Справа № 2040/5876/18
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

Київ

11 червня 2019 року

справа №2040/5876/18

адміністративне провадження №К/9901/9393/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Ханової Р.Ф.,

суддів - Гончарової І.А., Олендера І.Я.

розглянувши у попередньому судовому засіданні касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області

та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у складі суддів Тацій Л.В., Подобайло З.Г., Григорова А.М.

у справі № 2040/5876/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «-Квадро-»

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкового повідомлення-рішення,

У С Т А Н О В И В :

23 липня 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «-Квадро-» (далі - Товариство, позивач у справі) звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління ДФС у Харківській області (далі - податковий орган, відповідач у справі), в якому просило скасувати податкове повідомлення-рішення, яким за затримку реєстрації податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2055333,31 грн застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 205533,31 грн, з мотивів протиправності його прийняття.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31 жовтня 2018 року в задоволені позову відмовлено. При прийнятті рішення суд першої інстанції виходив з того, що платник податків повинен самостійно контролювати свій рахунок у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відсутність реєстраційного ліміту не може бути обставиною, яка звільняє платника податків від відповідальності за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних в ЄРПН відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року скасовано рішення суду першої інстанції, прийнято постанову, якою адміністративний позов задоволено, скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Харківській області № від 10 травня 2018 року.

У квітні 2019 року податковий орган подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального права, встановлення висновків, які не відповідають обставинам справи, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Відзив на касаційну скаргу від позивача до Верховного Суду не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення судів першої та апеляційної інстанцій.

Згідно з частиною третьою статті 3 Кодексу адміністративного судочинства України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Касаційний розгляд справи здійснюється в попередньому судовому засіданні відповідно до статті 343 Кодексу адміністративного судочинства України.

Верховний Суд, переглянувши рішення судів першої та апеляційної інстанцій в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Зазначеним вимогам закону рішення суду апеляційної інстанції відповідає.

Суди першої та апеляційної інстанцій встановили, що Товариство є платником податку на додану вартість згідно свідоцтва про реєстрацію № 200309736 від 9 січня 2014 року, є сільськогосподарським підприємством, основний вид діяльності за КВЕД - 01.11 - вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно електронного повідомлення про взяття на облік рахунків в органах ДФСУ за даними, отриманими від банків та інших фінансових установ 11 січня 2016 року позивачу відкрито в Казначействі України рахунок № 2002, МФО 899998.

Податковим органом проведено камеральну перевірку Товариства за результатами якої складено акт № 5237/20-40-12-12-09/34210990 від 12 квітня 2018 року.

В ході даної перевірки податковим органом зроблено висновок про порушення на 3 (три) дні граничного терміну реєстрації 78 (семидесяти восьми) податкових накладних за господарськими операціями по договору поставки № 01/23-16 від 23 березня 2016 року, укладеного між Товариством (постачальник) та ТОВ «Первомайський харчовий комбінат «Ідеал» (покупець). Дата виписки податкових накладних 28 грудня 2016 року, дата реєстрації - 15 січня 2017 року, сума ПДВ - 2055333, 31 грн, граничний термін реєстрації - 12 січня 2017 року.

На підставі висновків акта перевірки податковим органом прийнято податкове повідомлення-рішення № від 10 травня 2018 року, яким до Товариства застосовано штраф в розмірі 10% у сумі 205533,31 грн за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 2055333, 31 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено та не спростовано доводами касаційної скарги, що 4 січня 2017 року податкові накладні № 1532/2/, 1533/2/, 1534/2/, 1535/2/, 1536/2/, 1537/2/, 1538/2/, 1539/2/, 1540/2/ та 1541/2/ направлені позивачем на реєстрацію. Згідно копій квитанцій №1 від 4 січня 2017 року по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (4935,61 грн) продавця.

5 січня 2017 року позивачем з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ВТБ банк» до Казначейства України на рахунок № НОМЕР_2 , код банку 899998, перераховано 1055860,00 грн. Призначення платежу: сплата ПДВ за грудень 2016 року.

6 січня 2017 року позивачем з рахунку № НОМЕР_1 , відкритого в АТ «ВТБ банк» до Казначейства України на рахунок № НОМЕР_2 , код банку 899998, перераховано 1288230,00 грн. Призначення платежу: сплата ПДВ за грудень 2016 року.

10 січня 2017 року податкові накладні № 1542/2/, 1543/2/, 1544/2/, 1545/2/, 1546/2/, 1548/2/, 1549/2/, 1550/2/ направлені позивачем на реєстрацію. Згідно копій квитанцій №1 від 10 січня 2017 року по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (1847,16 грн) продавця.

11 січня 2017 року податкові накладні № 1551/2/, 1552/2/, 1553/2/, 1554/2/, 1555/2/, 1557/2/, 1558/2/, 1559/2/, 1561/2/, 1561/2/, 1562/2/, 1563/2/, 1564/2/, 1565/2/, 1566/2/, 1567/2/, 1568/2/, 1569/2/, 1570/2/, 1571/2/, 1572/2/, 1573/2/, 1574/2/, 1575/2/, 1576/2/, 1577/2/, 1578/2/, 1579/2/, 1580/2/, 1581/2/, 1582/2/, 1583/2/, 1585/2/, 1586/2/, 1587/2/, 1588/2/, 1589/2/, 1590/2/, 1592/2/, 1593/2/, 1594/2/, 1595/2/, 1596/2/, 1597/2/, 1598/2/, 1599/2/, 1600/2/ направлені позивачем на реєстрацію. Згідно копій квитанцій №1 від 11 січня 2017 року по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (1847,16 грн) продавця.

12 січня 2017 року податкові накладні №№ 1601/2/, 1602/2/, 1603/2/, 1604/2/, 1605/2/, 1607/2/, 1608/2/, 1609/2/, 1610/2/, 1611/2/, 1612/2/, 1614/2/, 1615/2/, 1616/2/,1617/2/, 1618/2/ направлені позивачем на реєстрацію. Згідно копій квитанцій №1 від 12 січня 2017 року по всім вказаним податковим накладним міститься позначка про їх неприйняття. Причиною неприйняття зазначено, що суми ПДВ в цих податкових накладних не може перевищувати суму ліміту на рахунку ПДВ (1847,16 грн) продавця.

Згідно копій квитанцій № 1 від 15 січня 2017 року всі вищенаведені податкові накладні було доставлено до центрального рівня ДФС України та прийнято.

Відповідно до частин першої та другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

При вирішенні питання щодо правильності застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права до спірних правовідносин, Суд виходить з наступного.

В касаційній скарзі податковий орган зазначає, що 29 грудня 2016 року Товариству скасовано реєстрацію суб`єкта спеціального режиму та з 1 січня 2017 року переведено на загальну систему оподаткування.

Судами попередніх інстанцій встановлено, та не поставлено під сумнів доводами касаційної скарги, що податкові накладні виписані позивачем 28 грудня 2016 року, тобто складались на дату, коли Товариство було зареєстровано в реєстрі суб`єктів спеціального режиму.

Особливості спеціального режиму оподаткування діяльності у сфері сільського та лісового господарства, а також рибальства визначені статтею 209 Податкового кодексу України (в редакції, яка діяла на момент спірних правовідносин)

Товариством здійснено поставку насіння соняшника, яке відповідно до Закону України «Про Митний тариф України» відноситься до коду товарів « 1206 00 - насіння соняшнику», отже суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку, що спірні податкові накладні складені Товариством як сільгоспвиробником та по операціям, що відповідають визначенню статті 209 Податкового кодексу України. Вказаний висновок не спростовано доводами касаційної скарги.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2017 році» від 20 грудня 2016 року розділ XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнено пунктами 48-51, де встановлено, зокрема, що рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, що додатково відкриті відповідно до пункту 200-1.2 статті 200-1 цього Кодексу платникам - сільськогосподарським підприємствам, які обрали спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, закриваються з дня, наступного за граничним строком сплати податкових зобов`язань за грудень 2016 року, для платників, які обрали квартальний податковий період, - за четвертий квартал 2016 року (пункт 48); реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), складених платниками - сільськогосподарськими підприємствами, що до 1 січня 2017 року застосовували спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, за операціями з постачання сільськогосподарських товарів/послуг, визначених відповідно до пункту 209.7 статті 209 цього Кодексу, має бути здійснена не пізніше 15 січня 2017 року (пункт 49).

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що пунктом 49 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк реєстрації податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, складених платниками сільськогосподарськими підприємствами - до 15 січня 2017 року.

Судами попередніх інстанцій встановлено та не спростовано доводами податкового органу, що з метою виконання норм Кодексу та відповідно до листів ДФС, Казначейством забезпечено функціонування додаткових електронних ПДВ-рахунків з урахуванням терміну чинності статті 209 Податкового кодексу України. Казначейством застосовано технічну процедуру блокування спецрахунків. Додаткові електронні ПДВ-рахунки з 4 січня 2017 року по 12 січня 2017 року були заблоковані.

Суд погоджується з висновком суду апеляційної інстанції, що оскільки пунктом 49 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України встановлено спеціальний строк реєстрації податкових накладних у ЄРПН, складених платниками - сільськогосподарськими підприємствами - до 15 січня 2017 року, а податкові накладні, складені позивачем 28 грудня 2016 року зареєстровані в реєстрі 15 січня 2017 року, реєстрація відбулась з дотриманням строку, встановленого законом.

Суд визнає, що суд апеляційної інстанції не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого, касаційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 341, 343, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

Касаційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області залишити без задоволення.

Постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у справі № 2040/5876/18 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Р.Ф. Ханова

Судді: І.А. Гончарова

І.Я. Олендер