Справа № 420/1214/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1214/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року

Головуючого судді - Токмілової Л.М.

за участі:

секретаря судового засідання - Сидорівського С.А.

представника позивача - Байдеріна О.А.

представника позивача - Задернівської Я.Є.

представника відповідача - Поперечного Д.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одеса адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 18.02.2019 р. та № від 18.02.2019 р.,-

ВСТАНОВИВ:

28.02.2019 р. до Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що ТОВ «Гранресурси» у повній мірі не погоджується з висновками податкового органу, вважає податкові повідомлення- рішення від 18.02.2019 р. № та № незаконними та протиправними, оскільки ТОВ «Гранресурси» має в наявності всі первинні документи, які відповідно до положень ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підтверджують реальність здійснення господарських операцій з контрагентами, що свідчить про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача, та відповідно, про необґрунтованість та протиправність дій відповідача щодо прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень. А тому просить суд їх скасувати.

Ухвалою суду від 04.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження.

Представником відповідача до суду подано відзив, в обґрунтування правової позиції зазначено, що на підставі направлень та наказу, виданих Головним управлінням ДФС в Одеській області, проведено планову документальну виїзну перевірку ТОВ «Гранресурси». За результатами перевірки складено акт від 28.01.2019 №000042/15-32-14-08/37170646. В результаті перевірки встановлено наступні порушення вимог податкового законодавства: пп. 44.1, 44.2 ст. 44. , пп. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134, Податкового кодексу України за підсумками чого встановлено заниження податку на прибуток на загальну суму 632 291 грн, у т.ч. в 4 кв.2017 р. - 632 291 грн.; п. 44.1, ст. 44, п.198.1, п.198.3, ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого занижено податок на додану вартість в сумі 702 545 грн,у т.ч.: жовтень 2017 року - 37454 грн, грудень 2017 року - 215090 грн., липень 2018 року - 209593 грн., серпень 2018 року - 240408 грн.; вимог п.11 розділ ІІ Положення «Про ведення касових операцій в національній валюті в Україні», затвердженого Постановою правління НБУ від 29.12.2017 року №148 зі змінами і доповненнями; пп. 16.1.3, п 16.1 ст. 16. , п. 103.9 ст. 103 Податкового кодексу України та наказу Міністерства фінансів України від 20.10.2015 року № 897 «Про затвердження форми податкової декларації з податку на прибуток підприємства» в частині неподання податкової декларації за 2017 рік.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечував, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ "Гранресурси" згідно відомостей єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань зареєстровано 25.06.2010 року за №0039405. Станом на дату проведення перевірки перебуває на обліку в ДПІ Чорноморського управління ГУ ДФС в Одеській області. Основний видом діяльності є оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням.

Відповідно до підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 77.1 статті 77 Податкового кодексу України, плану-графіка проведення документальних планових виїзних перевірок платників податків за 2018 рік, на підставі наказу ГУ ДФС в Одеській області від 14.12.2018 року № 9866, проведена планова виїзна документальна перевірка TOB «Гранресурси» з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2017 р. по 30.09.2018 р.

За результатами перевірки складено акт перевірки від 28.01.2019 №000042/15-32-14-08/37170646.

Перевіркою повноти визначення задекларованих TOB "Гранресурси" показників у рядку 01 Декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.10.2017 по 30.09.2018 встановлено їх заниження у сумі - 3512725 грн., у т.ч. в 4 кв. 2017 року - 3512725 грн.

На підставі вищезазначеного акту перевірки контролюючим органом складено податкові повідомлення-рішення від 18.02.2019 р. № та №.

Не погоджуючись з прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду із цим позовом.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи наведені міркування та заперечення, оцінюючи їх в сукупності, суд бере до уваги наступне.

Вказані в акті перевірки порушення встановлені перевіркою повноти визначення задекларованих TOB "Гранресурси" показників у рядку 01 Декларацій «дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» за період з 01.10.2017 по 30.09.2018 встановлено їх заниження у сумі - 3512725 грн., у т.ч. в 4 кв. 2017 року - 3512725 грн. Також, перевіркою правомірності визначення податкового кредиту за період з 01.10.2017 по 30.09.2018 встановлено його завищення у сумі - 3642959 грн. Вказана перевірка проводилась по відносинам з контрагентами позивача ТОВ «Дарлон» () та ТОВ «Дектрейл ЛТД»

Згідно усталеної позиції Верховного Суду України при розгляді справ даної категорії судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини: рух активів у процесі здійснення господарської операції (фактичне здійснення господарських операцій); підтвердження господарських операцій належним чином оформленими первинними бухгалтерськими документами; установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Судом встановлено, що між позивачем (TOB "Гранресурси" (37170646, "Покупець") та TOB "Дарлон" (40989431, "Продавець") укладено договір купівлі -продажу товарів № 0307-1 від 03 липня 2017 року. Предметом договору є придбання товару (будівельні матеріали) та оплата його на умовах договору. Продукція відвантажується Покупцеві на умовах самовивозу зі складу Продавця ( п. 1.3 Договору). Передача товару здійснюється відповідно умов даного Договору на підставі видаткових накладних, в присутності уповноважених представників Продавця та Покупця .

У періоді, що перевірявся TOB "Гранресурси" проведено оприбуткування від TOB "Дарлон" будівельних матеріалів на загальну суму - 4156245,82 грн. ( у т.ч. ПДВ - 692707,63 грн).

У п. 3.1.2.2 даного акту перевірки встановлено порушення п. 44.1, ст.44, п.44.2, ст.44, Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), п.п. 2.13 п. 2, п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за №168/704, п.1, п.2 ст.9, ст.8 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (із змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено нереальність здійснення господарських операцій TOB "Гранресурси" з суб`єктом господарювання TOB "Дарлон", тобто не підтверджено документально та встановлено неможливість придбання товарів (будівельні матеріали ) на загальну суму 4156245,82 грн. ( у т.ч. ПДВ - 692707,63 грн), без ПДВ - 3463538,19 грн, тобто вбачається безоплатне одержання ТМЦ (будівельних матеріалів, перелік яких наведено у Додатку № 10 до акту перевірки) з невідомого джерела та з подальшою їх реалізацією (продажем).

Згідно наданих до перевірки документів, вищевказані товари (будівельні матеріали, перелік у розрізі номенклатури наведено у Додатку № 10 до акту перевірки) підприємством оприбутковувалися та акумулювалися на бухгалтерському рахунку 281 «Товари», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками». Перевіркою встановлено, що згідно оборотних відомостей, на момент перевірки ( станом на 01.01.2018 року) вищевказані товари відсутні на балансі TOB "Гранресурси", та відповідно до оборотних відомостей по рахунку 281 «Товари», встановлено, що дані товари списувались у відповідних періодах (4 кв. 2017) у зв`язку з реалізацією, про що складалась бухгалтерська проводка: Дт 281 «Товари» - Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Дт 901,902 «Собівартість реалізованих товарів» - Кт 281 «Товари».

Згідно наданих до перевірки первинних документів, вищевказані товари реалізовувались TOB "Гранресурси" на адресу покупців, про що свідчать договори, видаткові накладні, виписки банків, інше.

Згідно п.п.14.1.36. п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 M2755-VI із змінами та доповненнями господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно п.п.14.1.191. п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Відповідно до вимог п.п.14.1.202 п.14.1 ст. 14 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2 755-VI із змінами та доповненнями продаж (реалізація) товарів - будь-які операції, що здійснюються згідно з договорами купівлі-продажу, міни, поставки та іншими господарськими, цивільно-правовими договорами, які передбачають передачу прав власності на такі товари за плату або компенсацію незалежно від строків її надання, а також операції з безоплатного надання товарів. Не вважаються продажем товарів операції з надання товарів у межах договорів комісії (консигнації), поруки, схову (відповідального зберігання), доручення, довірчого управління, оперативного лізингу (оренди), інших цивільно-правових договорів, які не передбачають передачі прав власності на такі товари.

Відповідно до вимог п. 5 П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 31.12.1999 №318 зареєстрованого у Мінюсті України від 19.01.2000 за №27/4248 із змінами та доповненнями встановлено дохід визнається під час збільшення активу або зменшення зобов`язання, що зумовлює зростання власного капіталу (за винятком зростання капіталу за рахунок внесків учасників підприємства), за умови, що оцінка доходу може бути достовірно визначена.

При безоплатному отриманні товарів виникає дохід, оскільки дотримуються критерії його визнання, визначені в п. 5 П(С)БО 15, т.я має місце очевидне збільшення активу, що зумовлює зростання власного капіталу. Бухобліковими правилами передбачено, що первісною вартістю запасів, одержаних підприємством безоплатно, визнається їх справедлива вартість (п. 12 П(С)БО 9, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 20.10.1999 р. № 246 та п. 2.10 Методичних рекомендацій з бухгалтерського обліку запасів, затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 10 січня 2017 р. № 2) при безоплатному отриманні товарів також відображається у сумі справедливої вартості (п. 21 П(С)БО 15). Як правило, справедлива вартість - це сума, за якою можна продати актив або оплатити зобов`язання за звичайних умов на визначену дату.

Відповідно до вимог п.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV із змінами та доповненнями підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за №168/704, первинні документи -це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Згідно п.2.4 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 №88, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 5 червня 1995 за №168/704, первинні документи (на паперових і машинозчитуваних носіях інформації) для надання їм юридичної сили і доказовості повинні мати такі обов`язкові реквізити; назва підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), код форми, дата і місце складання, зміст господарської операції та її вимірники (у натуральному і вартісному виразі), посади, прізвища і підписи осіб, відповідальних за дозвіл та здійснення господарської операції і складання первинного документа.

Пунктом 44.1 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями: «Для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством та п.44.2 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями: «Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування»;

Відповідно до вимог п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VIіз змінами та доповненнями встановлено « Об`єктом оподаткування є:

прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.»

Таким чином, в порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, п.1. ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV із змінами та доповненнями, п.5, п.7, п.14, п.21 П(С)БО П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого у Мінюсті України від 19.01.2000 за №27/4248 із змінами та доповненнями, TOB "Гранресурси" занижено показники у рядку 2240 «Інші доходи» Звіту про фінансові результати ( від 24.02.2018 № )у розмірі 3463538,19 грн, що призвело до заниження значення рядка 01 Декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» (від 24.02.2018 № ) на загальну суму 3463538,19 грн.

Також, судом встановлено, що між TOB "Гранресурси" (37170646, "Покупець") та TOB "Дектрейл ЛТД" (41072595, "Продавець") укладено договір купівлі -продажу товарів № 3006-1. Предметом договору є придбання товару (пісок річковий та пісок-товар) та оплата його на умовах договору. Продукція відвантажується Покупцеві на умовах само вивозу зі складу Продавця ( п. 1.3 Договору). Передача товару здійснюється відповідно умов даного Договору на підставі видаткових накладних, в присутності уповноважених представників Продавця та Покупця .

У п. 3.1.2.2 даного акту перевірки встановлено та підтверджується матеріалами справи порушення п. 44.1, ст.44, п.44.2, ст.44, Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI (зі змінами та доповненнями), п.п. 2.13 п. 2, п.1.2 ст.1, п.2.1 ст.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05.06.95 за №168/704, п.1, п.2 ст.9, ст.8 Закону «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1999 року № 996-XIV (із змінами та доповненнями) в результаті чого встановлено нереальність здійснення господарських операцій TOB "Гранресурси" з суб`єктом господарювання TOB "Дектрейл ЛТД" (41072595), тобто не підтверджено документально та встановлено неможливість придбання товарів (пісок ) на загальну суму 59024,64 грн. ( у т.ч. ПДВ - 9837,44 грн), без ПДВ - 49187,2 грн., тобто вбачається безоплатне одержання ТМЦ (пісок) з невідомого джерела та з подальшою їх реалізацією (продажем).

Згідно наданих до перевірки документів, вищевказані товари (пісок) підприємством оприбутковувалися та акумулювалися на бухгалтерському рахунку 281 «Товари», 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками». Перевіркою встановлено, що згідно оборотних відомостей, на момент перевірки ( станом на 01.01.2018 року) вищевказані товари відсутні на балансі TOB "Гранресурси", та відповідно до оборотних відомостей по рахунку 281 «Товари», встановлено, що дані товари списувались у відповідних періодах (4 кв. 2017) у зв`язку з реалізацією, про що складалась бухгалтерська проводка: Дт 281 «Товари» - Кт 631 «Розрахунки з вітчизняними постачальниками»; Дт 901,902 «Собівартість реалізованих товарів» - Кт 281 «Товари».

Як зазначено позивачем, вищевказані товари реалізовувались TOB "Гранресурси" на адресу покупців, про що свідчать договори, видаткові накладні, виписки банків, інше.

Таким чином, в порушення п. 44.1, п. 44.2 ст. 44, п. п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI із змінами та доповненнями, п.1. ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV із змінами та доповненнями, п.5, п.7, п.14, п.21 П(С)БО П(С)БО 15 «Дохід», затвердженого Наказом Міністерства Фінансів України від 31.12.1999 №318, зареєстрованого у Мінюсті України від 19.01.2000 за №27/4248 із змінами та доповненнями, TOB "Гранресурси" занижено показники у рядку 2240 «Інші доходи» Звіту про фінансові результати (від 24.02.2018 № ) у розмірі 49187,2 грн., що призвело до заниження значення рядка 01 Декларації «Дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку» (від 24.02.2018 № ) на загальну суму 49187,2 грн.

Перевіркою повноти декларування TOB "Гранресурси" показників рядка 02 Декларацій „Фінансовий результат до оподаткування (прибуток/збиток), визначений у фінансовій звітності відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності" встановлено їх заниження:

- фінансового результату до оподаткування (прибутку) у сумі - 3512725 грн., у т.ч в 4 кв. 2017 - 3512725 грн., внаслідок заниження доходів визначених у п. 1 розділу 3.1.1.1 акту перевірки.

Між TOB "Гранресурси" та TOB "Дарлон" (40989431, "Продавець") укладено договір купівлі -продажу товарів № 0307-1 від 03 липня 2017 року. Предметом договору є придбання товару (будівельні матеріали) та оплата його на умовах договору. Продукція відвантажується Покупцеві на умовах само вивозу зі складу Продавця ( п. 1.3 Договору). Передача товару здійснюється відповідно умов даного Договору на підставі видаткових накладних, в присутності уповноважених представників Продавця та Покупця .

У перевіряємому періоді TOB "Гранресурси" придбало у TOB "Дарлон" будівельні матеріали на загальну суму - 4156245,82 грн. (у т.ч. ПДВ - 692707,63 грн). Оплата здійснена у сумі - 4752845,82 грн.

До суду надано наступні первинні документи щодо придбання товарно-матеріальних цінностей: видаткові накладні, товарно-транспортні накладні.

Перелік видаткових накладних у розрізі номенклатури товару, кількості, вартості наведено в додатку з визначенням товарно-транспортної накладної щодо їх доставки у Додатку №10 до акту перевірки. У видаткових накладних наявна інформація щодо особи, яка отримала товарно-матеріальні цінності з боку покупця, а саме: посада, прізвище ім`я по батькові, підпис, а саме безпосередньо директором TOB "Гранресурси" - Сакірко І.В, від постачальника накладні підписано директором TOB "Дарлон" - Чишко М.М.

Перелік товарно-транспортних накладних щодо перевезення ТМЦ зі складу постачальника на склад покупця (вантажоодержувача) у розрізі інформації наведеної в ТТН (реквізити, водій, автомобіль, вантажовідправник, вантажоодержувач, пункт навантаження та пункт розвантаження, відомості про вантаж, тощо).

Так в: - товарно -транспортних накладних № VI4041-1, VI4041-2, VI4041-3 від 01.12.2017 року визначено: Автомобіль: камаз 5511 НОМЕР_1, водій - ОСОБА_3 НОМЕР_2, автомобільний перевізник - TOB "Гранресурси", вантажовідправник - TOB "Дарлон", вантажоодержувач- TOB "Промінь", пункт навантаження - м. Одеса, Тираспольське шосе 22, пункт розвантаження - м. Одеса, вул. Філатова,7а;

- товарно -транспортних накладних № VI4041-4, VI4041-5, VI4041-6 від 02.12.2017 року визначено: Автомобіль: камаз 5511 НОМЕР_1, водій - ОСОБА_3 НОМЕР_2, автомобільний перевізник - TOB "Гранресурси", вантажовідправник - TOB "Дарлон", вантажоодержувач- TOB "Промінь", пункт навантаження - м. Одеса, Тираспольське шосе 22, пункт розвантаження - м. Одеса, вул. Філатова,7а;

- товарно -транспортних накладних № VI4041-7, VI4041-8, VI4041-9 від 04.12.2017 року визначено: Автомобіль: камаз 5511 НОМЕР_1, водій - ОСОБА_3 НОМЕР_2, автомобільний перевізник - TOB "Гранресурси", вантажовідправник - TOB "Дарлон", вантажоодержувач- TOB "Промінь", пункт навантаження - м. Одеса, Тираспольське шосе 22, пункт розвантаження - м. Одеса, вул. Філатова,7а;

- товарно -транспортних накладних № V14041-10, V14041-11, V14041-12 від 05.12.2017 року визначено: Автомобіль: камаз 5511 НОМЕР_1, водій - ОСОБА_3 НОМЕР_2, автомобільний перевізник - TOB "Гранресурси", вантажовідправник - TOB "Дарлон", вантажоодержувач- TOB "Промінь", пункт навантаження - м. Одеса, Тираспольське шосе 22, пункт розвантаження - м. Одеса, вул. Філатова,7а;

- товарно -транспортних накладних № V14041-17, VI4041-18, VI4041-19, VI4041-21, V14041-22, V14041-26, V14041-20, V14041-24, V14041-27 від 16.12.2017 року визначено: Автомобіль: камаз 5511 НОМЕР_1, водій - ОСОБА_3 . НОМЕР_2 , автомобільний перевізник - TOB "Гранресурси", вантажовідправник - TOB "Дарлон", вантажоодержувач- TOB "Промінь", пункт навантаження - м. Одеса, Тираспольське шосе 22, пункт розвантаження - м. Одеса, вул. Філатова,7а.

Згідно наданого до суду клопотання про приєднання доказів, представник позивача зазначає, що у період що перевірявся (жовтень-грудень 2017 року) транспортування (перевезення) здійснювали 3 водія: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 .

Однак, як вбачається з наданих до суду копій товарно-транспортних накладних, автомобільні перевезення здійснював лише водій ОСОБА_3

Підпунктом 14.1.231. ст.14 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами і доповненнями) визначено, що розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Крім того, податковим органом здійснено перевірку Єдиного реєстру податкових накладних, по ланцюгу постачання товарно-матеріальних цінностей. Зокрема, згідно даних ЄРПН та податкової звітності з ПДВ постачальників не встановлено факт придбання у постачальників наступних ланок товару, який TOB "Дарлон" () в подальшому по ланцюгу постачання реалізував на TOB "Гранресурси". Також, слід зазначити, що відповідно до даних інформаційної системи «Податковий блок» TOB "Дарлон" не є виробником зазначених ТМЦ. Як наслідок, перевіркою встановлено неможливість постачання товарно-матеріальних цінностей TOB "Дарлон", у зв`язку з тим, що дані ТМЦ по ланцюгу постачання постачальників наступних ланок за даними ЄРПН не придбавались.

Згідно проведеного аналізу, відповідно, до баз даних єдиного реєстру податкових накладних, 1С «Податковий блок», встановлено, що TOB "Дарлон" зареєстроване 30.11.2016 за №0060628, орган державної реєстрації: ЮРИДИЧНИЙ ДЕПАРТАМЕНТ ОДЕСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ. Станом на дату складання даного акту перевірки орган ДПС основної реєстрації: 2032.ГУ ДФС У ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛ.(СЛОБІДСЬКИЙ Р-Н М.ХАРКОВА). В 2017 -2018 роках перебував на обліку в ДПІ у Київському районі м. Одеси ГУ ДФС в Одеській області.

01.06.2018 року за № 72/15-32-14-05/40989431 фахівцями ГУ ДФС в Одеській області складено Податкову інформацію щодо TOB "Дарлон", за звітні періоди декларування ПДВ березень - грудень 2017 року, з питань проведення фінансово-господарських операцій при визначенні сум податкового кредиту та подальшого формування податкових зобов`язань по взаємовідносинам з контрагентами - покупцями.

Узагальнена податкова інформація складена як сформовані доперевірочні матеріали для послідуючого проведення документальної позапланової виїзної перевірки згідно з пп. 78.1.1, 78.1.4, 78.1.12 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України у зв`язку із відсутністю підприємства та його посадових осіб за податковою адресою: м. Одеса, вул.. Ільфа і Петрова, 18.

Складено акт про відсутність за місцезнаходженням від 29.03.2018 року №324/15-32-14-05/40989431, передано до підрозділів податкової міліції службовою запискою №268/11/15-32-14-05 від 29.03.2018 року.

Від оперативного управління отримано відповідь №1630/8/15-32-21-04 від 17.05.2018 року, відповідно до якої підприємство та його посадові особи за податковою адресою м. Одеса, вул.. Ільфа і Петрова 18, відсутні.

За результатами проведеного аналізу даних, наявних в базах 1С «Податковий блок», «Архів електронної звітності», встановлено ознаки ризикового ведення господарської діяльності TOB "Дарлон" а саме: наявність ймовірної підміни товарів (встановлені факти невідповідності придбаних та реалізованих товарів постачання) у подальших ланцюгах постачання.

Отже, враховуючи проведений аналіз та факт, що підприємство не є кінцевим споживачем отриманих товарів, вбачається формування податкових зобов`язань по операціях, що свідчить про можливі порушення податкового законодавства, втому числі:

ознаки проведення операцій по поставці сформованого ПК між суб`єктом господарювання-імпортером на вигодотранспортуючі («транзитні») суб`єкти господарювання (зустрічні транзити) з метою мінімізації податкових зобов`язань в наступних ланках руху сум ПДВ.

Враховуючі результати зібраної податкової інформації від 01.06.2018 року № 72/15-32-14-05/40989431, з урахуванням аналізу даних інформаційної системи «Податковий блок» TOB "Дарлон", придбання та реалізацію різного виду товарів, наявним трудовим ресурсом, дає змогу ставити під сумнів факт здійснення суб`єктами господарювання TOB "Дарлон", задекларованого основного виду діяльності та оформлення господарських операцій.

Таким чином, господарські операції між TOB "Гранресурси" та контрагентом TOB "Дарлон" не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності необхідних складських приміщень, транспортних засобів та іншого майна, які економічно необхідні для здійснення такої діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

Отже, не можливо підтвердити фактичне отримання ТМЦ на адресу TOB "Гранресурси" від постачальника товарів TOB "Дарлон". Характер відтворюваних TOB "Гранресурси" () операцій купівлі-продажу товарів мають виключно документальний характер, які фактично не призводять до зміни вартості активів та пасивів підприємства та його контрагентів за періоди здійснення відповідних операцій, а відтак призводять до штучного формування податкового кредиту у TOB "Гранресурси" ().

Таким чином, на порушення п.198.1, п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010 року № 2755-VI, із змінами та доповненнями, TOB "Гранресурси", у жовтні, грудні 2017 року та січні 2018 завищено податковий кредит в сумі 692707,63 грн, у тому числі по контрагенту-постачальнику TOB "Дарлон" - 692707,63 грн.

Між TOB "Гранресурси" (37170646, "Покупець") та TOB "Дектрейл ЛТД" (41072595, "Продавець") укладено договір купівлі -продажу товарів № 3006-1. Предметом договору є придбання товару (пісок річковий та пісок-товар) та оплата його на умовах договору. Продукція відвантажується Покупцеві на умовах само вивозу зі складу Продавця ( п. 1.3 Договору). Передача товару здійснюється відповідно умов даного Договору на підставі видаткових накладних, в присутності уповноважених представників Продавця та Покупця.

Згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затвердженими наказом Мінтрансу № 363 від 14.10.1997, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 20 лютого 1998 р. за N 128/2568, із змінами та доповненнями, якими визначено наступне.

Розділом 1. «Товарно-транспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюють облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу. Товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи. »

Розділом 8 Пункт 8.25. «Час прибуття автомобіля для завантаження встановлюється у пункті вантаження з моменту проставляння в товарно-транспортній накладній відмітки про фактичний час прибуття автомобіля для завантаження, а час прибуття автомобіля для розвантаження - з моменту пред`явлення водієм товарно-транспортної накладної в пункті розвантаження.

Пункт 8.26. Вантаження і розвантаження вважаються закінченими після вручення водієві належним чином оформлених товарно-транспортних накладних на навантажений або вивантажений вантаж.»

Розділом 11. «Правила оформлення документів на перевезення» Пункт 11.1. «Основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил. Товарно-транспортна накладна може оформлюватись суб`єктом господарювання без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які надають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора.

11.3. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля.

11.4. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Замовник (вантажовідправник) засвідчує всі екземпляри товарно-транспортної накладної підписом.

11.5. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри.

11.6. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача, передається Перевізнику.

11.7. У тих випадках, коли в товарно-транспортній накладній немає можливості перерахувати всі найменування вантажу, підготовленого для перевезення, до такої накладної

Замовник додає документ довільної форми з обов`язковим зазначенням відомостей про вантаж (графи 1-10 товарно-транспортної накладної).

У цих випадках в товарно-транспортній накладній зазначається, що до неї додається як товарний розділ документ, без якого товарно-транспортна накладна вважається недійсною і не може використовуватись для розрахунків із Замовником.

11.8. Час прибуття (вибуття) автомобіля для завантаження і розвантаження Замовник зобов`язаний зазначати відповідно до пунктів 8.25 і 8.26 цих Правил.»

Розділом 13. Правил № 363 від 14.10.1997 обумовлені правила здачі вантажів:

« 13.1. Перевізник здає вантажі у пункті призначення вантажоодержувачу згідно з товарно-транспортною накладною.

13.2. Здача вантажів вантажоодержувачу у пункті призначення по масі і кількості місць провадиться у порядку і способом, за якими вантажі були прийняті від вантажовідправника (зважуванням на вагах та ін.). »

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України від 02.12.2010р. № 2755-VI (із змінами і доповненнями) податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

В представлених до перевірки документах (товарно-транспортних накладних, які перелічені у Таблиці ) пункт навантаження визначено: Одеська обл., м, Біляївка. Без повної адреси. При цьому слід зазначити, що в видаткових накладних постачальник TOB "Дектрейл ЛТД" (41072595, адреса- 03189, м. Київ, вул. Вільямса Академіка, буд. 6-Д).

Згідно інформаційних баз ДФС України: ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ДЕКТРЕЙЛ ЛТД", Орган ДПС основної реєстрації: ГУ ДФС У М.КИЄВІ (ГОЛОСІЇВСЬКИЙ Р-Н М.КИЄВА), адресні дані платника податків: 03189 М .КИЇВ ГОЛОСІЇВСЬКИЙ ВУЛ. АКАДЕМІКА ВІЛЬЯМСА БУД. 6 -Д КВ. 43. Інша інформації про місця обліку відсутня. Крім того товарно-транспортні накладні не містять вичерпної інформації з повною адресою про пункт навантаження.

Вищевказане свідчить про штучне формування податкового кредиту TOB "Гранресурси", у жовтні 2017 року по ланцюгу постачання від TOB "Дектрейл ЛТД" на загальну суму ПДВ 9837,44 грн., так як не встановлено факту товарів (піску), в зв`язку з чим підтвердити реальність отримання (придбання) ТМЦ по ланцюгу на адресу TOB "Гранресурси", у жовтні 2017 року, не можливо.

Зокрема, представником ГУ ДФС в Одеській області в судовому засіданні надано ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області по справі №234/18491/17 (провадження №1-кс/234/6435/17), згідно змісту якого вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «ДЕКТРЕЙЛ ЛТД» () зареєстроване в органах державної реєстрації Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. В процесі реєстрації ТОВ «ДЕКТРЕЙЛ ЛТД» надавало до відділу державної реєстрації Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації статут підприємства, протокол засновників про створення ТОВ, заяву на реєстрацію та документи по видам діяльності згідно КВЕД, копії паспортів засновників та інші документи необхідні для реєстрації підприємства ТОВ «ДЕКТРЕЙЛ ЛТД». Окрім того встановлено та допитано в якості свідка засновника, керівника та головного бухгалтера ТОВ «ДЕКТРЕЙЛ ЛТД» громадянина ОСОБА_7 , який пояснив, що до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності зазначеного підприємства він не причетний, вказане підприємство йому не знайоме та останній ніколи не приймав участі в реєстрації будь якого підприємства.

Пунктом 44.1 ст.44 ПК України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пп. 134.1.1. ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Відповідно до ч.4 ст.70 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (далі - Закон № 996-ХІV) визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення, а його статтею 3 передбачено, що бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до ч.1 ст. 9 Закону № 996-ХІV, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена також в пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 88 від 24.05.1995, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.06.1995 за № 168/704 (далі - Положення), первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 вказаного Закону та п.2.4 Положення, первинні документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Згідно з п.2.15 та п.2.16 вищевказаного Положення, забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим та нормативним актам.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок. Крім того, будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.

Згідно з ст. 1 Закону № 996-ХІV, господарською операцією є дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Таким чином, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного, для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції - дії або події, що спричинили реальні зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства, тобто майновому стані платника податків.

Відповідно до пп.20.1.4 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 ст.75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплата усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків. Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок. (п.п.75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України).

Порядок проведення документальних планових перевірок передбачений статтею 77 ПК України.

Згідно п.77.1 ст.77 ПК України документальна планова перевірка повинна бути передбачена у плані-графіку проведення планових документальних перевірок. План-графік документальних планових перевірок на поточний рік оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, до 25 грудня року, що передує року, в якому будуть проводитися такі документальні планові перевірки.

Згідно пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Підпунктом 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України визначено, що податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Пунктом 198.1 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з п.198.2 ст.198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до п.198.3 ст.198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Отже, наведені правові норми дозволяють платнику податку формувати податковий кредит у зв`язку з реальним придбанням товарів (робіт, послуг) та на підставі відповідних розрахункових, платіжних та інших документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Положеннями п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України визначено, що об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п.292.1, 292.3 ст.292 Податкового кодексу України доходом платника єдиного податку є для юридичної особи - будь-який дохід, включаючи дохід представництв, філій, відділень такої юридичної особи, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті.

До суми доходу платника єдиного податку включається вартість безоплатно отриманих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг).

Безоплатно отриманими вважаються товари (роботи, послуги), надані платнику єдиного податку згідно з письмовими договорами дарування та іншими письмовими договорами, укладеними згідно із законодавством, за якими не передбачено грошової або іншої компенсації вартості таких товарів (робіт, послуг) чи їх повернення, а також товари, передані платнику єдиного податку на відповідальне зберігання і використані таким платником єдиного податку.

До суми доходу платника єдиного податку третьої групи, який є платником податку на додану вартість за звітний період також включається сума кредиторської заборгованості, за якою минув строк позовної давності.

До суми доходу платника єдиного податку третьої групи (юридичні особи) за звітний період включається вартість реалізованих протягом звітного періоду товарів (робіт, послуг), за які отримана попередня оплата (аванс) у період сплати інших податків і зборів, визначених цим Кодексом.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена п. 1.2 ст. 1, п. 2.1 ст. 2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 05 червня 1995 року за №168/704 (далі - Положення №88), де первинні документи - це письмові свідоцтва, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації на їх проведення.

Відповідно до п.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно з абзацом 11 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення.

Відповідно до абзацу другого пункту 2.1 Положення №88, господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів.

Аналіз вказаних норм свідчить про те, що будь-які документи (у тому числі договори, накладні, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичне здійснення господарської операції відсутнє, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені законодавством. Визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

З урахуванням викладеного для підтвердження даних податкового обліку можуть братися до уваги лише ті первинні документи, які складені в разі фактичного здійснення господарської операції.

При цьому, наявність належним чином оформлених податкових накладних є обов`язковою, але не вичерпною обставиною для формування податкового кредиту. Зокрема, якщо наведені у договорах товари чи послуги фактично не поставлялися, то, відповідно, придбання таких товарів або послуг не відбулося, право на податковий кредит у такого платника податків не виникає, оскільки при цьому не дотримано обов`язкових умов для виникнення такого права на придбання товарів (послуг) з метою їх використання у господарській діяльності.

Як зазначено у листі Вищого адміністративного суду України від 20 липня 2010 року №1112/11/13-10 «Проблемні питання застосування законодавства у справах за участю органів державної податкової служби» про необґрунтованість податкової вигоди можуть також свідчити підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема, про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності в силу відсутності управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для даного виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку.

Як вже зазначалося, визначальною ознакою господарської операції є те, що вона повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків. Зміст господарської операції може встановлюватися з урахуванням змісту цивільно-правових чи господарсько-правових зобов`язань сторін, але не вичерпується останнім. Господарська операція може мати місце навіть за відсутності цивільно-правових чи господарсько-правових відносин між платниками податків.

Із наведеного можна зробити висновок про те, що господарські операції є самостійним поняттям, відмінним від правочинів або господарських зобов`язань. Наслідки в податковому обліку створюють лише реально вчинені господарські операції, тобто ті, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків.

Презумпція дійсності, притаманна цивільним правочинам, не може бути автоматично поширена на реальність господарських операцій.

Таким чином, для надання юридичної сили і доказовості первинні документи повинні бути складені відповідно до вимог чинного законодавства та не порушувати публічний порядок, встановлений Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Крім того, в основі будь-якої реальної господарської операції має лежати економічна мета, тобто бажання платника податків приростити активи за допомогою досягнення господарського ефекту.

У податковому обліку господарські операції мають бути підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, які містять відомості про господарську операцію, підтверджують її фактичне здійснення, тобто первинними документами, що містять інформацію про фактичні господарські операції, розкривають їх зміст та обсяг.

За відсутності достатніх доказів - первинних документів, які б достовірно підтверджували факт здійснення господарської операції, розкривали її зміст та обсяг з метою та в цілях господарської діяльності платника податку, підстави для формування даних податкового обліку - відсутні.

Вказані в акті перевірки порушення мотивовані неправомірним заниженням податку на додану вартість та заниженням податку на прибуток у періоді, що перевірявся по відносинам з контрагентами позивача ТОВ «Дарлон» та , ТОВ «Дектрейл ЛТД».

Щодо господарських відносин між позивачем та ТОВ «Дектрейл ЛТД» на підставі договору №3006-1 від 30 червня 2017 року суд зазначає наступне.

При цьому, як зазначалось судом раніше, представником ГУ ДФС в Одеській області в судове засідання надано ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області по справі №234/18491/17 (провадження №1-кс/234/6435/17), згідно змісту якого вбачається, що досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ «ДЕКТРЕЙЛ ЛТД» () зареєстроване в органах державної реєстрації Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації. В процесі реєстрації ТОВ «ДЕКТРЕЙЛ ЛТД» надавало до відділу державної реєстрації Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації статут підприємства, протокол засновників про створення ТОВ, заяву на реєстрацію та документи по видам діяльності згідно КВЕД, копії паспортів засновників та інші документи необхідні для реєстрації підприємства ТОВ «ДЕКТРЕЙЛ ЛТД». Окрім того встановлено та допитано в якості свідка засновника, керівника та головного бухгалтера ТОВ «ДЕКТРЕЙЛ ЛТД» громадянина ОСОБА_7 , який пояснив, що до реєстрації та ведення фінансово-господарської діяльності зазначеного підприємства він не причетний, вказане підприємство йому не знайоме та останній ніколи не приймав участі в реєстрації будь якого підприємства.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що акти наданих послуг позивача ТОВ «Дарлон» та ТОВ «Дектрейл ЛТД» не можуть бути враховані як юридично значимі документи на підтвердження виконання спірних операцій та, відповідно, для цілей відображення спірних операцій в бухгалтерському та податкового обліку.

Згідно з правовою позицію Вищого адміністративного суду України, викладеною в ухвалі від 26 січня 2016 року №826/11928/15, платник податку повинен бути розумним та обачним при виборі контрагента. Перевірка наявності у постачальника державної реєстрації та реєстрації у податковому органі не характеризує підприємство як добросовісного платника, що має ділову репутацію, як конкурентоспроможну особу на ринку відповідних товарів. Отже, заходи, спрямовані на отримання витягу з Єдиного державного реєстру та інших документів реєстраційного характеру, є не достатніми, позаяк отримані платником відомості не дозволяють кваліфікувати контрагентів як добросовісних партнерів, що гарантують виконання своїх зобов`язань через уповноважених представників.

Крім того, надання контролюючому органу належним чином оформлених документів, передбачених законодавством про податки та збори, з метою одержання податкової вигоди є підставою для її одержання, якщо податковий орган не встановив та не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, є наслідком укладення нікчемних правочинів або коли відомості ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом (постанова Верховного Суду України від 27 березня 2012 року №21-737во10).

Так, позивачем не надано документального підтвердження тих обставин та відносин, які супроводжують фактичне виконання такого роду операцій та у сукупності підтверджують їх реальне виконання, а відтак, і не доведено того, що обумовлені правочином отримані товарно-матеріальні цінності та послуги надані саме цим контрагентом.

За таких обставин, відповідачем надано суду належні та допустимі докази, що фінансово-господарські операції між позивачем та його контрагентами не були спрямовані на настання реальних наслідків фінансово-господарської діяльності; докази того, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення прийняті обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин справи, у межах повноважень та у способи, що передбачені Конституцією та законами України, у зв`язку з чим позовні вимоги щодо визнання податкових повідомлень-рішень від 18.02.2019 р. № та №- протиправними та такими, що підлягають скасуванню, є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відтак, враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки відповідачем у ході судового розгляду справи доведено правомірність винесення оскаржуваних податкових повідомлень - рішень.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позовних вимог, судовий збір за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача не стягується.

Керуючись вимогами статей 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 250, 255 КАС України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Гранресурси" до Головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № від 18.02.2019 р. та №- від 18.02.2019 р. - відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини постанови суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ Перехідні положення КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 10 червня 2019 року.

Суддя Л.М. Токмілова

.