Справа № 640/21185/18
Суддя: Клочкова Н.В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

28 травня 2019 року № 640/21185/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Клочкової Н.В., при секретарі судового засідання Бєсєді А.Ю., за результатами відкритого судового засідання в адміністративній справі за позовом

товариства з обмеженою відповідальністю "МВМ-КИЇВ"

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача

товариство з обмеженою відповідальністю «Форум Сателіт»

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

за участю представника позивача, представник відповідача та третьої особи не прибули

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось товариство обмеженою відповідальністю «МВМ-КИЇВ» (надалі - позивач), адреса: 03148, м. Київ, вул. Героїв Космосу, 4, офіс 801, з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (надалі - відповідач), адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - товариство з обмеженою відповідальністю «Форум Сателіт» (надалі - третя особа), адреса: 03148, м. Київ, вул. Героїв Космосу, буд. 4, в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «Р» №2 від 26 вересня 2018 року, ухвалене Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18.12.2018 відкрито провадження у справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.02.2019 задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю «МВМ-КИЇВ» із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, вирішено здійснити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28.02.2019 до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача залучено товариство з обмеженою відповідальністю «Форум Сателіт».

23.04.2019 ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва було закрито підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті.

У судових засіданнях представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги повністю та просив їх задовольнити.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що оскаржуване податкове повідомлення - рішення безпідставне та таке, що порушує чинне законодавство і законні права та інтереси позивача.

Представник відповідача проти задоволення адміністративного позову заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов. Зокрема, в обґрунтування своїх заперечень відповідач посилається на те, що перевіркою встановлено, що у відношенні директора товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРДА» (попередня назва товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Рестайл"), з яким ТОВ «МВМ-КИЇВ» мало взаємовідносини, наявний вирок за ст. 205 КК України, в якому директор визнав власну провину. Виходячи з даної інформації Головним управлінням Державної фіскальної служби у м. Києві зроблено висновок про нереальність господарських операцій позивача з зазначеними контрагентами.

Третя особа в поданих до суду письмових поясненнях по справі підтримала викладені в позовній заяві доводи позивача з огляду їх обгрунтовність та не погоджується з доводами відповідача, зазначеними в акті перевірки та відзиві на позовну заяву вказавши на їх безпідставність та незаконність.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва встановив наступне.

Головним управління ДФС у місті Києві в період з березня по грудень 2016 року, на підставі п.п. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-УІ, зі змінами та доповненнями, проведено документальну позапланову невиїзну перевірку товариства з обмеженою відповідальністю «МВМ-КИЇВ» з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій з ТОВ «КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ», про що складено акт від 17.09.2018 №636/26-15-14-02-01/33154568 з питань дотримання вимог податкового законодавства при здійсненні фінансово-господарських операцій та підставі вищезазначеного акта винесено податкове повідомлення рішення від 28.09.2018 №2.

Позивачем 08.10.2018 подано скаргу на податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у м.Києві від 28.09.2018 №2.

Рішенням Державної фіскальної служби України №39080/6/99-99-11-04-01-25 від 03.12.2018 скаргу позивача було залишено без задоволення, а вказане вище податкове повідомлення-рішення - без змін.

Незгода з податковими повідомленням-рішенням №2 від 28.09.2018 суб`єкта владних повноважень обумовила звернення позивача до суду з адміністративним позовом.

При вирішенні даного спору по суті, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідно до пп. 134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є:

прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом збільшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

зменшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

збільшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Якщо відповідно до цього розділу передбачено здійснення коригування шляхом зменшення фінансового результату до оподаткування, то в цьому разі відбувається:

збільшення від`ємного значення фінансового результату до оподаткування (збитку);

зменшення позитивного значення фінансового результату до оподаткування (прибутку).

Для платників податку, у яких річний дохід від будь-якої діяльності (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, об`єкт оподаткування може визначатися без коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу. Платник податку, у якого річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період не перевищує двадцяти мільйонів гривень, має право прийняти рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, не більше одного разу протягом безперервної сукупності років в кожному з яких виконується цей критерій щодо розміру доходу. Про прийняте рішення платник податку зазначає у податковій звітності з цього податку, що подається за перший рік в такій безперервній сукупності років. В подальші роки такої сукупності коригування фінансового результату також не застосовуються (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років).

Якщо у платника, який прийняв рішення про незастосування коригувань фінансового результату до оподаткування на усі різниці (крім від`ємного значення об`єкта оподаткування минулих податкових (звітних) років), визначені відповідно до положень цього розділу, в будь-якому наступному році річний дохід (за вирахуванням непрямих податків), визначений за правилами бухгалтерського обліку за останній річний звітний (податковий) період перевищує двадцять мільйонів гривень, такий платник визначає об`єкт оподаткування починаючи з такого року шляхом коригування фінансового результату до оподаткування на усі різниці, визначені відповідно до положень цього розділу.

Для цілей цього підпункту до річного доходу від будь-якої діяльності, визначеного за правилами бухгалтерського обліку, включається дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг), інші операційні доходи, фінансові доходи та інші доходи.

Відповідно до п.198.1 ст.198 ПК України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

За пунктами 198.3, 198.6 ст. 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними / розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

У разі якщо платник податку не включив у відповідному звітному періоді до податкового кредиту суму податку на додану вартість на підставі отриманих податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, таке право зберігається за ним протягом 1095 календарних днів з дати складення податкової накладної / розрахунку коригування.

Суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних / розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні / розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 1095 календарних днів з дати складення податкових накладних / розрахунків коригування до таких податкових накладних, у тому числі для платників податку, які застосовують касовий метод.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) відповідно до підпункту 191.1.2 пункту 191.1 статті 191 цього Кодексу оператором поштового зв`язку, експрес-перевізником.

Сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду. (п.200.1 ст.200 ПК України).

У той же час за приписами п.44.1, п.44.2, п.44.6 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

У випадках, передбачених статтею 216 Цивільного кодексу України, платники податків мають право вносити відповідні зміни до податкової звітності у порядку, визначеному статтею 50 цього Кодексу.

Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Платники податку, які відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" застосовують міжнародні стандарти фінансової звітності, ведуть облік доходів і витрат та визначають об`єкт оподаткування з податку на прибуток за такими стандартами з урахуванням положень цього Кодексу. Такі платники податку при застосуванні положень цього Кодексу, в яких міститься посилання на положення (стандарти) бухгалтерського обліку, застосовують відповідні міжнародні стандарти фінансової звітності.

У разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 №996-XIV (далі - Закон №996-XIV) первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 9 Закону №996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

У відповідності до частини 1 статті 3 Господарського кодексу під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Згідно підпункту 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Обов`язковими ознаками господарської діяльності є здійснення її суб`єктами господарювання у сфері суспільного виробництва; спрямування її на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг. При цьому результати зазначеної діяльності - продукція, роботи чи послуги - мають вартісний характер і цінове вираження.

Аналіз наведених вище норм дає підстави вважати, що для віднесення платником податку відповідних сум до витрат чи до податкового кредиту суми податку на додану вартість необхідно, в тому числі, підтвердити відповідними бухгалтерськими документами факти отримання товару (послуг) та його оплати, а також наявність ділової мети отримання товару, пов`язаної із подальшим використанням отриманих товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Як вбачається з Акту перевірки, надані позивачем документи стосуються оренди офісного приміщення за адресою: Україна, місто Київ, вул. Героїв Космосу, 4, офіс №801, 8-й поверх.

Надані позивачем первинні документи дають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції, та містять усі дані, які є обов`язковими реквізитами первинних документів відповідно до зазначених вище положень законодавства.

Також в якості свідка був допитаний керівник служби охорони ТОВ "Компанія Рестайл" (ТОВ «АККОРДА»_ ОСОБА_1 , який підтвердив участь ОСОБА_2 в господарській діяльності ТОВ "Компанія Рестайл", підтвердив реальність наданих позивачеві послуг з надання приміщення в оренду тощо.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «АККОРДА» (), яке в подальшому було перейменоване у ТОВ "Компанія Рестайл", як юридична особа, основним видом діяльності якої було надання в оренду нерухомого майна, здійснювала свою діяльність з 2014 до 2018 року.

Як вбачається з Акту перевірки, протягом зазначеного часу директором останнього була не лише ОСОБА_2 , а й інші особи, які не визнавалися винними у вчиненні будь- яких злочинних діянь у сфері господарської діяльності.

У той же час, контролюючий орган, під час перевірки, підтвердив як факт здійснення позивачем своєї діяльності у вказаному приміщенні, як і факт реєстрації в ЄРПН податкових накладних, виписаних ТОВ «АККОРДА» у 2016 році.

24 лютого 2014 року між ТОВ «МВМ-КИЇВ» (Суборендар) та ТОВ «Форум - Менеджмент груп» (Орендар) було укладено договір суборенди № ДС 633, згідно якого Орендар передав Суборендареві в суборенду нежитлове приміщення (офіс № 801) площею 102.97 кв.м. - надалі за текстом ОСОБА_3 для використання як офісне Приміщення), розташоване на 8-му поверсі в будівлі за адресою: Україна, м. Київ. вул. Героїв Космосу, 4 - надалі за текстом Будівля на строк з 01.04.2014 до 31.03.2016.

За користування приміщенням суборендар (TOB «МBM-KИЇB») здійснював орендні платежі згідно умов Договору.

Крім того, згідно умов Договору № 633 Суборендар (TOB «МВМ-КИЇВ») оплатив банківську гарантію та щомісячно здійснював оплату спожитих послуг.

За умовами даного Договору № 633 Суборендар сплачує Орендарю орендну плату, яка становить 12 701,26 грн. ПДВ - 2 540,25 грн., всього - 15 241,51 грн. за один повний календарний місяць суборенди, що є еквівалентом 1 705,25 доларів США з ПДВ по офіційному курсу НБУ 8.9380 гривень за 1 долар США (станом на 24 лютого 2014 року), Індексація орендної плати відбувається на умовах, передбачених цим Договором. Приміщення було передано за Актом прийому - передачі приміщення від 01.04.2016.

В подальшому, з ініціативи ТОВ «Форум - Менеджмент груп», позивачеві було запропоновано орендувати вказане приміщення в контрагента TOB «АККОРДА».

31 жовтня 2014 року між TOB «МВМ-Київ» (Суборендар), TOB «Форум - Менеджмент Груп» (Орендар) та TOB «АККОРДА» (код 39424712) (в подальшому TOB «КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ»), на вимогу Орендаря, було укладено договір про внесення змін до договору суборенди № ДС 633 від 24.02.2014 року (про заміну сторони у зобов`язанні), який від імені TOB «АККОРДА» підписав директор ОСОБА_4 .

За таких обставин до нового орендаря - TOB «АККОРДА» (в подальшому TOB «КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ») перейшли з 01.11.2014 всі права та обов`язки за основним Договором суборенди № ДС 633 від 24.02.2014.

09 березня 2016 року між ТОВ «МВМ-КИЇВ» було укладено договір оренди № 1053 з TOB «АККОРДА» (в подальшому TOB «КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ»), згідно якого Суборендар продовжував користуватися на умовах суборенди нежитловим приміщенням (офіс № 801) площею 102.97 кв.м. - надані за текстом ОСОБА_5 , розташоване на 8-му поверсі в будівлі за адресою: Україна, м. Київ. вул. Героїв Космосу, 4 - надалі за текстом Будівля на строк 3 01.04.2014 до 31.03.2016 року.

Договір суборенди № ДС 1053 від 09.03.2016, від імені TOB «АККОРДА» (в подальшому TOB «КОМПАНІЯ РЕСТАЙЛ») укладений в особі заступника директора з господарської діяльності ОСОБА_6 , який діє на підставі довіреності б/н від 10.12.2015 та протоколу №30/11-15 загальних зборів учасників TOB «АККОРДА» від 30.11.2015 року.

Таким чином, з 01 листопада 2014 року до 31 грудня 2016 року TOB «МВМ-Київ» мало фінансово-господарські відносини з TOB «АККОРДА».

Крім того, в Єдиному державному реєстрі судових рішень щодо діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Рестайл (колишня назва товариство з обмеженою відповідальністю «АККОРДА») наявний вирок Вишгородського районного суду у Київській області від 06 квітня 2018 року по справі №363/4995/17 за кримінальним провадженням, внесеним в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0002519 за ознаками злочину передбаченого частиною 5 статті 27, частини 1 статті 205-1 Кримінального кодексу України, за змістом якого:

"В березні 2016 року у місті Борисполі Київської області ОСОБА_2, зустрілась зі своїм знайомим на ім`я ОСОБА_7 , повні анкетні дані особи досудовим розслідуванням не встановлено, з приводу свого працевлаштування. Особа на ім`я ОСОБА_7 , запропоновував ОСОБА_2 призначити її на посаду директора підприємства товариства з обмеженою відповідальністю "АККОРДА", теперішня назва якої товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Рестайл" та надати йому паспорт і ідентифікаційний код останньої з метою внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи, завідомо неправдивих відомостей.

Крім того, особа на ім`я ОСОБА_7 повідомив, що ОСОБА_2 необхідно буде підписати документи, які будуть використовуватися у подальшому для здійснення незаконних фінансово господарський операцій, від імені ТОВ "АККОРДА". За вказані дії він пообіцяв ОСОБА_2 винагородження у вигляді грошових коштів, які він буде перераховувати на її картковий рахунок.

Розуміючи протиправний характер своїх дій, усвідомлюючи про відсутність навиків і досвіду для виконання таких обов`язків, пов`язаних із зайняттям підприємницькою діяльністю, ОСОБА_2 з корисливих мотивів, не маючи наміру здійснювати господарську діяльність від імені вказаного товариства, погодилась на таку пропозицію.

На час підписання протоколу № 7 від 01.03.2016р. загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АККОРДА" () та довіреності від 02.03.2016р. № б/н, ОСОБА_2 розуміла та усвідомлювала, що вона вносить неправдиві відомості в документи, які відповідно до Закону подаються для проведення державної реєстрації товариства з обмеженою відповідальністю "АККОРДА" (), оскільки ОСОБА_8 погодилася на пропозицію невстановленої слідством особи про те, що директором товариства буде призначено її та вона, в подальшому, до діяльності товариства з обмеженою відповідальністю "АККОРДА" () не буде мати ніякого відношення, а фінансово-господарською діяльністю з використанням реквізитів товариства з обмеженою відповідальністю «АККОРДА» () будуть займатись інші особи…". Згідно вказаного вироку ОСОБА_2 визнано винною та призначено покарання у вигляді штрафу.

З урахуванням вищенаведеного, відповідачем зроблено висновок про неможливість вчинення господарських операцій товариством з обмеженою відповідальністю «МВМ-КИЇВ» з контрагентом товариством з обмеженою відповідальністю «АККОРДА» у перевіряємому періоді (з 02 квітня 2016 року) та виписані вищенаведені первинні бухгалтерські документи не відповідають вимогам статті 9 Закону України "Про бухгалтерській облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно з частиною 1 статті 205-1 Кримінального кодексу України внесення в документи, які відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи - підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисне подання для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості, караються штрафом від п`ятисот до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, або арештом на строк від трьох до шести місяців, або обмеженням волі на строк до двох років.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_2 , що була директором ТОВ «Аккорда» у 2016 році, було визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.5 ст.27 ч.1 ст.205-1 КК України, а саме в пособництві у підробленні документів, які подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи або фізичної особи-підприємця, тобто внесення в документи, що відповідно до закону подаються для проведення державної реєстрації юридичної особи чи фізичної особи-підприємця, завідомо неправдивих відомостей, а також умисному поданні для проведення такої реєстрації документів, які містять завідомо неправдиві відомості.

Суд зазначає, що вказаний вирок не містить жодних відомостей, які б відображали обставин фінансово-господарської діяльності ТОВ «Аккорда», як юридичної особи, та позивача у 2016 році, про відсутність ознак реальності якої, зазначає відповідач в своєму Акті перевірки.

Верховний Суд у постанові від 27.02.2013 р. у справі №813/1766/17 приймаючи кардинальне рішення на користь суб`єкта господарювання дійшов висновку, що у вироках, на які посилався контролюючий орган, не зафіксовано обставин, що підтверджують неможливість здійснення господарських операцій саме з суб`єктом господарювання - платником податків. Також, колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду зазначила, що сам факт наявності вироків не дає підстав для автоматичного висновку про нереальність господарських операцій, внаслідок чого необхідно перевіряти доведеність кожного податкового правопорушення та комплексно досліджувати всі складові господарських операцій з урахуванням обставин, установлених у вироках, які набули законної сили.

Аналогічну правову позицію Верховний Суд вже висловив у наступних постановах від 20.11.2018 р. у справі № 808/2858/16; від 19.09.2018 р. у справі № 809/2438/15; від 31.07.2018 р. у справі № 808/1507/16; від 05.06.2018 р. у справі № 2а-1570/6063/12; від 17.04.2018 р. у справі № 808/2459/17; від 27.03.201 8 р. у справі №815/6470/16.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 20.06.2018 р. у справі №826/14465/13-а звернув увагу на те, чи була особа, стосовно якої прийнято обвинувальний вирок, тією самою особою, яка підписувала документи від контрагента суб`єкта господарювання, на підставі яких останній сформував витрати, податковий кредит, а також чи збігається період вчинення злочину з періодом, у який було підписано відповідні документи.

Відповідно до ч.6 ст.78 КАС України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За вказаних обставин, у відповідності до приписів ст.73 КАС України, суд вважає вказаний вирок неналежним доказом порушення позивачем вимог податкового законодавства, оскільки він не містить інформацію щодо предмета доказування.

У той же час суд приймає до уваги інший доказ, наданий позивачем, а саме копію нотаріальної заяви ОСОБА_2 від 23.09.2016 року, відповідно до якої остання стверджує факт підписання нею від імені ТОВ «Аккорда», де ОСОБА_2 значиться підписантом, всіх документів та виконання договорів з метою створення правових наслідків, обумовлених ними.

Крім цього, в матеріалах справи наявні документи ТОВ «Аккорда», підписані іншим керівником, в т.ч. ОСОБА_4 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 тощо (Т.1., арк. 13-14).

Наведені у вказаному доказі обставини відповідачем під час розгляду справи не спростовані, жодної оцінки такій заяві у наданому вироку від 06.04.2018 року не відображено.

Крім цього, в матеріалах справи наявні додаткові докази, які підтверджують факт використання позивачем спірного орендованого приміщення (реальність надання якого в оренду поставлена під сумнів відповідачем), так до матеріалів справи додано документи, що підтверджують факт замовлення, використання та подальшої оплати позивачем в спірне орендоване приміщення інтернет-зв`язку, води, електроенергії тощо.

Таким чином, суд приходить до переконання на підставі наявних у справі доказів, показань свідка про встановлення факту реального отримання послуг позивачем та їх оплати, а також наявність ділової мети отримання послуг, пов`язаної із подальшим використанням в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Відтак, вказане свідчить про правомірність формування позивачем податкового кредиту за операціями з ТОВ «АККОРДА» та протиправність висновків відповідача про порушення ТОВ «МВМ-КИЇВ» п. 44.1, п. 44.6 ст. 44, п.п. 198.1 п.198.2, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 ПК України внаслідок чого занижено податок на додану вартість на загальну суму 73631,00 грн. в тому числі: за березень 2016 року на суму 6635 грн., за квітень 2016 року на суму 6618 грн., за травень 2016 року на суму 6681 грн., за червень 2016 року на суму 6656 грн., за липень 2016 року на суму 6745 грн., за серпень 2016 року на суму 6732 грн., за вересень 2016 року на суму 6656 грн., за жовтень 2016 року на суму 9630 грн., за листопад 2016 року на суму 9868 грн. та за грудень 2016 року на суму 7410 гривень.

Як вбачається з оскаржуваного податкового повідомлення-рішення відповідачем до позивача застосовано штрафні санкції згідно з підпунктом 54.3.2 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 Податкового кодексу України та пунктом 57.3 статті 57, пунктом 123.1 статті 123 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями у розмірі 25%.

За приписами п. 111.1. ст. 111 ПК України за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються такі види юридичної відповідальності:

111.1.1. фінансова;

111.1.2. адміністративна;

111.1.3. кримінальна.

111.2. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені.

Відповідно до пункту 123.1 статті 123 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -

тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

При повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку, зменшення суми бюджетного відшкодування -

тягне за собою накладення на платника податків штрафу у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Отже, фінансова відповідальність платника податку можлива лише за умови доведення контролюючим органом факту порушення таким платником законодавства з питань оподаткування, чого під час розгляду даної справи встановлено не було.

Відтак, підстави для застосування до позивача штрафних санкцій в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування відсутні.

Частиною 2 статті 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, приймаючи до уваги викладене вище, суд приходить до переконання про протиправність податкового повідомлення-рішення №2 від 28.09.2018, у зв`язку із чим воно підлягає скасуванню

Відповідно до положень чч. 1 та 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно положень ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Частинами 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Оцінюючи подані сторонами докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням обставин зазначених вище, суд прийшов до переконання про задоволення позовних вимог повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов товариства з обмеженою відповідальністю "МВМ-КИЇВ" (адреса: 03148, м. Київ, вул. Героїв Космосу, 4, офіс 801, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати повідомлення - рішення форми «Р» №2 від 28 вересня 2018 року, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у місті Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

3. Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «МВМ-КИЇВ" (адреса: 03148, м. Київ, вул. Героїв Космосу, 4, офіс 801, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1765 гривень (одна тисяча сімсот шістдесят п`ять гривень) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ).

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту рішення.

Суддя Н.В. Клочкова

Повний текст рішення суду підписаний 07 червня 2019 року.