Справа № 240/5666/18
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/5666/18

категорія 3.1.2

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

судді Токарева М.С.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про визнання протиправною та скасування відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану про шлюб та зобов`язання внести зміни,

встановив:

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати відмову Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 30.11.2018 року у внесенні змін до актового запису цивільного стану про шлюб № 921 від 10.07.1976 року, складену Житомирським міським відділом ЗАГС та зобов`язати Житомирський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни в актовий запис про шлюб № 921 від 10.07.1976 р. Житомирським міським відділом ЗАГС , а саме змінити запис в графі національність нареченої з "українка" на "полька". В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що її мати за національністю була полька, а тому на її думку у неї є всі підстави для відновлення своєї національності за національністю матері.

Справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

У встановлений судом строк відповідачем було надано відзив на позовну заяву за змістом якого він просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається з наявної у матеріалах справи копії свідоцтва про народження позивача вбачається, що ОСОБА_3 , яка була матір`ю позивача мала національність "полька", що є беззаперечним фактом того, що позивач за своєю національністю є полькою.

При реєстрації шлюбу національність позивача у актовому записі №921 від 10.07.1976 національність ОСОБА_1 , дошлюбне прізвище ОСОБА_1 , вказано як "українка".

Суд враховує, що згідно з ч.2 ст.300 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року № 435-IV, фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності.

Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод", яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Згідно зі статтею 3 Рамкової конвенції держав-членів Ради Європи про захист національних меншин (ратифікована Законом України від 9 грудня 1997 року № 703/97-ВР) кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі.

Відповідно до ст.3 Закону України "Про національні меншини в Україні" від 25 червня 1992 року № 2494-XII, до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою.

Відповідно до статті 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Відповідно до ст.3 Рамкової конвенції про захист національних меншин, ратифікованої Законом України від 09.12.1997 р. №703/97-ВР, кожна особа, яка належить до національної меншини, має право вільно вирішувати, вважатися їй, чи не вважатися такою, і таке рішення або здійснення прав у зв`язку з ним не повинно зашкоджувати такій особі. Особи, які належать до національних меншин, можуть здійснювати права і свободи, що випливають з принципів, проголошених в цій Рамковій конвенції, одноосібно та разом з іншими.

Стаття 9 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" передбачає, що державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до положень частини 1 статті 22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" та пункту 1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 №96/5 відмова державних органів реєстрації актів цивільного стану про внесення змін до актових записів цивільного стану може бути оскаржена в судовому порядку.

Відповідь відповідача надана на підставі ч.1 ст.22 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" від 1 липня 2010 року № 2398-VI, згідно якої внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав.

Згідно із пунктом 1.15 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5, відмова органів державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актових записів цивільного стану, їх поновленні та анулюванні може бути оскаржена в судовому порядку.

Пунктом 2.13.2 Правил передбачено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є постанова адміністративного суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо визнання протиправною відмову Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та зобов`язання Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни в актовий запис про шлюб № 921 від 10.07.1976 р. Житомирським міським відділом ЗАГС , а саме змінити запис в графі національність нареченої з "українка" на "полька" є обґрунтованими та їх слід задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Житомирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (Майдан Соборний, 1, м.Житомир,10014 , ) про визнання протиправною та скасування відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану про шлюб та зобов`язання внести зміни задовольнити.

Визнати протиправною відмову Житомирського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 30.11.2018 у внесенні змін до актового запису цивільного стану про шлюб № 921 від 10.07.1976 року, складену Житомирським міським відділом ЗАГС та скасувати її.

Зобов`язати Житомирський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області внести зміни в актовий запис про шлюб № 921 від 10.07.1976 р. Житомирським міським відділом ЗАГС , а саме змінити запис в графі національність нареченої з "українка" на "полька".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева