Справа № 520/4585/19
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 р. Справа № 520/4585/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шевченко О.В.,

при секретарі - Шаталовій Н.В.,

за участі представника відповідача - ОСОБА_1 .Е.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправною та скасування податкової вимоги, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, адвокат Шаповал Леонід Іванович, з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2077/55 від 21.02.2019 року на суму 18 276,72 грн., яку прийнято Головним управлінням ДФС у Харківській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач 08.02.2005 року на підставі рішення КДКА Дніпропетровської області отримав Свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 1354. Не зупиняючи дії Свідоцтва практикував та проводив незалежну професійну діяльність та здійснював оподаткування доходів. 26.08.2016 року позивач досяг 60 років. На час досягнення пенсійного віку мав загальний трудовий стаж понад 30 років та відповідно сплачував внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Впродовж 2016 - 2018 років позивач доходів не мав та податки не сплачував. Згідно п.5 ч.1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування", фізичні особи - підприємці, в тому числі, які обрали спрощену систему оподаткування, звільняються від сплати єдиного соціального внеску, якщо вони є пенсіонерами за віком або отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Отже, позивач звільнений від сплати ЄСВ.

У відзиві на позов представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог зазначивши, що фізичні особи. які проводять незалежну професійну діяльність, до яких відноситься позивач, є платниками єдиного соціального внеску згідно Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування" на загальних підставах.

В судове засідання позивач не з`явився, свого уповноваженого представника також не направив. Про дату, час та місце якого повідомлявся належним чином у відповідності до вимог ст. 126 КАС України. Заяви про розгляд справи без його участі до суду не надавав.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Таким чином, враховуючи положення ч.1 ст. 205 КАС України, суд вважає за можливе слухати дану справу за відсутності позивача та його уповноваженого представника.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи відзиву на позов в повному обсязі, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, з огляду на їх необґрунтованість.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення представника відповідача по справі, дослідивши матеріали адміністративної справи, судом встановлено наступне.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , Харківська АДРЕСА_2 , 64605) 08.02.2005 року отримав Свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю № 1354 на підставі рішення Дніпропетровської обласної кваліфікаційно - дисциплінарної комісії адвокатури від 08.02.2005 року. Адреса робочого місця позивача є: АДРЕСА_3 (а.с. 10 - 11).

З 11.11.2008 року позивач перебуває на податковому обліку в Лозівському управлінні ГУ ДФС у Харківській області як фізична особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність у сфері права.

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджено копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серія НОМЕР_2 , виданого 26.04.2018 року (а.с. 15).

Судом встановлено, що Головним управлінням ДФС у Харківській області у відношенні позивача сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф-2077-55 від 21.02.2019 року зі сплати єдиного соціального внеску у розмірі 18 276,72 грн. (а.с. 7).

Не погодившись із оскаржуваною вимогою № Ф-2077-55 від 21.02.2019 року зі сплати ЄСВ, позивач звернувся до суду.

По суті спірних правовідносин слід зазначити наступне.

Згідно п.5 ч.1 ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування" визначено, що платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.

Відповідно до ч.4 ст. 4 вказаного вище Закону, особи, зазначені у пунктах 4 та 5 1 частини першої цієї статті, звільняються від сплати за себе єдиного внеску, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Такі особи можуть бути платниками єдиного внеску виключно за умови їх добровільної участі у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Отже, законодавець звільняє від сплати за себе єдиного внеску лише фізичних осіб підприємців, в тому числі тих, які обрали спрощену систем оподаткування та членів фермерського господарства, якщо вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю, або досягли віку, встановлені статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу.

Таким чином, фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, є платниками єдиного внеску на загальних підставах.

Оскільки позивач з 2008 року перебуває на податковому обліку в Лозівському управлінні ГУ ДФС у Харківській області як фізична особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність у сфері права, не відносить до категорії осіб, звільнених від сплати єдиного соціального внеску, відтак, в силу положень ст. 4 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування" є платником єдиного соціального внеску.

За таких підстав, ГУ ДФС у Харківській області правомірно сформував оскаржувану вимогу.

З приводу нарахованої податковим органом позивачу суми ЄСВ за 2017 та 2018 роки, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 8 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування", єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Базу нарахування єдиного внеску для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність визначено п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування", в якому зазначено, що для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску

Відтак, базою нарахування єдиного соціального внеску є сума доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому, сума єдиного соціального внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць.

Згідно положень п. 1 ч.2 ст. 6 Закону України "Про збір та облік єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування", платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника (ч.12 ст. 9 вказаного вище Закону).

Отже, з 1 січня 2017 року особа, яка провадить незалежну професійну діяльність та не отримує дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року від такої діяльності, зобов`язана визначити базу нарахування єдиного внеску. При цьому, сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Для осіб, які провадять незалежну професійну діяльність, строк сплати єдиного внеску відповідно до положень абз. 3 ч. 8 ст. 9 Закону №2464 встановлено - до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно наданої до суду представником відповідача копії інтегрованої картки платника єдиного соціального внеску, ОСОБА_2 нараховано єдиний соціальний внесок як фізичній особі, ще проводить незалежну професійну діяльність, в загальній сумі 18 276,72 грн. з 01.01.2017 року, з яких:

1) за 2017 рік нараховано 02.05.2018 року - 8 448,00 грн.;

2) за 2018 рік нараховано: 19.04.2018 - 2 457,18 грн.. за 1 квартал 2018 року; 19.07.2018 - 2 457,18 грн., за 2 квартал 2018 року; 19.10.2018 - 2 457,18 грн., за 3 квартал 2018 року; 21.01.2019 - 2 457,18 грн., за 4 квартал 2018 року.

В добровільно порядку позивачем не сплачено суму ЄСВ за 2017 - 2018 роки.

Відповідно до п. 3 розділу VI Наказу №449 від 20.04.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», органи доходів і зборів надсилають платнику вимогу про сплату боргу, якщо платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.

Оскільки, станом на 31.01.2019 року за ОСОБА_2 обліковувався борг по ЄСВ у сумі 18 276,72 грн., у зв`язку з чим контролюючим органом правомірно сформовано та надіслано на адресу позивача вимогу від 21.02.2019 року № Ф-2077-55 про сплату боргу (недоїмки) ЄСВ в розмірі 18 276,72 грн.

Таким чином, суд вважає вимоги позивача безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13-14, 77, 139, 242-246, 250, 255-262, 295, пп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (, адреса: вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057) про визнання протиправною та скасування податкової вимоги залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Повний текст рішення виготовлено 11 червня 2019 року.

Суддя О.В.Шевченко