Справа № 826/12552/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

06 червня 2019 року №826/12552/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Вєкуа Н.Г., при секретарі судового засідання Багрій М.В., за участі: представника позивача - Федоришина О.О., представника відповідача - Гординської О.М. розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "КАЇССА"
до третя особаМіністерства економічного розвитку і торгівлі України Державна фіскальна служба України
про скасування наказу № 769 від 31.05.2018 в частині, -

На підставі ч. 1 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 06 червня 2019 року проголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) судове рішення. Виготовлення рішення у повному обсязі відкладено, про що повідомлено осіб, які брали участь у розгляді справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 243 названого Кодексу. Під час проголошення скороченого (вступної та резолютивної частин) судового рішення сторонам роз`яснено зміст судового рішення, порядок і строк його оскарження, а також порядок отримання повного тексту рішення.

В С Т А Н О В И В:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернулось Приватне сільськогосподарське підприємство "КАЇССА" (73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Лавреньова, буд. 13, кв. 41, ) з позовом до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (01008, м. Київ, вул. Михайла Грушевського, буд. 12/2, ) про скасування наказу Міністерства економічного розвитку та торгівлі України №769 від 31.05.2018 в частині застосування до приватного сільськогосподарського підприємства "КАЇССА" спеціальної санкції у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності (пункт 383 продовження додатку до наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №769 від 31.05.2018 "Перелік суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, до яких застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності").

Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачем вживались заходи для недопущення господарського правопорушення, які були спрямовані на повернення виручки в іноземній валюті, що виключає наявність вини в діях позивача, і як наслідок, відсутність складу правопорушення. За таких обставин, відповідачем було безпідставно застосовано до позивача санкцію у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності на території України, оскільки вина позивача в порушенні вимог статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» відсутня, враховуючи, що позивачем було вжито всі заходи для повернення валютної виручки.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 вересня 2018 року відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду у підготовчому провадженні.

Відповідач надав суд відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що твердження позивача про те, що ним вжито всі заходи для повернення валютної виручки є необґрунтованими і не підтвердженими жодними належними доказами, а тому висновки позивача не спростовують підстав правомірності застосування дії спеціальної санкції та не обґрунтовують позовні вимоги.

Також, відповідачем було подано клопотання про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державну фіскальну службу України.

В судовому засіданні 29.11.2018 судом було задоволено клопотання відповідача та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Державну фіскальну службу України.

Позивач надав суду додаткові пояснення по справі, в яких наголосив, що ПСП «Каїсса» вживало активні заходи для стягнення заборгованості з контрагента, що підтверджується існуванням судового рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України. Також, позивач звертався до Апеляційного суду міста Києва із заявою про визнання і надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП, до Посольства Китайської Народної Республіки в України із заявою щодо невиконання підприємством INNER MONGOLIA HCL CEREALS & OILS IMPORT AND EXPORT CO., LTD своїх договірних зобов`язань, до Херсонського ВП ГУ НП в Херсонській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, до Державної фіскальної служби України із адвокатським запитом про надання інформації чи зафіксована в базах даних органів ДФС інформація щодо здійснення підприємством INNER MONGOLIA HCL CEREALS & OILS IMPORT AND EXPORT CO., LTD будь-яких господарських операцій в митних режимах імпорту та експорту на митній території України у період з січня 2017 року по теперішній час, також позивач звертався з відповідними запитами до Міністерства внутрішніх справ та Міністерства Юстиції України. Так, дії спрямовані на повернення виручки в іноземній валюті виключають наявність вини в діях ПСП «Каїсса» та наявність складу правопорушення.

В судовому засіданні 06 червня 2019 року представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні 06 червня 2019 року проти позовних вимог заперечував та просив відмовити в задоволенні позову.

У судовому засіданні 06 червня 2019 року на підставі частини третьої статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення, доводи та заперечення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши подані суду письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з наказом Мінекономрозвитку №769 від 31.05.2018 року до Приватного сільськогосподарського підприємства "КАЇССА" за порушення ст. 1 і 2 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» застосовано спеціальну санкцію - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності (порядковий номер 383 у додатку «Перелік суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України, до яких застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності» до такого Наказу).

Підставою для застосування зазначеної санкції стало подання ДФС України від 16.01.2018 року №702/99-99-14-06-02-16 про застосування спеціальних санкцій.

07.08.2018 Приватне сільськогосподарське підприємство "КАЇССА" звернулось до Департаменту регулювання зовнішньоекономічної діяльності Міністерства економічного розвитку і торгівлі України із клопотання про скасування дії санкції, до якого було додано, зокрема: лист-звернення; довідку з філії АТ «Укрексімбанк» від 27.06.2018 №069-16/522; копію рішення МКАС при ТПП від 31.10.2017 по справі АС №134к/2017, яким стягнуто з підприємства INNER MONGOLIA HCL CEREALS & OILS IMPORT AND EXPORT CO., LTD на користь позивача 63 480, 06 дол. США та яке набрало законної сили, проте не було виконано; копії міжнародних товаро-транспортних накладних від 28.12.2016; копію митної декларації від 28.12.2016, копії відомостей про фактичне вивезення товару від 14.01.2017.

Листом Мінекономрозвитку від 10.08.2018 №4102-13/3501207 Приватне сільськогосподарське підприємство "КАЇССА" повідомлено, що для розгляду питання про тимчасове зупинення дії спеціальної санкції Підприємству необхідно додатково надати до Мінекономрозвитку належним чином завірені копії про хід стягнення заборгованості з підприємства INNER MONGOLIA HCL CEREALS & OILS IMPORT AND EXPORT CO., LTD станом на поточну дату та оновлені довідки з усіх обслуговуючих банків про відсутність порушень законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями.

Позивач, не погоджуючись з наказом Мінекономрозвитку щодо застосування стосовно нього спеціальної санкції - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, звернулось до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до частин 1 та 2 статті 37 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність (далі - Закон №959-ХІІ), за порушення цього або пов`язаних з ним законів України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності або іноземних суб`єктів господарської діяльності може бути застосовано спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування у випадках порушення такими суб`єктами цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, що встановлюють певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій. Санкції, зазначені у цій статті, застосовуються центральним органом виконавчої влади з питань економічної політики за поданням органів державної податкової та контрольно-ревізійної служб, митних, правоохоронних органів, органів Антимонопольного комітету України, національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, та Національного банку України або за рішенням суду.

Відповідно до частини 3 статті 37 Закону №959-ХІІ подання щодо застосування санкцій повинно містити такі дані: найменування та реквізити суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності (для іноземних суб`єктів господарювання - мовою країни їхнього місцезнаходження), відомості про зміст порушення з посиланням на конкретні положення законодавства України, вид спеціальної санкції, яку пропонується застосувати, найменування та реквізити контрагента, при виконанні контракту з яким порушено законодавство, іншу доцільну інформацію.

Частиною 10 статті 37 Закону №959-ХІІ передбачено, що якщо суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб`єктами господарської діяльності, до яких застосовано санкції, усунуто допущені порушення законодавства України або вжито практичні заходи, що гарантують виконання цього Закону та/або пов`язаних з ним законів України, ініціатори подання щодо застосування санкцій можуть направляти центральному органу виконавчої влади з питань економічної політики матеріали про їх скасування (зміну виду, тимчасове зупинення).

Наказом Міністерства економіки України від 17.04.2000 №52 затверджено Положення про порядок застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності України та іноземних суб`єктів господарської діяльності спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону №959-ХІІ (далі - Положення № 52), яке визначає порядок застосування (скасування, зміни виду, тимчасового зупинення дії) Міністерством економічного розвитку і торгівлі України спеціальних санкцій, передбачених статтею 37 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», до українських суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та іноземних суб`єктів господарської діяльності.

Згідно з підпункту 1.2 пункту 1 Положення № 52, санкції застосовуються Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, що порушили Закон України Про зовнішньоекономічну діяльність та пов`язані з ним закони України, зокрема, в разі порушення суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності валютного, митного, податкового, іншого законодавства, що встановлює певні заборони, обмеження або порядок здійснення зовнішньоекономічних операцій, та в разі проведення ними дій, які можуть зашкодити інтересам національної економічної безпеки.

Відповідно до пункту 4.8. Положення № 52 про застосування санкцій, передбачених статтею 37 Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність, видається наказ Міністерством економічного розвитку і торгівлі України, у якому вказуються норми чинного законодавства, які було порушено, матеріали, на підставі яких видано наказ, реквізити суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовані санкції, та вид санкції, дата, з якої санкція починає діяти.

Відповідно до пункту 4.13 Положення №52, якщо суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності або іноземними суб`єктами господарської діяльності, до яких застосовано санкції, усунуто допущені порушення законодавства України або вжито практичні заходи, що гарантують виконання Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність та/або пов`язаних з ним законів України, ініціатори подання щодо застосування санкцій можуть направляти Міністерству економічного розвитку і торгівлі України матеріали про їх скасування (зміна виду, тимчасове зупинення).

Суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності, до яких застосовано санкції, мають право подавати до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України матеріали, що підтверджують вжиті ними заходи до приведення зовнішньоекономічної та пов`язаної з нею господарської діяльності у відповідність до норм чинного законодавства, та виходити до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України з клопотанням про скасування (зміну виду, тимчасового зупинення) дії санкцій (абзац 1 пункту 4.14 Положення №52).

Пунктом 4.15 Положення №52, визначено, що у разі усунення порушень законодавства України або застосування практичних заходів, що гарантують виконання Закону України Про зовнішньоекономічну діяльність та/або пов`язаних з ним законів України, і приведення своєї зовнішньоекономічної діяльності у відповідність із законами України або надання достатніх доказів неможливості (безперспективності) застосування практичних заходів, що гарантують виконання зазначеного Закону, суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності та іноземні суб`єкти господарської діяльності, до яких застосовано санкції, мають право подавати до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України відповідні матеріали та виходити з клопотанням про скасування (зміна виду, тимчасове зупинення) дії санкцій.

Клопотання повинно містити такі документи: лист-звернення з викладенням причин, що призвели до порушення, та про вжиті заходи щодо приведення своєї діяльності у відповідність із нормами законодавства України; оригінали або завірені в установленому порядку копії матеріалів (довідки) від державних органів, що здійснюють контроль за зовнішньоекономічною діяльністю чи валютний контроль, та/або агентів валютного контролю, які засвідчують вжиті суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності практичні заходи щодо приведення своєї діяльності у відповідність із нормами законодавства України.

Загальний термін розгляду цих клопотань не повинен перевищувати тридцяти календарних днів.

Статтею 9 Закону №959-ХІІ встановлено, що органами державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності є: Верховна Рада України, Кабінет Міністрів України, Національний банк України, Центральний орган виконавчої влади з питань економічної політики, органи доходів і зборів, Антимонопольний комітет України, Міжвідомча комісія з міжнародної торгівлі.

Органами валютного нагляду відповідно до приписів статті 11 Закону України «Про валюту і валютні операції» є: Національний банк України та центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику. Органи валютного нагляду в межах своєї компетенції здійснюють нагляд за дотриманням резидентами та нерезидентами валютного законодавства.

З метою уточнення інформації Міністерство економічного розвитку і торгівлі України може звертатися до державних органів, що здійснюють контроль у сфері зовнішньоекономічної діяльності, валютний контроль, та агентів валютного контролю із запитами про одержання додаткових матеріалів (інформації) щодо діяльності суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, які звернулися до нього з клопотанням про скасування (зміна виду, тимчасове зупинення) дії санкції (пункт 4.16 Положення № 52).

З наведених вище норм законодавства вбачається, що підставою для видання наказу про застосування до суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності санкцій, передбачених частиною 1 статті 37 Закону України №959-ХІІ, є порушення певним суб`єктом зовнішньоекономічної діяльності Закону України № 959-ХІІ та/або пов`язаних з ним законів та направлення визначених статтею 37 Закону №959-ХІІ суб`єктами звернення відповідного подання

Судом встановлено, що підставою для внесення ДФС України до Мінекономрозвитку України подання про включення Приватного сільськогосподарського підприємства "КАЇССА" до переліку суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, до яких необхідно застосувати спеціальну санкцію - індивідуальний режим ліцензування зовнішньоекономічної діяльності стала наявність простроченої дебіторської заборгованості за здійсненою зовнішньоекономічною операцією позивача з підприємством INNER MONGOLIA HCL CEREALS & OILS IMPORT AND EXPORT CO., LTD за експортним договором від 06.12.2016 №30/1FCA-F в розмірі 63 480, 06 тис. дол. США.

На час судового розгляду даної справи, вказана вище заборгованість не погашена.

При цьому, позивач наполягає, що ним було вжито усі заходи для повернення валютної виручки, однак суд не погоджується з такими твердженнями позивача та відхиляє їх, враховуючи беручи до уваги наступне.

Дійсно, Законом не встановлено конкретного переліку обставин, якими суб`єкт господарювання може довести, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення в сфері зовнішньоекономічної діяльності, а тому суду, необхідно в даному випадку встановити чи вжив суб`єкт господарювання усіх залежних від нього заходів для недопущення правопорушення в сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Водночас, суд також враховує, що в листі Мінекономрозвитку від 10.08.2018 №4102-13/3501207 позивачеві було чітко визначено, які саме документи додатково необхідно надати для розгляду питання про тимчасове зупинення дії спеціальної санкції, а саме: належним чином завірені копії про хід стягнення заборгованості з підприємства INNER MONGOLIA HCL CEREALS & OILS IMPORT AND EXPORT CO., LTD станом на поточну дату та оновлені довідки з усіх обслуговуючих банків про відсутність порушень законодавчо встановлених термінів розрахунків за експортно-імпортними операціями.

Необхідно зазначити, що приписами пункту 4.15 Положення №52 також передбачено певний перелік документів, який необхідно подати для розгляду клопотання про скасування (зміну виду, тимчасове зупинення) дії санкцій.

Так, що стосується посилання позивача на заяву, яка була подана до Апеляційного суду міста Києва про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, як на один із заходів для повернення валютної виручки, то суд не вважає таке звернення належним способом, який міг би сприяти стягненню валютної виручки та усуненню порушення в сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки місцезнаходженням боржника - підприємства INNER MONGOLIA HCL CEREALS & OILS IMPORT AND EXPORT CO., LTD є Китай, при цьому майна на території України зазначене підприємство не має, а тому Апеляційний суд міста Києва не був належним суб`єктом розгляду такої скарги, у зв`язку з чим власне, її і було повернуто позивачеві, при цьому, доказів того що позивач звертався з аналогічною заявою до Торгово-промислової палати України, як було рекомендовано ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 14.09.2019 по справі №2-к/796/70/2018, до подання позовної заяви в даній справі, матеріали справи не містять.

Натомість, звернення позивача до Херсонської Торгово-промислової палати було реалізоване лише 30.05.2019, тобто вже після звернення до суду з даним позовом та під час розгляду справи по суті (підготовче провадження у справі закрито протокольною ухвалою від 04.04.2019).

Стосовно посилань позивача на звернення до Херсонського міського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Херсонській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, то суд також відхиляє дані посилання, як один з доказів того, що позивачем вчинились дії щодо усунення порушень в сфері зовнішньоекономічної діяльності, адже внесення даних до Єдиного реєстру досудових розслідувань відносно контрагента, який знаходиться за межами України, до того ж немає жодного майна на її території, жодним чином не вплинуло на хід подій, які б сприяли сплаті дебіторської заборгованості та усуненню порушень в сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Також, суд вважає недоцільним посилання позивача на його звернення із заявою до Керівника посольства Китайської Народної Республіки, як на один із заходів щодо усунення порушень в сфері зовнішньоекономічної діяльності, оскільки посольства загалом виконують дипломатичні, представницькі функції, а тому таке звернення не могло вплинути на вирішення проблеми щодо повернення коштів підприємством INNER MONGOLIA HCL CEREALS & OILS IMPORT AND EXPORT CO., LTD, при цьому, матеріали справи свідчать, що вказану заяву було надіслано на адресу посольства лише 05.03.2019, тобто вже після звернення до суду з даним позовом (08.08.2018).

Крім того, щодо посилань позивача, які зазначені, зокрема, в листі до Херсонської Торгово-промислової палати та в заяві до посольства Китайської Народної Республіки, щодо багаточисельних повідомлень про необхідність сплати залишкової суми заборгованості, які були надіслані підприємству INNER MONGOLIA HCL CEREALS & OILS IMPORT AND EXPORT CO., LTD, то матеріали справи не містять жодних доказів, зокрема, копій листів, які б підтверджували звернення позивача до контрагента з претензією про погашення дебіторською заборгованості та виконання рішення МКАС при ТПП України.

Так, суд наголошує, що дійсно законодавством не визначено чіткий перелік дій, які необхідно вчинити суб`єкту господарювання для приведення своєї діяльності у відповідність до нормам Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність», разом з тим, суд враховує, що пунктом 4.15 Положення №52 визначено перелік додаткових матеріалів, які можуть слугувати підтвердженням щодо вжиття заходів про приведення діяльності у відповідність із нормами законодавства, однак, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем вчинялись відповідні дії для отримання документів, визначених пунктом 4.15 Положення №52 та їх подання відповідачеві, крім того, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем було надано відповідачеві документи на виконання вимог листа Мінекономрозвитку від 10.08.2018 №4102-13/3501207.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивачем не було вчинено необхідних, належних та допустимих заходів щодо усунення порушень законодавства, які б давали підстави для скасування дії санкції, застосованої до позивача - індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, а відтак підстав для визнання противними та скасування оскаржуваного рішення не має.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, що відповідачем правомірно було застосовано до позивача санкцію у вигляді індивідуального режиму ліцензування зовнішньоекономічної діяльності, а підстави для її скасування відсутні, зворотнього позивачем під час судового розгляду справи не доведено.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, а також усні та письмові доводи представників сторін стосовно заявлених позовних вимог, суд дійшов до висновку наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати у зв`язку із відмовою у задоволенні позову не підлягають відшкодуванню.

Керуючись статтями 77-78, 139, 143, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Приватного сільськогосподарського підприємства "КАЇССА" (73000, Херсонська область, м. Херсон, вул. Лавреньова, буд. 13, кв. 41, ) відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа

Повний текст рішення виготовлено та підписано 10 червня 2019 року.