 51 від 11.03.15 року.

Загальновідомо, що сектор «С» це район дій сил АТО в Донецькій області поблизу Дебальцеве під час війни на сході України. Угруповання сил Сектору «С» діє в північних районах Донецької області та західних районах Луганської області.

В січні-лютому 2015 в зоні Сектору «С» відбулась найбільша битва війни на сході України - Битва за Дебальцевський плацдарм. Стратегічне значення Сектору «С» визначалось необхідністю контролю над залізничним транспортним вузлом Дебальцеве, який відігравав ключову роль в залізничному сполученні між Луганськом та Донецьком, що не дозволяло терористичним угрупованням здійснювати постачання зброї, боєприпасів та іншого забезпечення з Росії в Донецьк.

Як вбачається з тексту наказу командира в/ч ПП В 4673 № 51 від 11.03.2015 року (а.с. 91 другий том), до складу сил та засобів сектору «С», які залучаються та беруть безпосередню участь в Антитерористичній операції на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових) завдань, було включено військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_1 , механіка-водія евакуаційного відділення евакуаційного взводу ремонтної бригади.

Як видно з тексту наказу командира в/ч ПП В 4673 № 137 від 22.12.2014 року (а.с. 92 другий том), ОСОБА_1 в числі інших військовослужбовців включено до складу сил та засобів сектору «С», які прибули до зони проведення АТО в Донецькій та Луганській областях.

Крім того, як вбачається зі змісту наказу керівника сектору «С» від 23.12.2014 року (а.с. 93 - 95 другий том) з 21 грудня 2014 року ОСОБА_1 вважався таким, що прибув до складу сил та засобів сектору «С», які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей, з метою виконання службових (бойових завдань)

У подальшому, як видно з наказу від 20.03.2015 № 80 (а.с. 96-98 другий том) позивач вибув зі складу сил та засобів сектору «С», які залучаються та беруть безпосередню участь в АТО на території Донецької та Луганської областей з 24.02.2015 року.

Решта документів, а саме бойові накази, розпорядження та бойові донесення за період 3.02.2015 по 18.02.2015 року у зв`язку із загрозливим становище були знищені.

Штаб антитерористичного центру при Службі безпеки України надав відповідь № 33/7-3601 від 14.05.2019 року на ухвалу суду, де зазначається, що клопотання від суб`єкта боротьби з тероризмом про персональне залучення ОСОБА_1 до проведення АТО в Штаб АТЦ при СБ України не надходило, наказ АТЦ при СБ України не видавався. Разом з цим, зазначена особа могла залучатись до проведення АТО та відряджатись в район її проведення у складі сил та засобів Збройних сил України без зазначення персональних даних.

Згідно з довідкою військової частини Польова пошта НОМЕР_3 № 833 від 10.03.2016 року, яка є у справі, військовослужбовець ОСОБА_1 в період з 01.02.2015 року по 19.02.2015 року виконував завдання за призначенням на посаді водія - гранатометника ремонтної роти батальйону матеріально-технічного забезпечення військової частини польова пошта НОМЕР_3 .

Суд враховує усі вищезазначені документи, які у своїй сукупності дають підстави для висновку про те, що позивач у складі сил та засобів сектору «С» з метою виконання службових (бойових) завдань брав безпосередню участь у бойових діях під час Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, оскільки протилежне у справі не доведено, судом не встановлено.

Крім того, слід врахувати те, що безпосередня участь ОСОБА_1 у бойових діях у лютому 2015 року вже була підтверджена за 2 (два) дні, а саме за 7 і 18 лютого 2015 року, на підставі наказу Першого заступника керівника Антитерористичного Центру при Службі безпеки України від 16.07.2015 року № 541.

Відтак, відповідачами не доведено, що у решту днів спірного періоду ОСОБА_1 не залучався до безпосередньої участі у бойових діях. Не доведено також, що позивача будь-якими окремими рішеннями залучали до виконання інших завдань у іншій місцевості, що б виключало можливість його участі у бойових діях у цей самий час на Дебальцевському напрямку.

Отже, належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання в/ч ПП НОМЕР_3 ( діюча назва - військова частина НОМЕР_2 ), у складі якої проходив службу позивач, направити усі документи, які були описані у цьому рішенні та є у відповідача, до Антитерористичного Центру при Службі безпеки України, оскільки як вбачається з перебігу розгляду справи попереднім складом суду, не усі вони були направлені до органу, який вирішує питання про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях.

У той же час, в частині зобов`язання видати наказ та виплатити грошову винагороду слід відмовити, оскільки такі вимоги є передчасними без прийняття відповідного рішення уповноваженою особою Антитерористичного Центру при Службі безпеки України.

В частині позовних вимог до Міністерства оборони України, фінансово-економічного управління Командування Сухопутних військ Збройних Сил України та в/ч НОМЕР_1 також необхідно відмовити, оскільки відсутні правові підстави, які б зобов`язували вказаних осіб проводити нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди за безпосередню участь у бойових діях. Будь-які протиправні дії цих осіб також не встановлені.

Зважаючи на це, позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задоволити частково.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (колишня назва Польова пошта В 4673, м. Мукачеве) направити до Антитерористичного центру при Службі безпеки України документи, які підтверджують безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях при проведенні антитерористичної операції у складі сил сектору "С" у період з 03.02.2015 року по 18.02.2015 року включно в районі м. Дебальцеве у складі військової частини НОМЕР_2 (Польова пошта НОМЕР_3 ), які є підставою для призначення та виплати йому додаткової грошової винагороди, з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 07 червня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 (польова пошта НОМЕР_3 ) ( АДРЕСА_2 Фінансово-економічне управління командування сухопутних військ Збройних сил України Міністерства оборони України (вул. Дегтярівська, 19,Київ 119,04119 24982404) Міністерство оборони України (пр-т Повітрофлотський, 6,м.Київ,03168 00034022) Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3

Головуючий суддя І.С. Козачок І.І. Тарновецький О.П. Шевчук