Справа № 640/407/19
Суддя: Катющенко В.П.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 червня 2019 року № 640/407/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Катющенка В.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовомДепартаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)
до третя особа: про Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаських областях Пшенишний Олексій Іванович визнання протиправною та скасування вимоги,
В С Т А Н О В И В:

02.01.2019 засобами поштового зв`язку Департамент земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) надіслав до Окружного адміністративного суду міста Києва позов, у якому просить суд визнати протиправною та скасувати вимогу Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаських областях від 28.11.2018 № 17 "Про скасування наказу Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2018 № 517-к".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржувана вимога є протиправною та підлягає скасуванню, а підстави прийняття останньої не відповідають дійсним обставинам справи. Пояснив, що службове розслідування відносно ОСОБА_1 не проводилось у зв`язку з тим, що позивачем не було встановлено фактів невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді та настанням відповідних наслідків. Наполягає, що дисциплінарна справа щодо ОСОБА_1 була сформована у відповідності до статті 73 Закону України "Про державну службу" та містить всі реквізити та документи, передбачені Законом. На думку позивача, не відповідає дійсності висновок відповідача в частині зазначення у висновку дисциплінарної комісії припущень, не підтверджених жодним доказом, позаяк матеріалами дисциплінарної справи зафіксовано несумлінне виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, зокрема, приховування фактів порушення землекористувачами вимог земельного законодавства. Також зазначив, що факт відмови ОСОБА_1 від надання пояснень та ознайомлення з матеріалами дисциплінарного провадження зафіксовано у актах від 02.11.2018, які підписані всіма членами дисциплінарної комісії Департаменту земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою суду від 05.02.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі № 640/407/19 та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Вказаною ухвалою судом залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_1 .

26.02.2019 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому останній просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Мотивуючи необґрунтованість заявлених позовних вимог відповідач зазначив, що припинення державної служби за порушення присяги є найсуворішим видом відповідальності державного службовця, який вчинив діяння, несумісне з посадою. Вважає, що передумовою звільнення державного службовця за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного зі здійсненням службової діяльності, з підстави припинення державної служби за порушення Присяги, мають бути порушення, встановлені внаслідок ретельного службового розслідування. Звільнення за порушення Присяги, на думку відповідача, може мати місце лише тоді, коли державний службовець скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Звертає увагу і на те, що державний службовець, який вчинив дисциплінарний проступок і вину якого не доведено доказами, не може бути звільнений за порушення Присяги. За наведених обставин відповідач вважає, що позивач, не провівши службове розслідування відносно ОСОБА_1 , порушив положення статті 71 Закону України "Про державну службу". Пояснив, що під час проведення перевірки відповідачем було встановлено порушення позивачем приписів статті 73 Закону України "Про державну службу" в частині оформлення матеріалів дисциплінарної справи, а саме: остання не містить пояснень безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснень інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; належним чином завірених копій документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомостей про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; висновку за результатами службового розслідування. Зазначає, що у ході перевірки робочою групою Міжрегіонального управління встановлено, що висновок дисциплінарної комісії про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, ґрунтується на припущеннях членів дисциплінарної комісії та не підтверджується жодними доказами. Відповідач погоджується, що Законом не визначено терміну проведення дисциплінарного провадження, але Законом чітко визначено термін проведення службового розслідування та прийняття рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення або закриття дисциплінарного провадження. Тому, на думку відповідача, проведення дисциплінарною комісією Департаменту земельних ресурсів дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 в один робочий день унеможливило об`єктивно визначити ступінь тяжкості вчиненого проступку та вини останнього, чим порушено норми частини першої, другої статті 74 Закону України "Про державну службу". Акцентував увагу і на тому, що позивачем перед накладенням дисциплінарного стягнення не отримано від ОСОБА_1 . письмових пояснень, що свідчить про порушення положень статті 75 Закону України "Про державну службу".

28.03.2019 до суду від представника третьої особи ОСОБА_2 . надійшли пояснення щодо позову, у яких останній просить суд відмовити у задоволенні позову. Акцентував увагу на незаконності звільнення ОСОБА_1 та правомірності окаржуваної вимоги. Звернув увагу і на тому, що позивачем грубо порушено процедуру звільнення державного службовця за порушення Присяги, позаяк останнім не проведено службового розслідування. Наголошував, що позивачем не зібрано під час дисциплінарного провадження жодних доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 інтересів держави, нанесення шкоди чи будь-яких компрометуючих дій. Також відсутні докази вчинення ОСОБА_1 систематично (повторно протягом року) якихось дисциплінарних проступків. Представник третьої особи звертав увагу і на неналежне оформлення дисциплінарної справи. Також вказаний представник переконаний, що у даній справі відсутній публічно-правовий спір, оскільки останній не розуміє, у чому полягає порушення прав позивача.

11.05.2019 до суду від представника третьої особи ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення щодо позову, у яких останній акцентував увагу на тому, що відповідачем вірно встановлено факт порушення процедури проведення дисциплінарного провадження у зв`язку з непроведенням службового розслідування, що автоматично тягне за собою абсолютну незаконність висновку дисциплінарної комісії, незаконності усього дисциплінарного провадження та всіх матеріалів дисциплінарного провадження, а також свідчить про протиправність звільнення ОСОБА_1

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

У період з 12.11.2018 по 23.11.2018 Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях проведено позапланову виїзну перевірку в Департаменті земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), за результатами якої складено довідку від 28.11.2018 № 59/18 (том 1 а.с. 80-94).

Вказаною довідкою зафіксовано, що Департаментом земельних ресурсів Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) при здійсненні дисциплінарного провадження не дотримано вимоги:

1) частини першої статті 71 Закону, а саме: в зв`язку з встановленням дисциплінарною комісією обтяжуючих обставин не було проведено службове розслідування стосовно ОСОБА_1 ;

2) статей 69, 73 Закону, а саме: дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Департаменту під час здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 неналежно сформовано дисциплінарну справу;

3) всупереч положенням статей 64, 65, 67, 69, 71, 73, 74 Закону висновок дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ департаменту від 02.11.2018 ґрунтується на припущеннях та не підтверджується жодними доказами, не містить конкретної інформації та підтвердження того, що дисциплінарною комісією Департаменту під час розгляду дисциплінарної справи стосовно ОСОБА_1 було належним чином враховано характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність;

4) частин першої, другої статті 75 Закону, а саме: не отримано від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмового пояснення та не складено відповідний акт про відмову надати пояснення перед накладенням дисциплінарного стягнення;

5) дисциплінарне провадження стосовно державного службовця ОСОБА_1 та розгляд його дисциплінарної справи відбулись з порушенням вимог статей 64, 65, 67, 69, 71, 73, 74, 75 Закону, що призвело до прийняття суб`єктом призначення необґрунтованого рішення про звільнення.

Також у довідці відповідач виклав пропозиції посадовим особам Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації):

1) скасувати наказ Департаменту від 02.11.2018 № 517-к "Про звільнення ОСОБА_1 ", як такий, що виданий з порушенням вимог Закону;

2) забезпечити дотримання вимог статті 71 Закону у разі встановлення обтяжуючих обставин під час проведення дисциплінарного провадження;

3) забезпечити дотримання вимог статті 69, 73 Закону в частині належного оформлення дисциплінарною комісією дисциплінарної справи;

4) забезпечити дотримання вимог статей 64, 65, 67, 69, 71, 73, 74 Закону дисциплінарною комісією під час проведення дисциплінарного провадження та підготовки висновку про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

5) забезпечити дотримання вимог статті 75 Закону в частині належного оформлення та отримання суб`єктом призначення письмових пояснень державного службовця перед накладенням стягнення;

6) вжити заходів щодо дотримання дисциплінарною комісією Департаменту вимог Закону України "Про державну службу", зокрема, щодо формування та розгляду дисциплінарних справ та здійснення дисциплінарних проваджень.

07.12.2018 позивач був ознайомлений з довідкою від 28.11.2018 № 59/18 та подав письмові зауваження (том 1 а.с. 95-97).

28.11.2018 Міжрегіональним управлінням Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях прийнято обов`язкову до виконання вимогу № 17, якою зобов`язано у строк до 07.12.2018 скасувати наказ Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2018 № 5174-к "Про звільнення ОСОБА_1 " та поновити право ОСОБА_1 на державну службу.

Не погодившись з вимогою відповідача, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до пунктів 4, 10, 14, 19 частини третьої статті 13 Закону України від 10.12.2015 N 889-VIII "Про державну службу" (далі - Закон N 889-VIII) центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби:

здійснює контроль за додержанням визначених цим Законом умов реалізації громадянами права на державну службу;

в межах повноважень, визначених законом, проводить у державних органах перевірки стану дотримання вимог цього Закону;

направляє державним органам та їх посадовим особам вимоги про скасування рішень таких органів з питань державної служби, які суперечать законодавству в частині реалізації громадянами права на державну службу;

розглядає скарги державних службовців категорій "Б" і "В" щодо прийняття, проходження та припинення державної служби відповідно до цього Закону.

За визначенням пункту 1 Положення про міжрегіональні управління Національного агентства України з питань державної служби в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 21.05.2015 N 98, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.05.2015 за N 600/27045 (далі - Положення N 98), Міжрегіональні управління Національного агентства України з питань державної служби в Автономній Республіці Крим, в областях, містах Києві та Севастополі (далі - Управління) підпорядковуються Національному агентству України з питань державної служби (далі - НАДС) та є його територіальними органами.

Згідно з підпунктами 4, 5, 7 пункту 4 Положення N 98 Управління відповідно до покладених на них завдань, зокрема:

здійснюють контроль за додержанням визначених законодавством про державну службу умов реалізації громадянами права на державну службу на відповідній території;

проводять в межах повноважень, визначених законом, в установленому порядку перевірки стану дотримання вимог Закону України "Про державну службу" та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби в державних органах, юрисдикція яких поширюється на територію Автономної Республіки Крим, однієї або кількох областей, міст Києва і Севастополя, одного або кількох районів, міст обласного значення на відповідній території, або у будь-яких інших державних органах за дорученням НАДС;

проводять в установленому порядку службові розслідування з питань дотримання державними службовцями вимог Закону України "Про державну службу" та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби.

За визначенням пункту 5 розділу І Порядку проведення Національним агентством України з питань державної служби та його територіальними органами перевірок стану дотримання державними органами вимог Закону України "Про державну службу" та інших нормативно-правових актів у сфері державної служби, затвердженого наказом Національного агентства України з питань державної служби від 26.09.2016 N 193, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19.10.2016 за N 1369/29499 (далі - Порядок N 193), позаплановою перевіркою вважається перевірка об`єкта перевірки, яка не передбачена планом контрольної діяльності НАДС (територіального органу).

Згідно з пунктом 7 розділу І Порядку N 193 основними завданнями перевірки є:

установлення на об`єкті перевірки фактичного стану щодо реалізації державної політики у сфері державної служби, організації управління державною службою;

перевірка стану дотримання державними органами вимог Закону та інших нормативно-правових актів з питань державної служби;

попередження, виявлення та вжиття заходів щодо усунення виявлених порушень чинного законодавства та причин неналежного рівня організації управління державною службою;

надання об`єкту перевірки на підставі аналізу матеріалів перевірки пропозицій щодо підвищення ефективності діяльності з питань, що були предметом перевірки, усунення виявлених недоліків та запобігання їм у майбутньому.

Пунктом 3 розділу ІІ Порядку N 193 передбачено, що позапланова перевірка проводиться з окремих питань, які є предметом перевірки, зокрема за скаргою державного службовця категорій "Б" і "В" щодо прийняття, проходження та припинення державної служби; кандидата як учасника конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби відповідно до статті 28 Закону; з метою перевірки усунення виявлених під час планової перевірки недоліків та порушень законодавства у сфері державної служби; у разі виявлення НАДС (територіальним органом) обставин, що можуть свідчити про порушення у державному органі законодавства у сфері державної служби; за дорученням органу вищого рівня тощо.

З матеріалів справи вбачається, що предметом проведення позапланової перевірки була правомірність звільнення Департаментом земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) ОСОБА_1 .

Так, пунктом 1 розділу ІІІ Порядку N 193 визначено, що під час проведення планової перевірки робоча група детально вивчає, аналізує та оцінює всі необхідні документи з питань організації управління державною службою, зокрема: дотримання процедур щодо прийняття, проходження та припинення державної служби; дотримання порядку накладення дисциплінарного стягнення; дотримання порядку проведення службового розслідування.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку N 193 при оформленні результатів перевірки члени робочої групи повинні додержуватися об`єктивності, достовірності та обґрунтованості. Довідка повинна містити чіткі і стислі формулювання, які характеризують стан додержання об`єктом перевірки вимог Закону та інших нормативно-правових актів з питань державної служби.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VIІ Порядку N 193 Голова НАДС (начальник територіального органу) або особа, яка виконує його обов`язки, приймає рішення про реалізацію матеріалів перевірки залежно від виявлених порушень.

У разі виявлення під час перевірок фактів порушень Закону та інших нормативно-правових актів з питань державної служби НАДС (територіальний орган) на будь-якій стадії перевірки може направити об`єкту перевірки та його посадовим особам обов`язкову для виконання вимогу про скасування рішень з питань державної служби, які суперечать законодавству в частині реалізації громадянами права на державну службу, про усунення порушень прав державного службовця або про скасування результатів конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби.

Підставою для прийняття спірної вимоги став висновок відповідача про недотримання позивачем процедури притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 внаслідок непроведення службового розслідування, неповного з`ясування обставин, неналежного оформлення матеріалів дисциплінарної справи, що стало наслідком звільнення державного службовця.

Відповідно до частин першої, другої статті 65 Закону N 889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.

Дисциплінарними проступками є:

1) порушення Присяги державного службовця;

2) порушення правил етичної поведінки державних службовців;

3) вияв неповаги до держави, державних символів України, Українського народу;

4) дії, що шкодять авторитету державної служби;

5) невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень;

6) недотримання правил внутрішнього службового розпорядку;

7) перевищення службових повноважень, якщо воно не містить складу злочину або адміністративного правопорушення;

8) невиконання вимог щодо політичної неупередженості державного службовця;

9) використання повноважень в особистих (приватних) інтересах або в неправомірних особистих інтересах інших осіб;

10) подання під час вступу на державну службу недостовірної інформації про обставини, що перешкоджають реалізації права на державну службу, а також неподання необхідної інформації про такі обставини, що виникли під час проходження служби;

11) неповідомлення керівнику державної служби про виникнення відносин прямої підпорядкованості між державним службовцем та близькими особами у 15-денний строк з дня їх виникнення;

12) прогул державного службовця (у тому числі відсутність на службі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин;

13) поява державного службовця на службі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння;

14) прийняття державним службовцем необґрунтованого рішення, що спричинило порушення цілісності державного або комунального майна, незаконне їх використання або інше заподіяння шкоди державному чи комунальному майну, якщо такі дії не містять складу злочину або адміністративного правопорушення;

15) прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу.

Згідно з частиною першою статті 66 Закону N 889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення:

1) зауваження;

2) догана;

3) попередження про неповну службову відповідність;

4) звільнення з посади державної служби.

Частиною першою статті 67 Закону N 889-VIII встановлено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.

Згідно з частиною першою статті 68 Закону N 889-VIII дисциплінарні провадження ініціюються суб`єктом призначення.

Відповідно до частин першої, дев`ятої, десятої та одинадцятої статті 69 Закону N 889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі - дисциплінарна комісія).

Дисциплінарна комісія розглядає дисциплінарну справу державного службовця, сформовану в установленому цим Законом порядку.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.

Частиною першою статті 71 Закону N 889-VIII передбачено, що з метою визначення наявності вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку може проводитися службове розслідування.

У разі невиконання або неналежного виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, службове розслідування проводиться обов`язково (ч. 2 ст. 71 Закону).

З аналізу наведених положень Закону N 889-VIII вбачається, що дисциплінарне провадження - процедура, що ініціюється суб`єктом призначення з метою визначення наявності чи відсутності дисциплінарного проступку, ступеню вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку, здійснюється стосовно державних службовців, які займають посади державної служби усіх категорій.

Також зі змісту норм Закону N 889-VIII можна визначити наступні стадії дисциплінарного провадження:

- ініціювання дисциплінарного провадження;

- формування дисциплінарної справи;

- проведення службового розслідування (за наявності підстав);

- розгляд дисциплінарною комісією дисциплінарної справи державного службовця;

- подання дисциплінарної комісії суб`єкту призначення;

- прийняття рішення суб`єктом призначення;

- накладення дисциплінарного стягнення (закриття дисциплінарного провадження).

Суд звертає увагу, що проведення службового розслідування є окремим етапом дисциплінарного провадження, який у розумінні частини першої статті 71 Закону N 889-VIII не є обов`язковим.

Одночасно Законом N 889-VIII визначено випадки, у яких службове розслідування проводиться обов`язково, а саме: неналежне виконання посадових обов`язків державним службовцем, перевищення повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді.

Як вбачається з матеріалів справи, наказом Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.09.2018 № 408-к відкрито дисциплінарне провадження стосовно ОСОБА_1 , заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) щодо обставин неналежного виконання посадових обов`язків (том 1 а.с. 38).

Враховуючи, що дисциплінарне провадження відносно ОСОБА_1 відкрито щодо обставин неналежного виконання посадових обов`язків останнім, які не призвели до людських жертв або заподіяли значну матеріальну шкоду фізичній чи юридичній особі, державі або територіальній громаді, суд вважає безпідставним висновок відповідача про порушення позивачем статті 71 Закону N 889-VIII.

Так, на виконання наказу від 10.09.2018 № 408-к дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було здійснено дисциплінарне провадження відносно заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель Департаменту ОСОБА_1 , за результатами якого складено висновок про наявність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності від 02.11.2018 (том 1 а.с. 71-75).

Вказаним висновком зафіксовано, що несумлінне виконання ОСОБА_1 посадових обов`язків, зокрема, приховування фактів порушення землекористувачами вимог земельного законодавства, невжиття передбачених законодавством і посадовою інструкцією заходів реагування з приводу порушень земельного законодавства, призвело до виникнення ситуації, внаслідок якої постраждали фізичні особи-інвестори незаконного будівництва клубного будинку "PRAGA-2", а Київська міська рада, Київська міська державна адміністрація та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) зазнали значних репутаційних втрат - зниження довіри до них як носіїв влади, зниження їх авторитету, пов`язування посадових осіб вказаних органів із скандальним об`єктом будівництва, звинувачення в корупційних діяннях. За наведених обставин, дисциплінарна комісія дійшла висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 1 частини другої статті 65 Закону України "Про державну службу".

На підставі висновку Дисциплінарною комісією з розгляду дисциплінарних справ Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на ім`я Директора Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) було внесено подання від 02.11.2018, яким рекомендовано притягнути заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель Департаменту ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього відповідно до частини п`ятої статті 66 Закону України "Про державну службу" дисциплінарне стягнення у виді звільнення з посади державної служби (том 1 а.с. 78).

За результатами розгляду подання, Директором Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), відповідно до пункту 4 частини першої статті 66 Закону України "Про державну службу", прийнято наказ від 02.11.2018 № 517-к про звільнення ОСОБА_1 з посади заступника начальника управління - начальника відділу землеустрою та моніторингу земель Деснянського району управління землеустрою та моніторингу земель за порушення Присяги державного службовця (том 1 а.с. 79).

Встановлені обставини свідчать про дотримання відповідачем процедури проведення дисциплінарного провадження та спростовують висновки відповідача у цій частині.

Так, статтею 73 Закону N 889-VIII передбачено, що з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення дисциплінарною комісією ступеня вини, характеру і тяжкості цього дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.

Дисциплінарна справа повинна містити:

1) дату і місце її формування;

2) підстави для відкриття дисциплінарного провадження;

3) характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця;

4) відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень;

5) інформаційну довідку з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку;

6) пояснення державного службовця щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

7) пояснення безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

8) пояснення інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження;

9) належним чином завірені копії документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку;

10) відомості про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення;

11) висновок за результатами службового розслідування (у разі його проведення);

12) висновок про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності;

13) опис матеріалів, які містяться в дисциплінарній справі.

Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення.

Порядок обліку та роботи з дисциплінарними справами встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Відповідач наполягає на тому, що дисциплінарна справа не містить пояснень безпосереднього керівника державного службовця з приводу обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; пояснень інших осіб, яким відомі обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження; належним чином завірених копій документів і матеріалів, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; відомостей про причини і умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення чи обставини, на підставі яких з державного службовця знімають звинувачення; висновку за результатами службового розслідування.

Поряд з цим, вказані обставини спростовуються матеріалами дисциплінарної справи, які містять інформаційну довідку начальника управління з викладенням обставин щодо вчинення державним службовцем дисциплінарного проступку та акти обстеження земельних ділянок від 07.02.2018 та від 22.06.2018, які затверджені ОСОБА_1 , та, на думку позивача, підтверджують факт вчинення останнім дисциплінарного проступку.

Статтею 75 Закону N 889-VIII передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.

Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.

Відмова надати пояснення оформляється відповідним актом і підтверджується двома державними службовцями. Відмова надати пояснення не перешкоджає здійсненню дисциплінарного провадження та накладенню на державного службовця дисциплінарного стягнення.

Дисциплінарною комісією актом від 02.11.2018 було зафіксовано відмову ОСОБА_1 надати пояснення стосовно складених актів обстеження земельних ділянок від 07.02.2018 та від 22.06.2018 (том 1 а.с. 43), які, на думку позивача, підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку, що сформована позивачем дисциплінарна справа містить всі визначені Законом N 889-VIII документи та оформлена з чітким дотриманням зазначених вище норм (том 1 а.с. 37-61).

Частинами першою та другою статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України від 17.07.1997 № 475/97-ВР та вона набула чинності для України 11.09.1997.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Аналізуючи оскаржуване рішення, суд зазначає, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейським Судом з прав людини у рішенні у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland) № 37801/97 від 01.07.2003, яке, відповідно до частини першої статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Таким чином, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом.

При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватись виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

В той же час, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що спірна вимога не відповідає критерієм правомірності, визначених статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України, позаяк ґрунтується на помилкових висновках відповідача.

При цьому, суд не вбачає підстав надавати правову оцінку діям позивача в частині кваліфікації вчиненого ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, позаяк предметом розгляду даної справи не є правомірність звільнення останнього.

Згідно частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи наведене та встановлені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 9, 14, 72-74, 77, 90, 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 32-а, ід. код 26199097) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати вимогу Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань державної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях (04071, м. Київ, вул. Хорива, 36, ід. код 39840616) від 28.11.2018 № 17 "Про скасування наказу Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 02.11.2018 № 517-к "Про звільнення ОСОБА_1 ".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міжрегіонального управління Національного агентства України з питань держаної служби у місті Києві, Київській, Чернігівській та Черкаській областях (04071, м. Київ, вул. Хорива, 36, ід. код 39840616) на користь Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (01601, м. Київ, вул. Хрещатик, 32-а, ід. код 26199097) 1762,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя В.П. Катющенко