Справа № 804/5039/16
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-04-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 квітня 2019 року м. Дніпросправа № 804/5039/16

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС

на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 року

у справі №804/5039/16

за позовом Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського"

до Дніпропетровської митниці ДФС

про визнання недійсним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

"08" серпня 2016 р. Публічне акціонерне товариство Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" звернулось до суду з адміністративним позовом до Дніпропетровської митниці ДФС в якому просило скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 09.02.2016 №110010000/2016/20005; визнати недійсним та скасувати рішення Дніпропетровської митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 09.02.2016 №110010000/2016/600019/1.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що під час митного оформлення товару до Дніпропетровської митниці ДФС позивачем подані всі необхідні документи для їх митного оформлення за ціною контракту, надані документи не містили розбіжностей та ознак підробки, а містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, а тому висновки митного органу є необгрунтованими, а винесені рішення протиправними.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 р. у справі № 804/5039/16 адміністративний позов Публічного акціонерного товариства Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е.Дзержинського" до Дніпропетровської митниці ДФС про визнання недійсним та скасування рішення - задоволено.

Судом встановлено, що за контрактом, укладеним з ТОВ «Русская горно-металлургическая компания» (Росія) позивачем імпортовано товар концентрат залізорудний агломераційний. Ціну товару зазначено за ціною контракту. Митним органом під час перевірки документів виявлено що в наданих документах ціна товару різниться в залежності від вмісту заліза в концентраті, в свою чергу заявлена митна вартість товару не враховує різність концентрації заліза. Наведене слугувало підставою для витребування додаткових документів, а в подальшому винесення спірного рішення про коригування заявленої митної вартості товару. На підстав дослідження встановлених по справі обставин, а також з врахуванням приписів чинного законодавства, суд дійшов висновку, що під час митного оформлення товару до Дніпропетровської митниці ДФС подані всі необхідні документи для їх митного оформлення за ціною контракту, надані позивачем документи не містили розбіжностей та ознак підробки, а містили всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Щодо виявлених відповідачем розбіжностей, судом зазначено, що оцінка методики ціноутворення продавця (ТОВ «Русская горно-металлургическая компания») як умова договору з його постачальником (виробником) продукції не є елементом перевірки складових числового значення митної вартості в розумінні ст. 58 МК України та не суперечать економічній обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом.

Наведене обумовило прийняття постанови про задоволення позовних вимог.

Не погодившись з постановою суду, Дніпропетровською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу просить скасувати постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 р. у справі № 804/5039/16, як таку що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не врахував, що оскаржене рішення прийнято митним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, які передбачені Конституцією та Законами України. Відповідач наголосив на тому, що має право впевнитися у правильності визначення декларантом митної вартості товарів та у зв`язку з цим має право витребувати додаткові документи, які визначені у статті 53 МК України. За наслідками перевірки наданих декларантом документів, митний орган встановив, що залізорудний концентрат імпортується за ціною, що розраховується в залежності від вмісту Fe. Базова ціна залізорудного концентрату визначається на рівні 1957,43 руб. РФ/т при вмісті Fe 66%. В залежності від збільшення або зменшення фактичного вмісту Fe, надбавка або знижка до базової ціни складає 23,72 руб. РФ/т за 1 % Fe долі в пропорції. З урахуванням проведеного аналізу, контролюючий орган дійшов висновку про заниження митної вартості товару.

Представками сторін надано грунтовні пояснення щодо обставин по справі та підтримано позиції викладені в апеляційній скарзі та запереченнях до неї.

Перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, 08 лютого 2016 року ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» звернулося до Дніпропетровської митниці ДФС для здійснення митного оформлення товару.

Вищевказаний товар заявлено до митного оформлення шляхом подання МД №110010000/2016/020136; митна вартість товару заявлена декларантом за ціною зовнішньоекономічного контракту та Додатку № 14 (основний метод) та визначена на рівні 1957,43 руб. РФ/т.

На підтвердження заявленої митної вартості товару позивачем надано митному органу наступні документи: контракт від 29.04.2015 № 15-0835-12 з додатковими угодами № 3 та № 4; додаток № 14 від 20.01.2016 до Контракту від 29.04.2015 № 15-0835-12; рахунок фактура (інвойс) від 27.01.2016 № БЕЛ 00109 разом з додатком до нього; рахунок фактура (інвойс) від 28.01.2016 № БЕЛ00110 разом з додатками до нього; рахунок фактура (інвойс) від 28.01.2016 БЕЛ00111 разом з додатками до нього; рахунок фактура (інвойс) від 29.01.2016 БЕЛ00116 разом з додатками до нього; рахунок фактура (інвойс) від 29.01.2016 БЕЛ00118 разом з додатками до нього; рахунок фактура (інвойс) від 30.01.2016 БЕЛ00119 разом з додатками до нього; рахунок фактура (інвойс) від 30.01.2016 БЕЛ00120 разом з додатками до нього.

Також, до митного органу подані транспортні (перевізні) документи, а саме: лист ПАТ «ДМКД» № 062Д/150 від 30.01.2016р.; залізнична накладна № 21018970 від 27.01.2016р.; залізнична накладна № 21019032 від 27.01.2016р.; залізнична накладна №21021143 від 28.01.2016р.; залізнична накладна № 21021098 від 28.01.2016р.; залізнична накладна № 21021107 від 28.01.2016р.; лист ПАТ «ДМКД» № 062Д/151 від 30.01.2016р.; залізнична накладна № 21024574 від 28.01.2016р.; залізнична накладна № 21024599 від 28.01.2016р.; залізнична накладна № 21024573 від 28.01.2016р.; лист ПАТ «ДМКД» №062Д/154 від 01.02.2016р.; залізнична накладна № 21030419 від 29.01.2016р.; залізнична накладна № 21030186 від 29.01.2016р.; залізнична накладна № 21030485 від 29.01.2016р.; залізнична накладна № 21030556 від 29.01.2016р.; залізнична накладна № 21030450 від 29.01.2016р.; залізнична накладна № 21030564 від 29.01.2016р.; залізнична накладна №45745460 від 29.01.2016р.; залізнична накладна № 45757960 від 30.01.2016р.; лист ПАТ «ДМКД» № 062Д/160 від 01.02.2016р.; залізнична накладна № 21033713 від 30.01.2016р.; залізнична накладна № 21033724 від 30.01.2016р.; лист ПАТ «ДМКД» № 062Д/163 від 01.02.2016р.; накладна № 21034280 від 30.01.2016р.; залізнична накладна № 21034238 від 30.01.2016р.; залізнична накладна № 21034226 від 30.01.2016р.; лист ПАТ «ДМКД» №062Д/174 від 02.02.2016р.; залізнична накладна №21033806 від 30.01.2016р.; залізнична накладна № 43965417 від 29.01.2016р.; залізнична накладна № 45790086 від 31.01.2016р.; залізнична накладна № 45795515 від 31.01.2016р.; залізнична накладна №45815149 від 01.02.2016р.; лист ПАТ «ДМКД» № 062Д/186 від 03.02.2016р.; залізнична накладна №21034317 від 30.01.2016р..

Також, позивачем додатково надано відповідачу наступні документи: чотири рахунки від Виробника до Продавця б/н від 27.01.2016р.; чотири рахунки від Виробника до Продавця б/н від 28.01.2016р.; шість рахунків від Виробника до Продавця б/н від 29.01.2016р.; сім рахунків від Виробника до Продавця б/н від 30.01.2016р.; сертифікат якості №73 від 27.01.2016р.; сертифікат якості № 74 від 27.01.2016р.; сертифікат якості № 75 від 27.01.2016р.; сертифікат якості № 76 від 27.01.2016р.; сертифікат якості № 77 від 28.01.2016р.; сертифікат якості № 78 від 28.01.2016; сертифікат якості № 79 від 28.01.2016; сертифікат якості № 80 від 28.01.2016; сертифікат якості № 81 від 29.01.2016; сертифікат якості № 82 від 29.01.2016; сертифікат якості № 83 від 29.01.2016; сертифікат якості № 84 від 29.01.2016; сертифікат якості № 85 від 29.01.2016; сертифікат якості № 86 від 29.01.2016; сертифікат якості № 87 від 30.01.2016; сертифікат якості № 88 від 30.01.2016; сертифікат якості № 89 від 30.01.2016; сертифікат якості № 90 від 30.01.2016; сертифікат якості № 91 від 30.01.2016; сертифікат якості № 92 від 30.01.2016; сертифікат якості № 93 від 30.01.2016; копія митної декларації країни відправлення № 10101100/220116/0000029 від 22.01.2016.

Посадовою особою Дніпропетровської митниці ДФС відповідно до п.4.1 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За висновками митниці, декларантом надано документи, що містили розбіжності стосовно ціни одиниці товару, яка визначена в залежності від вмісту Fe в кожній партії, передбаченого зовнішньоекономічним контрактом № 15-0835-12, в той час як в наданих рахунках виробника товару на адресу постачальника ціна визначена незалежно від вмісту Fe на кожну партію в рівному розмірі - 1957,43 руб.РФ/т, в той час як за даними митного органу така ціна має становити 2,9387 руб.РФ/т.

З урахуванням викладеного, митницею зобов`язано декларанта протягом 10 календарних днів додатково надати (за наявності) документи на підтвердження митної вартості товару.

На виконання ч.3 ст.53 МК України, декларантом надано додаткові документи на підтвердження заявленої митної вартості товару за ціною контракту, а саме: контракт від 29.04.2015 № 15-0835-12; додаток від 20.01.2016 № 14 до Контракту № 15-0835-12; рахунок фактура (інвойс) № БЕЛ00109 від 27.01.2016 разом з додатком до нього; рахунок фактура (інвойс) № БЕЛ00110 від 28.01.2016 разом з додатком до нього; рахунок фактура (інвойс) № БЕЛ00111 від 28.01.2016 разом з додатком до нього; рахунок фактура (інвойс) № БЕЛ00116 від 29.01.2016 разом з додатком до нього; рахунок фактура (інвойс) № БЕЛ00118 від 29.01.2016 разом з додатком до нього; рахунок фактура (інвойс) № БЕЛ00119 від 30.01.2016 разом з додатком до нього; рахунок фактура (інвойс) № БЕЛ00120 від 30.01.2016 разом з додатком до нього.

09.02.2016 відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №110010000/2016/600019/1, в якому митна вартість товару скоригована до 2938,70 руб. РФ/т. (метод 2ґ) та складена картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №110010000/2016/20005.

Вказане рішення обґрунтоване тим, що на дату подання митної декларації від 08.02.2016 №110010000/2016/020136 оплата за заявлений до розмитнення товар повинна бути здійснена згідно рахунку від 27.01.2016 №БЕЛ00109, проте митному органу документи на підтвердження оплати надані не були. Товар імпортовано не за прямим контрактом, а за контрактом, укладеним з посередником, що впливає на вартість товару. Надані декларантом рахунки фактури не містять умов поставки та не завірені печаткою підприємства, що їх видало -ОАО «Стойленський ГОК». Також, рахунки виробника містять посилання на сертифікати якості, що визначає інформацію рахунку стосовно вмісту Fe , але ціна товару незалежно від вмісту Fe визначена рахунками виробника на рівні 1300 руб. РФ/т (за контрактом). Як рахунки контрактоутримувача, так і рахунки виробника не містять жодних печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць.

Листом від 18.03.2016 3062Д/409 позивач надав на адресу митного органу для перегляду спірного рішення про коригування митної вартості товару додаткові документи: лист контрактоутримувача від 17.03.2016 №221; висновок «Укрпромзовнішекспертиза» від 12.02.2016 №539; специфікований рахунок від 20.01.20016 №14; додаткова угода від 01.09.2015.

За наслідками розгляду перерахованих документів, відповідач листом від 25.03.2016 №684/10/04-50-66 повідомив ПАТ «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» про відсутність підстав для скасування рішення про коригування митної вартості від 09.02.2016 №110010000/2016/600019/1.

Не погодившись з винесеним рішенням, позивач звернувся до суду.

Дослідивши обставини по справі, колегія суддів вважає за можливе погодитись з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України.

Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові, зазначені в цій частині, документи.

За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування (статті 55 МК України).

Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

За визначенням, наведеним у ч.1 ст.256 МК України, відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення митного органу про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.

У відповідності до ч.12 ст.264 МК України у разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері фінансів.

Згідно ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У статті 57 МК України наведені методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту.

Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Порядок застосування резервного методу визначає стаття 64 МК України.

Так, згідно ч.ч.1, 2 вказаної статті у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

При цьому, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митний кодекс України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.

Згідно п.п.1, 2, 4 ч.2 ст.55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

З аналізу наведених норм вбачається, що для витребування додаткових документів у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.

Відповідно до ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Як встановлено вище, не заперечується відповідачем, позивачем на підтвердження заявленої митної вартості надано комплект обов`язкових документів, передбачений ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які є належним чином оформленими, містять достовірні відомості, базуються на об`єктивних і документально підтверджених даних. При цьому, митницею не зафіксовано ненадання позивачем документів згідно ч.2 ст.53 МК України.

Згідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.58 глави 9 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.58 МК України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.

Термін "ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті" стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.

З наведеної норми виливає, що митною вартістю товарів являється по суті загальна сума всіх платежів, здійснених покупцем товарів, що імпортуються, продавцю таких товарів за контрактом.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.

Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 МК України).

З наведених норм випливає наявність у митного органу повноважень щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вказаній нормі.

Сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей можуть бути зумовлені, зокрема, неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

В даному випадку, обґрунтовуючи розбіжності у наданих позивачем документах, митний орган посилається на те, що в наданих з МД інвойсах контрактоутримувача ціна одиниці товару визначена в залежності від вмісту Fe в кожній партії, як це передбачено зовнішньоекономічним контрактом № 15-0835-12 із позивачем, в той час як в наданих рахунках виробника товару на адресу постачальника ціна визначена незалежно від вмісту Fe на кожну партію в рівному розмірі - 1300 руб.РФ/т, отже, відповідні документи контрактоутримувача та виробника містіть розбіжності щодо вартості товару, що обумовлює необхідність надання контракту постачальника з третьою особою (виробником).

Ці посилання колегія суддів вважає безпідставними, оскільки оцінка методики ціноутворення продавця (ТОВ «Русская горно-металлургическая компания») як умова договору з його постачальником (виробником) продукції не є елементом перевірки складових числового значення митної вартості в розумінні ст. 58 МК України. При цьому рахунки по взаємовідносинам продавця товару з третьою особою (виробником), на зміст яких послався митний орган, не є обов`язковими документами відповідно до частини 2 ст. 53 МК України, а наведені в цих рахунках відомості щодо ціни товару не суперечать економічній обґрунтованості заявленої позивачем митної вартості товару за основним методом.

Також необґрунтованими є посилання відповідача на те, що вищевказані інвойси та рахунки не містять печаток та штампів прикордонних служб, станцій та митниць, і це є підставою для сумніву у правильності визначення митною вартості. Як пояснив представник позивача, ці документи не слідували разом із вантажем, а були отримані поштою, що не суперечить законодавству.

Крім того, пославшись на наявність вищевказаних розбіжностей між інвойсами продавця та рахунками його постачальника, відповідач також зазначає про необхідність надання відомостей щодо транспортної складової, хоча згідно зовнішньоекономічного контракту та наданих позивачем документів підтверджено здійснення поставки на умовах СРТ - ст. Дніпродзержинськ Придніпровська з/д, які передбачають несення витрат на поставку товару до вказаного пункту призначення продавцем, отже включені у вартість товару. Натомість положення частини 2 ст. 53 МК України в такому випадку не передбачають необхідності надання транспортних (перевізних) документів.

Отже, повна вартість доставки товару на митну територію України була включена у заздалегідь визначену вартість товару за контрактом і здійснювалась постачальником, а тому деталі організації та вартості його транспортування не впливали на визначення митної вартості товару за основним методом.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що за умовами контракту передплата за товар не передбачена, тому позивач не мав можливості надати платіжні документи.

Колегія суддів вважає, що на підставі наданих декларантом документів, перелік яких відповідає вимогам ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, з урахуванням умов поставки товару, митний орган мав можливість перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись в достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 Митного кодексу України, і ці документи не містили дійсних розбіжностей, які б давали привід для обґрунтованого сумніву у правильності заявленої митної вартості і необхідність витребовувати додаткові документи.

Натомість відповідач витребував у позивача додаткові документи за всім переліком, що передбачено частиною 3 статті 53 МК України безвідносно перевірки саме тих обставин, які ним розцінені як суттєві розбіжності, а в подальшому ненадання позивачем цих додаткових документів використано для прийняття спірного рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 14.05.2015.

Наведені відповідачем обставини не є свідченням неправильності визначення товариством числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару та не стосується відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті товариством за цей товар, а тому не може бути свідченням неправильності визначення товариством числового значення складових митної вартості заявленого до митного оформлення товару.

Первісно надані декларантом документи, обов`язковість надання яких для митного оформлення передбачена у ч.2 ст.53 МК України, містили всі відомості щодо ціни товару і будь-яких розбіжностей у цих документах не виявлено.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що обґрунтування причин, які обумовлювали вимогу до позивача надати додаткові документи, стосовно наявності вищенаведених розбіжностей, свідчить про формальний підхід митного органу до перевірки правильності заявленої митної вартості.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, всупереч вимогам ч.2 ст.77 КАС України, не доведено, що при декларуванні позивачем товару за першим методом (вартістю Контракту) були наявними обставини, які б свідчили про існування достатніх підстав для виникнення обґрунтованого сумніву у митного органу щодо вартості імпортованого товару.

Крім того, слід зазначити, що приймаючи рішення про коригування митної вартості товарів, відповідачем застосовано другорядний метод 2-ґ, але не надано жодних доказів неможливості застосування інших попередніх другорядних методів, як того вимагають приписи ч.3 ст. 57 МК України, зокрема ані методу визначення щодо ідентичних товарів, ані методу щодо подібних (аналогічних) товарів.

Наведене вище свідчить про протиправне складення відповідачем картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначенні від 09.02.2016 №110010000/2016/20005 та прийняття рішення Дніпропетровської митниці про коригування митної вартості товарів від 09.02.2016 № 110010000/2016/600019/1, тому вони підлягають скасуванню.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи та надана правильна юридична оцінка, у зв`язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування постанови суду відсутні.

Відповідно до частини 1 статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Дніпропетровської митниці ДФС на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 р. у справі № 804/5039/16 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2016 р. у справі № 804/5039/16 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко