Справа № 340/498/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 червня 2019 року м. Дніпросправа № 340/498/19

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,

розглянувши в порядку письмового

провадження в м. Дніпрі апеляційну

скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року (головуючий суддя - Хилько Л.І.)в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - Відповідач), в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області щодо не проведення перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року відповідно до вимог Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», частин 3, 4 статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», від 07.11.2008 року №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 13 лютого 2008 року №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області провести перерахунок, з урахуванням всіх видів грошового забезпечення, які входили при нарахуванні пенсії, з подальшою виплатою пенсії у розмірі, встановленому після її перерахунку, провести виплату різниці між фактично отриманою та належної до сплати сумою пенсії за вислугу років з 01.01.2016 року, та стягнути на користь Матвієнко Віктора Олександровича у відповідності до Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», частин 3, 4 статті 63 Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі довідки ліквідаційної комісії УМВС України у Кіровоградській області від 18.03.2018 року №9133, починаючи з 01.01.2016 року без обмеження строків перерахунку і виплати, у розмірі 82 % грошового забезпечення із включенням до пенсійного розрахунку основних і додаткових видів грошового забезпечення, які станом на 01.01.2016 року були чинними та виплачувались відповідно до вимог постанов Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», від 07.11.2007 року№1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» та від 13 лютого 2008 року№45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, а саме: посадовий оклад - 1800,00 грн., оклад за спеціальним званням - 1000,00 грн., процентна надбавка за вислугу років - 40% - 1120,00 грн., премія - 596,62 (15,22 %); розмір пенсії за вислугу років 82% (вислуга років 29);

- у разі виникнення підстав, передбачених статтею 267 КАС України прийняти рішення про встановлення контролю за його виконанням.

В обґрунтування позовної заяви зазначено про те, що 30 грудня 2008 року Позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як пенсіонеру звільненому з органів внутрішніх справ у відставку за вислугою років, станом здоров`я. Разом з тим, при обчисленні розміру пенсії для її перерахунку з 01.01.2016 року, Відповідач здійснив розрахунок пенсії з урахуванням 70% грошового забезпечення, у той час як Позивач має право на 82% грошового забезпечення. Не погоджуючись з діями Відповідача щодо врахування 70% грошового забезпечення при перерахунку пенсії, Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року по справі №340/498/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено (а.с. 41-45).

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, оскаржив його в апеляційному порядку (а.с. 48-50).

В апеляційній скарзі Відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що судом першої інстанції не враховано те, що відповідно до норм чинного законодавства при проведені перерахунку пенсії відповідних сум грошового забезпечення, яке отримують військовослужбовці, особи рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ при виході на пенсію зараз, та ті які вийшли на пенсію до 2016 року повинні перебувати на рівних умовах та отримувати пенсію в розмірі не вищому ніж 70% грошового забезпечення.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що відсутні підстави для скасування рішення суду першої інстанції, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Кіровоградській області та з 30 грудня 2008 року йому призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» як пенсіонеру звільненому з органів внутрішніх справ у відставку за вислугою років, станом здоров`я (а.с.16).

В матеріалах справи наявний протокол за пенсійною справою (МВС) від 16.01.2009 року про призначення пенсії за вислугу років - 29 років ОСОБА_1 пенсійного забезпечення яке складає 82% грошового забезпечення та становить 1637,31 грн. із складових грошового забезпечення (1693,06 грн.): посадовий оклад - 580,00 грн., підвищення посадового окладу (особливі умови служби - 87,00 грн.; оклад за військове звання - 65,00 грн., процентна надбавка за вислугу років 35% - 256,20 грн., середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці - 704,86 грн. (надбавка за особливо важливі завдання - 50%) (а.с.31).

Також, згідно довідки Ліквідаційної комісії управління Міністерства внутрішніх справ України в Кіровоградській області від 18.03.2018 року №9311 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії видана ОСОБА_1 про те, що відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 та 11.11.2015 року№988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» розмір грошового забезпечення за нормами, чинними за січень 2016 року, за прирівняною посадою поліцейського командира автотранспортного відділення роти міліції особливого призначення «Беркут» при УМВС України в Кіровоградській області становить 4516,62 грн. (посадовий оклад 1800,00 грн., оклад за військовим (спеціальним) званням ст. сержант поліції - 1000,00 грн., надбавка за стаж служби 40% - 1120,00 грн., премія 15,22% - 596,62 грн. (а.с.37 зворот.)

При цьому, в матеріалах справи наявний перерахунок пенсійного забезпечення за вислугу років Позивача з 01.04.2018 року з якого вбачається, що основний розмір пенсійного забезпечення ОСОБА_1 становить 70% грошового забезпечення (вислуга років 29 років) із сум грошового забезпечення: посадовий оклад, оклад за військове звання, процентна надбавка за вислугу років, премія) (а.с.36 зворот.)

17.12.2018 року Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про здійснення належного перерахунку пенсії з урахуванням 82% грошового забезпечення (а.с.17).

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області листом від 19.12.2018 року №23827/03-19 повідомило ОСОБА_1 , що відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до вказаної статті, не може перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, тому при здійсненні перерахунку пенсії, застосуванню підлягають вказані норми статті 13 Закону. Також вказано, що, оскільки на момент проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (а саме на січень 2016 року та січень 2018 року) Законом визначено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, в органі Пенсійного фонду немає правових підстав для здійснення перерахунку пенсій виходячи із розміру вищому ніж 70% грошового забезпечення (а.с.18).

Визнання протиправними дій Відповідача щодо врахування 70% грошового забезпечення, при визначенні розміру пенсії Позивачу для її перерахунку, та зобов`язання вчинити відповідні дії є предметом судового спору у даній справі.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що, Відповідачем не доведено правомірності здійснення розрахунку пенсії Позивача, під час її перерахунку, із застосуванням коефіцієнту грошового забезпечення 70% замість 82%, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог у даній справі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон України №2262-XII) перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до підпункту «а» частини 1 статті 13 Закону України № 2262-XII (у редакції чинній на час призначення Позивачу пенсії) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12) Пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: за вислугу 20 років - 50 %, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Частиною 2 статті 13 Закону України №2262-XII передбачено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 % відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 %, до категорії 2, - 95 %.

Законом України від 08.07.2011 № 3668-VI «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (далі - Закон України №3668-VI) внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України № 2262-XII, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

У подальшому Законом України від 27.03.2014 № 1166-VII «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» (далі - Закон України № 1166-VII) внесено зміни у частину другу статті 13 Закону № 2262-XII, згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені до частини другої статті 13 Закону № 2262 зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 80 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії.

Водночас, пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України №3668-VI передбачено, що обмеження пенсії максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія призначена до набрання чинності цим Законом.

Таким чином, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Внесені Законом України №1166-VII зміни до частини 2 статті 13 Закону України № 2262-XII щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70 % грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначених пенсій і мають застосовуватися виключно при призначенні нових пенсій. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Принцип незворотності дії нормативно-правових актів у часі втілено у змісті частини першої статті 58 Конституції України, відповідно до якої дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

У рішенні від 09.02.1999 № 1-рп (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституційний Суд України виклав правовий висновок, відповідно до якого у частині першій статті 58 Конституції України дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини цього Рішення).

На підставі вище зазначеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці розміру грошового забезпечення, але виходячи із розміру пенсії у процентах, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких (%) не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 03.04.2018 року №175/1665/17 та від 24.04.2018 року № 686/12623/17, яка в силу приписів ч.5 ст. 242 КАС України має враховуватися судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Крім того слід зазначити, що згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України відокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 6 липня 1999 року № 8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій, від 22.09.2005 № 5-рп/2005, від 29.06.2010 № 17-рп/2010, від 22.12.2010 № 23-рп/2010, від 11.10.2011 № 10-рп/2011).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

На підставі вище зазначеного, колегія суддів вважає, що Відповідач, при проведенні перерахунку суми пенсії Позивача, протиправно застосував до зміненого розміру грошового забезпечення коефіцієнт 70% замість 82%, що свідчить про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Відповідача виплатити пенсію починаючи з 01.01.2016 року без обмеження строків перерахунку і виплати, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що Позивач фактично просить зобов`язати Відповідача здійснити виплату різниці перерахованої пенсії з 01.01.2016 року, що, у свою чергу, відповідає умовам виплати пенсії за минулий період, передбаченим статтею 55 Закону №2262, згідно з якою нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про задоволення позовних вимог прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 15 березня 2019 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Відповідача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області - залишити без задоволення.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15 березня 2019 року по справі №340/498/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова