Справа № 220/357/19
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 року справа №220/357/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді доповідача Ястребової Л.В., суддів Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20 квітня 2019 р. у справі №220/357/19 (головуючий І інстанції Яненко Г.М., повний текст складено 20.04.19р.) за позовом ОСОБА_1 до Поліцейського СРПП Волноваського ВП у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення,-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Поліцейського СРПП Волноваського ВП у Донецькій області про скасування постанови серії ДПО 18 №354814 від 14.02.2019р.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 14.02.2019 року о 15:00 год. відносно нього було винесено постанову серії ДПО 18 № 354814 від 14.02.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення за ч. 6 ст.121КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. Зокрема поліцейський притягнув його до відповідальності за керування автомобілем з причепом без номерного знаку, незважаючи на те, що позивач під час появи поліцейських автомобілем не керував, автомобіль стояв на місці та не рухався, відтак вважає, що порушення ним не скоєне. Також зазначає, що при винесенні постанови поліцейським: не враховано та не доведено, що на час виявлення порушення автомобіль позивача рухався, також постанова складена поліцейським без зазначення посади, звання та П.І.Б. особи якою цю постанову складено, що на думку позивача є підставою для скасування цієї постанови, в зв`язку з численними порушеннями при її складанні (а.с. 1-2).

Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20 квітня 2019р. у справі №220/357/19 у задоволенні адміністративного позову відмовлено (а.с. 17-19).

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтоване рішення, просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що відповідно до статті 71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У рішенні зазначається, що відповідач не надав суду доказів, заперечень проти позову. Отже інспектор не надав жодних доказів відповідно до статті 251 КУПАП про вину позивача (а.с. 21-22).

Всі особи, які беруть участь у справі, до апеляційного суду не прибули, були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме постанови від 14.02.2019 року серії ДПО 18 № 354814 складеної відносно позивача ОСОБА_1 поліцейським СРПП Марїнського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області, Пономаренком В.М. , позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП, з визначенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу за порушення у розмірі 170,00 грн. Згідно постанови 14.02.2019 року о 15:00 год. у смт. Велика Новосілка по вул. Азовській, позивач керував ЗАЗ 110307, д/н НОМЕР_1 з причепом «Кримінь» у якого був відсутній державний номерний знак, чим порушив п. 2.9. в ПДР України.

Вирішуючи справу та відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за експлуатацію причепу до автомобіля без номерного знака, тому при складанні постанови обов`язок доведення факту керування транспортним засобом у поліцейського відсутній, у зв`язку із чим вбачав позов необґрунтованим, а тому відмовив у його задоволенні.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, вважає його неправильним та таким, що не відповідає вимогам норм матеріального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктом 2.9 в ПДР України встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Згідно з ч.6 ст. 121 КУпАП керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим тягне за собою накладення штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з цим, позивач вказував, що оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення винесена інспектором поліції з численними порушеннями: не враховано та не доведено, що на час виявлення порушення автомобіль позивача не рухався, також постанова складена без зазначення посади, звання та П.І.Б. особи якою цю постанову складено.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП зазначено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 визначено, що в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема частиною шостою статті 121 КУпАП.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступень його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Отже, особа, яка уповноважена розглядати справу про адміністративне правопорушення зобов`язана по-перше, встановити склад правопорушення, яким згідно статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, по-друге, дослідити докази та оцінити їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

При цьому, виявлене правопорушення має бути зафіксовано у будь-який спосіб передбачений статтею 251 КУпАУ, зокрема відеозаписом. Відсутність відеозапису або будь-якого іншого доказу не дає можливості встановити дотримання відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, встановленої КУпАП та Інструкцією №1395, що передує винесенню постанови у справі про адміністративне правопорушення.

За змістом статті 31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Колегія суддів зазначає, що жодних доказів передбачених ст. 251 КУпАП на підтвердження обставин скоєння позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 6 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також доказів на підтвердження дотримання інспектором поліції вимог ст.ст. 268, 279, 280 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення, відповідачем суду не надано.

Ухвалою Великоновосілківського районного суду Донецької області про відкриття провадження у адміністративній справі від 19.02.2019 року запропоновано відповідачу подати суду, зокрема, відеофіксацію вчинення та притягнення до відповідальності.

На виконання вимог зазначеної ухвали, Мар`їнським відділенням поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області надано постанову серії ДПО 18 № 354814 від 14.02.2019 року відносно ОСОБА_1 та повідомлено, що відеофіксація правопорушення працівниками поліції не проводилась.

06.06.2019 року на адресу суду надійшов лист Мар`їнського відділення поліції Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області в якому зазначено, що матеріали адміністративної справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були направлені до Великоновосілківського районного суду Донецької області та відповідно до п.3 розділу VIII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 №1026, строк зберігання відеозаписів з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА становить 30 діб, тому надати додаткові докази не є можливим.

Отже, в ході судового розгляду справи відповідачем не було надано жодних доказів на підтвердження наявності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, за яке його було притягнуто до відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн., та правомірності прийняття постанови про накладення адміністративного стягнення, а також доказів на спростування тверджень позивача щодо порушення інспектором поліції процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та під час накладення на позивача адміністративного стягнення. Правом подання відзиву на позов та на апеляційну скаргу позивача з обґрунтуванням своєї правової позиції відповідач не скористався.

Колегія суддів зазначає, що у вищенаведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України і розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Колегія суддів вважає, що встановлені судом апеляційної інстанції обставини є свідченням того, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критеріям, встановленим п.п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, суд апеляційної інстанції вважає, що саме відповідачем не надано суду безспірних та допустимих доказів, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, та що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача ним виконані вимоги ст.ст. 268, 280 КУпАП, у зв`язку з чим приходить до висновку, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Крім того, будь-яких доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, крім оскаржуваної постанови, відповідачем не надано.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення.

Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 року у справі №338/1/17.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд вважає, що апеляційна скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З урахуванням вищезазначеного, суд зробив висновок щодо необхідності задоволення апеляційної скарги, скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позову.

Оскільки предметом позову в цій справі є рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з ч. 3 ст. 272 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. ст. 2, 242, 243, 286, 308, 311,317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20 квітня 2019 р. у справі №220/357/19 - задовольнити.

Рішення Великоновосілківського районного суду Донецької області від 20 квітня 2019р. у справі №220/357/19 - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Поліцейський СРПП Волноваського ВП у Донецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову поліцейського СРПП Марїнського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області серії ДПО 18 №354814 від 14.02.2019р. за порушення вимог ч. 6 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 170,00 грн. - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч. 3 ст. 272 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повне судове рішення виготовлено 10.06.2019 року.

Головуючий суддя: Л.В. Ястребова

Судді:. Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць