Справа № 520/2561/19
Суддя: Зоркіна Ю.В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Харків

06 червня 2019 р. № 520/2561/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Зоркіна Ю.В.
при секретарі судового засідання Пройдак С.М.
у присутності позивача ОСОБА_1
представника позивача Стрельцової І.О.
представника відповідача Кірпічнікова О.М.
представника третьої особи Удовиченко М.Ф.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної гвардії України (вул. Народного Ополчення, буд. 9-А,м. Київ,03151, ), третя особа: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
встановив
Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом та просить суд: визнати противоправним та скасувати рішення МВС України Головного Управління Національної Гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, протокол № 28 від 12.10.2018 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій; зобов`язати Комісію МВС України Головного Управління Національної Гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, повторно розглянути питання, щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій; стягнути понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Комісії МВС України України Головного Управління Національної Гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій учасниками війни.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Головного управління Національної гвардії України, яке оформлене протоколом № 28 від 12.10.2018 у наданні статусу учасника бойових дій позивачеві відмовлено, у зв`язку з тим, що згідно наданих на розгляд комісії матеріалів, термін залучення позивача до проведення АТО складає 28 календарних днів, а також відсутні витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління АТО чи його заступників або керівників секторів (командирів ОТУ) про підпорядкування його керівнику оперативного штабу, що не відповідає вимогам пунктів 2-1 та 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413 (а.с.15).
Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач звернулася до суду з даним адміністративним позовом.
В судовому засіданні позивач та його представник адміністративний позов підтримали, просили позовні вимоги задовольнити, пославшись на те, що позивач неодноразово звертався до відповідача з заявами про надання статусу учасника бойових дій, проте рішення по його документам було прийнято лише у жовтні 2018 року.
Представник відповідача в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, просив суд залишити без задоволення, оскільки при вчиненні оскаржуваних дій відповідач діяв у відповідності до вимог чинного законодавства.
Представник третьої особи в судовому засіданні адміністративний позов не визнав, зазначив, що позивач не позбавлений права повторно звернутися з клопотанням про надання йому статусу учасника бойових дій.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.
З матеріалів справи судом встановлено, що 24.04.2013 року позивач призваний на строкову військову службу та направлений у військову частину НОМЕР_2 , де проходив службу до 23.04.2015 (а.с.19).
Згідно довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 08.10.2018 № 59 позивач у період з 16.05.2014 по 12.06.2014 брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції м. Ізюм Харкіської області.
Згідно із пунктом 19 частини першої статті 6 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.
Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також райони антитерористичної операції визначаються Кабінетом Міністрів України. Райони здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації визначаються відповідно до Закону України "Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях". Порядок позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, зазначених в абзаці першому цього пункту, визначає Кабінет Міністрів України.
Процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014.
Відповідно до пункту 2 Порядку статус учасника бойових дій надається: військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, Державної кримінально-виконавчої служби, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; особам, які у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування згідно з переліком, визначеним Антитерористичним центром при СБУ та Генеральним штабом Збройних Сил, були включені до складу Збройних Сил, МВС, Національної поліції, Національної гвардії та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів.
Згідно абзаців другого та третього пункту 4 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014, підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є такі документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях в районах її проведення: для осіб, які брали участь в антитерористичній операції, - витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ або особи, яка його заміщує, першого заступника чи заступника керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, витяги з наказів керівника оперативного штабу з управління антитерористичною операцією чи його заступників або керівників секторів (командирів оперативно-тактичних угруповань) про підпорядкування керівнику оперативного штабу з управління антитерористичною операцією в районах її проведення та про прибуття (вибуття) до (з) районів проведення антитерористичної операції, документи про направлення у відрядження до районів проведення антитерористичної операції або інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції в районах її проведення; для осіб, які залучалися до проведення антитерористичної операції на строк менше ніж 30 календарних днів, - документи, зазначені в абзаці другому цього пункту, витяги з бойових наказів, бойових розпоряджень, бойових донесень (журналів бойових дій, оперативних завдань), які підтверджують факт безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, проведення розвідувальних заходів.
Безпосередня участь позивача в антитерористичній операції з 16.05.2014 по 12.06.2014 підтверджена: довідкою про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України за №59 від 08.10.2018, витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 16.05.2014 №97.
Однак, рішенням комісії Головного управління національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 12.10.2018 відмовлено позивачу в наданні статусу учасника бойових дій на підставі пункту 2-1 Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 (а.с.15).
З приводу чого суд зазначає, що відповідно до пунктів 1-2 Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (в редакції, чинній станом від 20.08.2014, та доповненого цим пунктом постановою Кабінету Міністрів України №602 від 08.09.2016 ) статус учасника бойових дій надається особам, зазначеним у пункті 2 цього Порядку, в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення. Особам, які брали участь у виконанні бойових (службових) завдань в умовах безпосереднього зіткнення та вогневого контакту з противником, у проведенні розвідувальних заходів, що підтверджено оперативним штабом з управління антитерористичною операцією, а також які отримали поранення, контузії, каліцтва, що унеможливило подальше виконання ними відповідних завдань (крім випадків необережного поводження із зброєю та ухилення від військової служби шляхом самокалічення або шляхом симуляції хвороби), статус учасника бойових дій надається незалежно від кількості днів залучення їх до проведення антитерористичної операції.
Суд враховує те, що позивач брав безпосередню участь в антитерористичній операції з 16.05.2014 по 12.06.2014. При цьому, станом на травень 2014 року пунктом 2 Порядку не встановлено будь-яких обмежень щодо строку залучення до проведення антитерористичної операції для встановлення статусу учасника бойових дій.
Згідно статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Як зазначено у пункті 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.
Оскільки спірні правовідносини виникли у травні- червні 2014 року, тому застосуванню підлягають правові норми Порядку надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 №413, які діяли на час їх виникнення, а саме у травні-червні 2014 року.
Відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно пункту 4 розділу ІІ Положення про комісію Головного управління національної гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України №868 від 26.08.2016 комісія відмовляє в наданні статусу учасника бойових дій, у разі: відсутності документів, що містять достатні підтвердні докази і є підставою для надання статусу учасника бойових дій; надання недостовірних даних про осіб, зазначених у пункті 1 розділу І цього Положення; виявлення факту підроблення документів, які є підставою для надання статусу учасника бойових дій, учасника війни; наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції.
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За таких обставин суд вважає, що комісією з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління національної України безпідставно і необґрунтовано відмовлено позивачу у встановленні статусу учасника бойових дій, тому слід визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 12.10.2018 та зобов`язати комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій Головного управління національної України повторно розглянути документи щодо надання позивачу статусу учасника бойових дій та прийняти рішення.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню.
Судові витрати підлягають розподілу в порядку, визначеному ст.139 КАС України
На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 6-9, 139, 242 246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов задовольнити.
Визнати противоправним та скасувати рішення МВС України Головного Управління Національної Гвардії України з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, учасниками війни, протокол № 28 від 12.10.2018 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у наданні статусу учасника бойових дій.
Зобов`язати Головне Управління Національної Гвардії України повторно розглянути питання, щодо надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій з урахуванням висновків суду
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної гвардії України () на користь ОСОБА_1 (іпн. НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн.40 коп.
Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.
У повному обсязі рішення виготовлено 11.06.2019
Суддя Зоркіна Ю.В.