Справа № 814/1439/15
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 814/1439/15
Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

доповідача - судді Турецької І.О.;

суддів - Стас Л.В., Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участі прокуратури Миколаївської області, -

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» (далі - ТОВ «МГЗ») у травні 2013 року звернулось до суду першої інстанції з позовом до Миколаївської митниці ДФС, в якому просило визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення форми «Р» №27 про визначення податкового зобов`язання з податку на додану вартість з товарів, увезених на територію України суб`єктами підприємницької діяльності на загальну суму 1 350 066,70 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «МГЗ» зазначило, що суб`єкт владних повноважень порушив порядок проведення перевірки та порядок прийняття оскаржуваного рішення, зробив невірні висновки про неподання підприємством достовірних відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару і, відповідно, заниження ним митної вартості товару.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Дана справа неодноразово розглядалася судовими інстанціями та останнім рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року позов задоволено.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що суб`єкт владних повноважень не довів наявність законних підстав для проведення документальної невиїзної перевірки позивача.

Так, в акті перевірки не було встановлено факту порушення позивачем п.1 (d) ст. 1 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, п.4 ч.4 ст. 267 Митного кодексу України від 11.07.2002 року №92-VI, п.4 ч.1 ст. 58 Митного кодексу України від 13.03.2012 року №4495-VI, пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 та п.190.1 ст. 190 Податкового кодексу України, а тому суб`єкт владних повноважень не мав права визначати суму податкового зобов`язання з посиланням на доведеність порушення позивачем указаних норм.

Також суд зазначив, що факт вчинення ТОВ «МГЗ» вказаного в акті порушення (неподання позивачем достовірних відомостей) не доведений та спростовуються інформацією, що викладена в самому акті.

Крім того, зміст порушення, вказаний у податковому повідомленні-рішенні, не відповідає змісту порушення, вказаному в акті, адже у рішенні про донарахуванні податку на додану вартість, відповідач зазначив про порушення платником податків норм Митного кодексу 2012 року, при тому, що митне оформлення було здійснено у 2011 році.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, Миколаївська митниця ДФС подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апелянт посилається на те, що за вчинення податкових правопорушень, вчинених до набрання чинності Митним кодексом України від 13.03.2012 року, може бути застосована відповідальність, передбачена цим Кодексом, у тому разі, якщо їх склад є тотожним зі складом правопорушення, визначеним Митним кодексом України від 11.07.2002 року.

Саме тому, на думку митного органу, є обґрунтованим зазначення в акті перевірки норм Митного кодексу, чинних на день оформлення вантажних митних декларацій, а при прийнятті рішення, є правильним застосовування норм митного законодавства, чинного на момент коригування митної вартості.

Обґрунтовуючи свою позицію, апелянт звертає увагу, що взаємопов`язаність фірми «Alumina Trade LLP» (продавець), ТОВ «МГЗ» (покупець) та експортер-нерезидент - фірма «Rusal Trading International Limited» (далі - «RTI Limited»), у розумінні статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, вплинула на ціну товару, а тому метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) в даному випадку не може бути застосований.

Апелянт наполягає на тому, що фірма «RTI Limited» є офіційним трейдером об`єднаної Компанії «РУСАЛ», яка володіє 100% акцій «RTI Limited», а ТОВ «МГЗ» також належить до структури об`єднаної Компанії «РУСАЛ».

ТОВ «МГЗ» та «Alumina Trade LLP» юридично визнані партнерами по бізнесу (співпрацюють більше 3 років як за давальницькими схемами так і за договорами купівлі-продажу); посадова особа фірми «Alumina Trade LLP» M. Almeida одночасно займає одну з керівних посад у фірмі «RTI Limited».

Підсумовуючи викладене, апелянт вважає, що діяв у порядку, спосіб та в межах повноважень, наданих законодавством, в результаті чого правомірно зробив донарахування позивачу податкове зобов`язання з податку на додану вартість.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «МГЗ» вважає її доводи необґрунтованими та просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Так, позивач зазначає, що відповідач, на якого покладено обов`язок доказування правомірності свого рішення, не довів належними та допустимими доказами існування обставин щодо пов`язаності між ТОВ «МГЗ» та продавцем товару фірмою «Alumina Trade LLP».

Вислухавши доводи сторін та дослідивши докази, що наявні в матеріалах справи, ухвалою суду від 30.05.2019 року, розгляд справи продовжений в порядку письмового провадження.

Історія справи.

Відповідно до контрактів поставки від 13 квітня 2011 року, 20 квітня 2011 року та 05 вересня 2011 року, укладених позивачем з компанією «Alumina Trade LLP» (м. Лондон, Великобританія) на адресу підприємства позивача було поставлено від нерезидента України товар «Сода каустична рідка» в обсягах 5149712 кг, 5013291 кг та 5008595 кг відповідно.

Вантажовідправником та виробником вказаного товару за даними контрактами є фірма «PETKIM PETROKIMYA HOLDING A.S.», Туреччина.

Поставка товару здійснювалась на умовах CFR Дніпро-Бузький морський порт, Україна, відповідно до правил INCOTERMS 2000.

Митне оформлення зазначеного товару було здійснено відповідачем на підставі вантажних митних декларацій від 19 квітня 2011 року №504010000/2011/000726, від 28 квітня 2011 року №504010000/2011/000788 та від 22 вересня 2011 року №504010000/2011/001908, а також декларацій митної вартості (за ідентичними номерами та датою), в яких митна вартість товару становила - 7 426 719,66 грн., 7 210 278,65 грн. та 5 705 188,25 грн. відповідно.

На підтвердження заявленої митної вартості товару, позивач, разом із декларацією митної вартості, подав зовнішньоекономічний контракт та додатки до нього, рахунок-фактуру (інвойс) та інші документи, передбачені пунктом 7 «Порядку декларування митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, та подання відомостей для її підтвердження», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 грудня 2006 року №1766 (чинний на момент спірних правовідносин)

Про те, що позивач подав усі необхідні документи та відомості під час митного оформлення товарів свідчить їх випуск митницею для вільного обігу на митній території України.

Далі, суб`єктом владних повноважень у період з 04 по 22 квітня 2013 року була проведена документальна невиїзна перевірка правильності визначення митної вартості товару «Cода каустична рідка», ввезеного на митну територію України ТОВ «МГЗ» у митному режимі «імпорт» за зазначеними вище митними деклараціями.

Необхідність проведення перевірки була викликана отриманою інформацією, викладеної в листі Міністерства митної справи та торгівлі Республіки Туреччина від 21 листопада 2012 року №В.21.0.ABD.0.01.01.00/724.01.03.UA/9736-6211/8132-10720, який надійшов до відповідача 02 січня 2013 року листом Департаменту боротьби з контрабандою та митними правопорушеннями Державної митної служби України від 26 грудня 2012 року №20/1-21/014291(т.1 а.с.76-77).

Із наведеного листа вбачається, що фірма «PETKIM PETROKIMYA HOLDING A.S.», Туреччина уклала договір купівлі - продажу каустичної соди для експорту до фірми «RTI Limited» в Україні. Підкреслено, що не укладено жодного договору купівлі - продажу між виробником товару "каустична сода" фірмою «PETKIM PETROKIMYA HOLDING A.S.», Туреччина та продавцем компанією «Alumina Trade LLP» (м. Лондон, Великобританія).

Актом документальної невиїзної перевірки правильності визначення митної вартості товару «сода каустична рідка», ввезеного на митну територію України ТОВ «МГЗ» у режимі "мпорт" від 29 квітня 2013 року №Н/0016/3/504000000/ встановлені порушення позивачем ст.ст. 81,88, ч.1 ст. 264 Митного кодексу України 2002 року, що призвело до заниження ним митної вартості товару та відповідно заниження податкових зобов`язань з ПДВ в розмірі 1 163 772,83 грн.

Підставою для таких висновків слугувало те, що позивач при декларуванні товарів неправильно використав основний метод визначення митної вартості товарів, передбачений ст. 267 Митного кодексу України 2002 року (за ціною контракту). На думку відповідача цей метод не може бути застосований до вказаних вище операцій з поставки товарів, оскільки позивач та компанія «Alumina Trade LLP» є пов`язаними особами.

Митний орган, на підставі отриманого листа від Республіки Туреччини встановив, що митна вартість товару «сода каустична рідка», що фактично була придбана позивачем у його виробника та вантажовідправника, а саме фірми «PETKIM PETROKIMYA HOLDING A.S.» (Туреччина) складає 470 дол. США/т., а це є значно вищою за ціну, зазначену у документах, поданих ТОВ «МГЗ» до митного оформлення, яка становить 370 дол. США/т.

Миколаївська митниця, за результатами перевірки встановила наявність взаємозв`язку фірми «Alumina Trade LLP» та ТОВ «МГЗ», що вплинув на ціну товару,та на підставі цього дійшла висновку про неможливість застосування методу визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту).

21 травня 2013 року відповідач прийняв податкове повідомлення-рішення від №27 про визначення позивачу податкового зобов`язання з ПДВ у сумі 1 163 772,83 грн. та про застосування штрафних (фінансових) санкції у розмірі 186 293,87 грн.

Не погоджуючись з прийнятим податковим повідомленням-рішенням, ТОВ «МГЗ» оскаржило його в судовому порядку.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.07.2013 року, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 03.12.2013 року, позов ТОВ «МГЗ» було задоволено, а спірне податкове повідомлення-рішення визнано протиправним та скасовано.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 15.04.2015 року було частково задоволено касаційну скаргу Миколаївської митниці Міндоходів України, судові попередніх інстанцій були скасовані, а справа направлена на новий судовий розгляд до суду першої інстанції.

Скасовуючи судові рішення, суд касаційної інстанції зазначив, що не було досліджено питання взаємопов`язаності фірми «Alumina Trade LLP» та ТОВ «МГЗ» і відповідно вплив цієї обставини на ціну товару.

Також касаційна інстанція зауважила, що при новому розгляді справи, суд має надати оцінку обставинам на які посилається суб`єкт владних повноважень, а саме: фірма «RTI Limited» є офіційним трейдером об`єднаної Компанії «РУСАЛ», яка володіє 100% акцій «RTI Limited», ТОВ «МГЗ» також належить до структури об`єднаної Компанії «РУСАЛ».

ТОВ «МГЗ» та «Alumina Trade LLP» юридично визнані партнерами по бізнесу (співпрацюють більше 3 років як за давальницькими схемами так і за договорами купівлі-продажу);

посадова особа фірми «Alumina Trade LLP» M. Almeida одночасно займає одну з керівних посад у фірмі «RTI Limited».

Доведення зазначених обставин, буде свідчити про те, що ТОВ «МГЗ» (покупець), фірма «Alumina Trade LLP» (продавець) та експортер-нерезидент - фірма «RTI Limited» є взаємопов`язаними особами, у розумінні статті 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року

На виконання вказаних вимог суду касаційної інстанції, Миколаївським окружним адміністративним судом 05.10.2015 року була винесена ухвала про судове доручення (т.2 а. с.71-72), де, зокрема, зобов`язано Державну фіскальну службу України звернутися до компетентних митних та фіскальних органів іноземних держав з метою отримання інформації від компетентних органів Великої Британії (Сполучене Королівство Великої Британії та Північної Ірландії):

а. щодо власників (акціонерів) компанії ALUMINA TRADE LLP (150-152 Fenchurch Street, London, EC3M 6BB, Велика Британія), щодо кінцевого власника компанії ALUMINA TRADE LLP (Велика Британія);

б. щодо доказів пов`язаності компанія ALUMINA TRADE LLP (Велика Британія) та компанія «Rusal Trading International Limited («RTI Limited») (Ogier House The Esplanade St. Helier, Jersey, Je4, 9WG, Джерсі), в розумінні ст. 15 Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року;

в. щодо доказів перебування пана M. Almeida в статусі посадової особи компанії ALUMINA TRADE LLP (Велика Британія) у період квітень-вересень 2011 року, та чи є інформація щодо перебування пана M. Almeida посадовою особою компанії «Rusal Trading International Limited («RTI Limited») (Джерсі) в цей же період часу;

г. копії контрактів, інвойси, інші документи, відповідно до яких компанія ALUMINA TRADE LLP (Велика Британія) придбала права на товар - сода каустична рідка, який в подальшому був цією компанією проданий на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» відповідно до контрактів від 13 квітня 2011 року, 20 квітня 2011 року та 05 вересня 2011 року.

До того ж, Миколаївським окружним адміністративним судом, на адресу компетентного органу Джерсі, в порядку отримання правової допомоги, відповідно до розділу ІІ «Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень», через Міністерство юстиції України було направлено доручення про отримання доказів за аналогічними питаннями, що викладені вище (т.2 а.с.84-90).

З метою виконання вказаного доручення було також залучено Міністерство закордонних справ України, яке зверталося до компетентних органів Великої Британії щодо отримання інформації про проведення відповідних процесуальних дій (т.2 а.с.92).

06.01.2017 року Королівським судом Джерсі було видано наказ про зобов`язання компанію «RTI Limited» надати докази та документи, зазначені у дорученні Миколаївського окружного адміністративного суду(т.2 а.с.96).

У відповідь компанія «RTI Limited» оскаржила наказ Королівського суду та подала апеляцію, у зв`язку з чим, дія наказу була призупинена (т.3 а.с.43).

21.09.2018 року Королівський суд прийняв рішення, яким задовольнив апеляцію «RTI Limited» та скасував наказ від 06.01.2017 року про необхідність надання доказів та документів на вимогу доручення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 року.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та позиція суду апеляційної інстанції щодо доводів апеляційної скарги та висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляції та про залишення судового рішення без змін, у зв`язку з наступним.

Відповідно до ст. 259 Митного кодексу України від 11 липня 2002 року №92-VI (чинного на момент здійснення митного оформлення) митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є їх ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, обчислена відповідно до положень Кодексу.

Згідно зі ст. 260 Митного кодексу України митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до положень Митного кодексу України. Заявлена декларантом митна вартість і подані ним відомості про її визначення повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч.1 ст.264 Митного кодексу України).

Частинами 2, 3 ст. 266 цього Кодексу встановлено, що основним є метод визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Інші методи визначення митної вартості товарів можуть бути застосовані виключно у разі неможливості застосування основного методу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 267 Митного кодексу України митною вартістю за ціною договору щодо товарів, які імпортуються, є вартість операції, тобто ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби відповідно до частини другої цієї статті.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартості операції), використовується в разі, якщо:

покупець і продавець не є пов`язаними між собою особами або хоч і є пов`язаними між собою особами, але ці відносини не вплинули на ціну товарів. За наявності достатніх підстав вважати, що зазначені відносини вплинули на ціну оцінюваних товарів, митний орган повинен повідомити про це декларантові та надати йому можливість для відповіді та доказу відсутності впливу взаємозв`язку продавця і покупця на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари. На вимогу декларанта таке повідомлення здійснюється у письмовій формі.

Для цілей цього Кодексу особи вважаються пов`язаними між собою тільки в разі, якщо:

1) вони є посадовими особами або керівниками підприємств один у одного;

2) вони є партнерами у спільній підприємницькій або іншій діяльності, яку не заборонено законодавством;

3) вони є роботодавцем і найманим працівником;

4) будь-яка особа прямо чи опосередковано володіє, контролює або утримує 5 чи більше відсотків випущених акцій, що дають право голосу, або акцій обох з них;

5) один з них прямо або опосередковано контролює іншого;

6) обидва вони прямо або опосередковано контролюються третьою особою;

7) разом вони прямо або опосередковано контролюють третю особу;

8) вони є членами однієї сім`ї.

Водночас, відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У свою чергу, Миколаївська митниця ДФС, на яку в силу вимог ч.2 ст.77 КАС України покладено обов`язок доказування, стверджуючи, в апеляційній скарзі, про взаємопов`язаність фірми «Alumina Trade LLP» (продавець), ТОВ «МГЗ» (покупець) та фірми «RTI Limited» не надає жодного доказу з цього приводу.

Варто зазначити, що доручення суду першої інстанції про зобов`язання ДФС України звернутися до компетентних митних та фіскальних органів іноземних держав з метою отримати інформацію, що підтверджує правильність нарахування ТОВ «МГЗ» податкового зобов`язання з ПДВ, контролюючий орган навіть не намагався виконати.

Контролюючим органом не надано жодного документа, який би підтвердив їх спроби довести ті обставини на яких ґрунтується акт перевірки.

Разом із тим, Миколаївський окружний адміністративний суд вичерпав усі можливості для офіційного з`ясування всіх обставин справи, але Королівський Суд Джерсі, визнав обґрунтованою апеляцію компанії «Rusal Trading International Limited («RTI Limited») (Джерсі) та скасував наказ суду першої інстанції Джерсі про надання доказів.

Колегія суддів вважає обґрунтованими доводи суду першої інстанції щодо недопустимості застосування зворотної сили приписів Митного кодексу України 2012 року до правовідносин, що виникли в 2011 р., адже вони не пом`якшують або не скасовують відповідальність особи за порушення митних правил.

Отож, резюмуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до статті 316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Беручи до уваги, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам наведеної норми права, є всі підстави для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Миколаївської митниці ДФС - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 09 жовтня 2018 року у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Миколаївський глиноземний завод» до Миколаївської митниці ДФС про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Доповідач - суддя І.О. Турецька

суддя Л.В. Стас

суддя Л.П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 11.06.2019 року.