Справа № 640/9404/19
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

05 червня 2019 року м. Київ № 640/9404/19

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстратор" Нікітіної Юлії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Реєстратор", Міністерство юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстратор» Нікітіної Юлії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство «Реєстратор», Міністерство юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про:

- визнання дій державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстратор" Нікітіної Юлії Володимирівни щодо внесення запису №8026878 про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Будівельна Корпорація" від 06 травня 2019 року, - неправомірними;

- скасування реєстраційного запису №8026878 про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Будівельна Корпорація" від 06 травня 2019 року, що був внесений відповідно 06 травня 2019 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Будівельна Корпорація" та володіє часткою даного товариства у розмірі 62,5%. З Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань позивачу стало відомо про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Будівельна Корпорація" відповідно до запису №8026878 від 06 травня 2019 року. Оскільки позивач вважає, що передбачені статтею 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" документи, необхідні для державної реєстрації припинення юридичної особи, відповідачу не надавалися, запис державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстратор" Нікітіної Юлії Володимирівни про припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Будівельна Корпорація" є протиправним та підлягає скасуванню.

Окрім того, позивач пояснив, що в провадженні Господарського суду міста Києва перебуває справа №910/15938/18, в якій інший учасник вказаного товариства (ОСОБА_2 ) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна корпорація" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства та скасування реєстраційних дій.

З Єдиного державного реєстру судових рішень також вбачається, що на даний час Північним апеляційним господарським судом в апеляційному порядку здійснюється перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 12 березня 2019 року у справі №910/15925/18 за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна корпорація" про визнання недійсними рішень загальних зборів учасників товариства та скасування реєстраційних дій.

Так, рішенням суду у справі №910/15925/18 визнано недійсними повністю з моменту прийняття рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна корпорація" від 18 липня 2018 року, оформленого протоколом №3 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна корпорація" від 18 липня 2018 року. Визнано недійсним повністю з моменту затвердження статут Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна корпорація" в новій редакції, затверджений рішенням Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна корпорація" від 18 липня 2018 року, оформлений протоколом №3 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна корпорація" від 18 липня 2018 року. Вирішено скасувати реєстраційні дії відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна корпорація", проведені 19 липня 2018 року Бадаховим Юрієм Назіровичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на підставі рішення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна корпорація" від 18 липня 2018 року, оформленого протоколом №3 Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша будівельна корпорація" від 18 липня 2018 року: внесення змін до відомостей про юридичну особу, що не пов`язані зі змінами в установчих документах; 19 липня 2018 року 2026878; Бадахов Юрій Назірович, приватний нотаріус Бадахов Ю.Н.; зміна додаткової інформації, зміна керівника юридичної особи; Державна реєстрація змін до установчих документів юридичної особи 19 липня 2018 року 3026878; Бадахов Юрій Назірович; приватний нотаріус Бадахов Ю.Н.; зміна органу управління.

В Єдиному державному реєстрі судових рішень також оприлюднена ухвала Господарського суду міста Києва від 06 травня 2019 року у справі №910/1404/19 про залишення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перша Будівельна Корпорація», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Відділ державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Дніпровського району реєстраційної служби Головного управління юстиції у місті Києві, про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційної дії, у зв`язку з повторною неявкою позивача та його представника у судове засідання без поважних причин.

Таким чином, у справі, що розглядається, оскаржуються реєстраційні дії, стосовно яких існує невирішений корпоративний спір, у межах якого можуть бути розв`язані й питання, пов`язані з реєстрацією змін керівника юридичної особи та зміни складу або інформації про засновників та припинення юридичної особи.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частин першої, другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Змістом статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод від 04 травня 1950 року передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського Суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін "встановленим законом" у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, "що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом" (рішення у справі "Занд проти Австрії"). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. <…> фраза "встановленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися "судом, встановленим законом", національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття "суду, встановленого законом" зводиться не лише до правової основи самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Відповідно до частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Таким чином, публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Однак сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

У свою чергу, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він, головним чином, обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо позивач намагається захистити своє порушене приватне право шляхом оскарження управлінських дій суб`єктів владних повноважень.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №805/4506/16-а, від 27 червня 2018 року у справі №815/6945/16.

Згідно із частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Одним зі способів захисту цивільного права є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (пункт 10 частини першої статті 16 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною першою статті 20 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Позивач оскаржує до адміністративного суду дії суб`єкта владних повноважень - державного реєстратора, пов`язані з реєстрацією припинення юридичної особи, посилаючись при цьому на недотримання цим суб`єктом встановленого законом порядку проведення такої реєстрації.

Однак з наведених в позовній заяві мотивів звернення до суду вбачається, що незаконність, на думку позивача, державної реєстрації припинення Товариства з обмеженою відповідальністю "Перша Будівельна Корпорація" пов`язана не з необхідністю захисту його прав у сфері публічно-правових відносин, а захистом корпоративних та майнових прав, що виключає розгляд цієї справи в порядку адміністративного судочинства.

Аналогічна правова позиція щодо визначення судової юрисдикції у справах з аналогічним предметом позову міститься, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі №805/4506/16-а, від 28 листопада 2018 року у справі №815/3490/16.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що у справі, що розглядається, спір не обмежується оскарженням рішення, дії чи бездіяльності державного реєстратора, оскільки в його основі лежить корпоративний спір, який з урахуванням особливості справи, не може бути вирішений в адміністративному суді.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись статтями 170, 248 КАС України,

ухвалив:

У відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Комунального підприємства "Реєстратор" Нікітіної Юлії Володимирівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача: Комунальне підприємство "Реєстратор", Міністерство юстиції України в особі Головного територіального управління юстиції у місті Києві, про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що розгляд даної справи віднесено до юрисдикції місцевого господарського суду в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України.

Ухвала набирає законної сили відповідно до статті 256 КАС України та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак