Справа № 826/1676/18
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1676/18 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Клименчук Н.М. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до Окружного адміністративного суду м. Києва з позовною заявою до Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації, в якій просила суд:

- визнати протиправним дії Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації щодо зняття з реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Голосіївську районну в місті Києві державну адміністрацію поновити реєстрацію ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року в задоволенні позову відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 на підставі укладеного з ТОВ "Територіальне міжгосподарське підприємство "Ліко-Холдинг" договору купівлі-продажу квартири від 22 квітня 2003 року, зареєстрованим в реєстрі за №1500, разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зареєстровані у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 .

17 травня 2016 року до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації через Центр надання адміністративних послуг Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації надійшла заява від ТОВ "СВ Фінанс", як нового власника квартири АДРЕСА_1 , про зняття з реєстрації осіб, зареєстрованих за вказаною адресою, зокрема: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

31 липня 2017 року ОСОБА_1 направлено до відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації письмовий запит щодо надання інформації щодо того, чи зареєстрована вона за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідь на зазначений запит, відповідачем повідомлено про те, що начальником відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації О.Хрупало прийнято рішення щодо зняття позивача з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач, вважаючи дії відповідача щодо зняття з реєстраційного обліку неправомірними та такими, що порушують його права та законні інтереси, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції прийшов до висновку, що відповідачем правомірно вчинені дії стосовно зняття з реєстрації місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

У відповідності до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №1382-IV, громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.

У розумінні ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній, установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Тобто, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено виключно на підставі рішення суду про: позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення; визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Так, згідно зі ст. 14 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових та службових осіб з питань свободи пересування, вільного вибору місця проживання, реєстрації місця проживання чи місця перебування особи можуть бути оскаржені в установленому законом порядку.

У відповідності до наявної у матеріалах справи копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» станом на 23.03.2016, право приватної власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано за Товариством з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» рішенням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Каплун Ю.В. на підставі договору іпотеки (серія та номер 1135, виданого 13.06.2007).

У той же час, слід зазначити, що приписами ч. 1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» від 05.06.2003 №898-IV, тут і надалі у редакції, яка діяла станом на момент виникнення спірних правовідносин (надалі - Закон №898) передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом.

Після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду (ч.ч. 1 та 2 ст. 40 Закону №898).

З аналізу наведеного вбачається, що у разі звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку, що і відбулося у даному випадку, Товариство з обмеженою відповідальністю «СВ Фінанс» за умови не звільнення житлового приміщення його мешканцями у добровільному порядку з метою зняття позивача з реєстрації місця проживання зобов`язане було звернутися до суду з позовною вимогою про примусове виселення останніх.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, такого рішення, як підставу для зняття з реєстрації місця проживання вказаних осіб, відповідачу заявником надано не було.

Відтак, суд дійшов до висновку, що у відповідача були відсутні передбачені законодавством підстави для зняття з реєстрації місця проживання позивача, з урахуванням обставин даної справи.

Суд першої інстанції вищенаведене не врахував та дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, що в повній мірі підтверджує доводи апелянта стосовно порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року - скасувати, прийняти нове рішення, яким задовольнити позов повністю.

Визнати протиправними дії Голосіївської районної у місті Києві державної адміністрації щодо зняття з реєстрації за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_4 .

Зобов`язати Голосіївську районну у місті Києві державну адміністрацію поновити реєстрацію ОСОБА_1 за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 10.06.2019.