Справа № 580/1388/19
Суддя: В.А. Гайдаш
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року справа № 580/1388/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гайдаш В.А.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білозірської сільської ради про визнання незаконним рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , далі позивач) з позовом до Білозірської сільської ради (19635, Черкаська обл., Черкаський район, с. Білозір`я, вул. Незалежності, буд. 168, далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним рішення відповідача від 22.02.2019 №81-47/VII «Про надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 »;

- зобов`язати відповідача прийняти рішення про передачу позивачу у власність земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення індивідуального садівництва в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту).

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначив, що відповідач в супереч вимогам Земельного кодексу України протиправно прийняв оскаржуване рішення, оскільки резервування земельного масиву за учасниками АТО та ООС, згідно рішення сесії Білозірської сільської ради від 26.09.2018 №71-43 не може бути підставою для відмови позивачу в наданні у власність земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення індивідуального садівництва в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту).

Відповідач у визначений судом строк відзив на позов не надав, про причини його неподання суд не повідомив.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 14.02.2019 звернувся до Білозірської сільської ради із заявою в якій просив надати йому у власність земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення індивідуального садівництва в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту).

За наслідками розгляду вказаної заяви та доданих до неї документів, Білозірська сільська рада рішенням від 22.02.2019 №81-47/VII відмовлено ОСОБА_1 в наданні у власність земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення індивідуального садівництва в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту), у зв`язку з тим, що вказаний масив зарезервований за учасниками АТО та ООС, згідно рішення сесії Білозірської сільської ради від 26.09.2018 №71-43.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 64 Конституції України вказано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених самою Конституцією.

Згідно зі ст. 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

Відповідно до ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Згідно ч. 7 ст. 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч. 9 ст. 118 ЗК України).

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Отже, законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам зазначеним у ЗК України, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням відповідача від 22.02.2019 №81-47/VII «Про надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 » відмовлено позивачу в наданні у власність земельну ділянку площею 0,12 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення індивідуального садівництва в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту), у зв`язку з тим, що вказаний масив зарезервований за учасниками АТО та ООС, згідно рішення сесії Білозірської сільської ради від 26.09.2018 №71-43.

Отже, обґрунтування прийнятого рішення по заяві не містить визначених положеннями ЗК України підстав для відмови у задоволенні заяви позивача та вмотивованої відмови у її задоволенні, що є порушенням вказаної норми ЗК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Посилання відповідача в рішенні від 22.02.2019 №81-47/VII «Про надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 » на те, що вказаний масив зарезервований за учасниками АТО та ООС, згідно рішення сесії Білозірської сільської ради від 26.09.2018 №71-43 не приймається судом до уваги, оскільки резервування ділянки з метою надання її військовослужбовцям, які виконують завдання по здійсненню антитерористичної операції, не є передачею її у власність. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2018 року в справі № 806/5106/15.

За таких обставин позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення від 22.02.2019 №81-47/VII «Про надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 » є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Однак, суд звертає увагу, що прийняття рішення про передачу ОСОБА_1 у власність земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення індивідуального садівництва в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту) належить до виключної компетенції Білозірської сільської ради, тому суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги в цій частині позову та зобов`язати відповідача на черговій сесії Білозірської сільської ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.02.2019 про передачу у власність земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення індивідуального садівництва в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до частково задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Білозірської сільської ради від 22.02.2019 №81-47/VII «Про надання земельної ділянки у власність гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Білозірської сільської ради на черговій сесії повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 14.02.2019 про передачу у власність земельної ділянки площею 0,12 га з кадастровим номером НОМЕР_1 для ведення індивідуального садівництва в адмінмежах Білозірської сільської ради (за межами населеного пункту).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.А. Гайдаш