Справа № 640/2620/19
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/2620/19
УХВАЛА

07 червня 2019 року м. Київ

Суддя Шостого апеляційного адміністративного суду Ісаєнко Ю.А., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_1 про відвід судді Кузьменка В.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_2 до голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_1 , члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_4, треті особи: Голова Державної судової адміністрації України, Вища кваліфікаційна комісія суддів України, Вища рада правосуддя про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернувся до суду з адміністративним позовом до Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_1 , Члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_4 , треті особи - Голова Державної судової адміністрації України, Вища кваліфікаційна комісія суддів України про:

- визнання протиправною з 05.12.2018 бездіяльності Голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_1 щодо неналежного здійснення повноважень з організації роботи та неналежного здійснення загального керівництва Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнання з 05.12.2018 протиправними дії члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів ОСОБА_4 щодо здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

- визнання відсутності повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України у ОСОБА_4 з 05.12.2018 та зобов`язання ОСОБА_4 утриматись від здійснення повноважень члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.03.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, апелянт подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, як таке, що ухвалено з порушенням норм матеріального і процесуального права, та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду.

16.05.2019 в судовому засіданні протокольною ухвалою суду залучено до розгляду справи в якості третьої особи без самостійних вимог Вищу раду правосуддя.

05.06.2019 в судовому засіданні представником голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_1 заявлено відвід судді Кузьменку В .В. з посиланням на доводи, викладені у письмовій заяві.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.06.2019 заяву про відвід судді визнано необґрунтованою. Провадження по справі зупинено та передано справу для вирішення питання про відвід.

В порядку, встановленому ст. 31 КАС України, суддю Ісаєнко Ю.А. визначено суддею для вирішення питання про відвід.

Відповідно до правил ч. 8 ст. 40 КАС України, питання про відвід вирішується в порядку письмового провадження.

Розглядаючи заяву про відвід судді Кузьменка В.В., суд виходить з наступного.

Положеннями частин 1, 2 ст. 36 КАС України передбачено, що суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 3 статті 39 КАС України встановлено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Так, заява про відвід судді Кузьменка В.В. мотивована тим, що під час підготовки до судового засідання призначеного на 05.06.2019, адвокатом Батюком П.В. були виявлені обставини, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді-доповідача Кузьменка Володимира Володимировича, які раніше не були відомі. Заявник вказав, що такими обставинами є відкрита Першою Дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя дисциплінарна справа стосовно суддів Шостого апеляційного адміністративного суду Кузьменка Володимира Володимировича , Степанюка Анатолія Германовича (за дії на посаді судді в Київському апеляційному адміністративному суді), судді Київського апеляційного адміністративного суду Бабенка Костянтина Анатолійовича .

Зазначено й те, що відповідно до змісту ухвали про відкриття зазначеної вище дисциплінарної справи № 1283/1дп/15-19 від 24 квітня 2019 року, Перша Дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя дійшла висновку про наявність у діях судді Кузьменка В.В. (серед інших суддів колегії) ознак порушення приписів пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права особи на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом; статей 299, 305 КАС України щодо підстав для відмови у відкритті апеляційного провадження та підстав для закриття апеляційного провадження, порушення конституційного принципу верховенства права, одним із фундаментальних аспектів якого є принцип юридичної визначеності.

Враховуючи викладене, заявник вказав на наявність обґрунтованих сумнівів у неупередженості та об`єктивності головуючого судді Кузьменка В.В., оскільки такі причини є об`єктивними та такими, що виникли поза волею відповідача у справі.

Заява містить посилання на те, що об`єктивний критерій свідчить, що обставини пов`язані з підставами порушення дисциплінарного провадження щодо головуючого у цій справі судді Кузьменка В.В. Вищою радою правосуддя виникли до початку перегляду справи 640/2620/19 в апеляційному порядку та жодним чином не залежали від волевиявлення відповідача у справі. Факт самостійного звернення Вищої ради правосуддя про її залучення у справу в якості третьої особи, а не за клопотанням відповідача, також, на думку заявника, свідчить про наявність обставин, що охоплюються об`єктивним критерієм. В свою чергу суб`єктивний критерій базується на поведінці головуючого судді Кузьменка В.В., який під час розгляду клопотання Вищої ради правосуддя про її залучення третьою особою без самостійних вимог на стороні відповідачів не зазначив про наявність відкритого щодо нього Вищою радою правосуддя дисциплінарного провадження, яке свідчить про наявність потенційного конфлікту інтересів.

Рішенням Ради суддів № 75 від 04.11.2016 вирішено, якщо при виникненні конфлікту інтересів під час судових проваджень у кримінальних, цивільних, адміністративних, господарських справах, або під час розгляду матеріалів про адміністративні правопорушення способами врегулювання конфлікту інтересів є: розкриття суддею інформації про конфлікт інтересів, відвід і самовідвід. У випадку, коли за наслідками розкриття інформації відвід не заявлено - конфлікт інтересів вважається врегульованим.

Така позиція Ради суддів відповідає статті 15 Порядку здійснення контролю за дотриманням законодавства щодо конфлікту інтересів в діяльності суддів та інших представників судової системи та його врегулювання.

Посилаючись на зазначені аргументи, представник голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_1 вказав, що суддя Кузьменко В.В. не може брати участі в подальшому розгляді даної справи з огляду на наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості та об`єктивності.

Оцінюючи викладені заявником аргументи, суд виходить з наступного.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

При визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими, іншими словами, "має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється".

Оскільки йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість (Рішення ЄСПЛ у справі "Мироненко і Мартенко проти України", "Олександр Волков проти України").

Право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Водночас, слід зазначити, що учасники судового процесу зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів.

Разом з тим, наведені у заяві про відвід судді обставини не можуть слугувати підставами для відводу судді як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки, за правилами частини четвертої статті 36 КАС України, такі обставини не можуть бути підставою для відводу.

Крім того, наявність відносно судді-доповідача дисциплінарного провадження не може ставити під сумнів неупередженість судді при розгляді справи, позаяк наявність такого провадження не свідчить про передчасне прийняття певної позиції однієї із сторін до ухвалення рішення у справі.

Разом з тим, предмет дисциплінарного провадження та предмет позову у справі не мають спільного підґрунтя та стосуються різних правовідносин, а відкриття дисциплінарного провадження не свідчить про подальше обов`язкове притягнення судді до відповідальності.

Слід також враховувати, що за загальним правилом наявність скарги щодо судді у провадженні Вищої ради правосуддя, відкриття дисциплінарного провадження за такою скаргою, не породжує конфлікт інтересів у діяльності судді щодо розгляду конкретної судової справи.

Для підтвердження порушення (або можливого порушення) суддею принципу неупередженості, необхідно довести наявність відповідних вищезазначених суб`єктивних та об`єктивних критеріїв (зокрема, особисті переконання та поведінку конкретного судді, які вказують на його безпосередню зацікавленість у результатах вирішення даної справи, неналежне забезпечення конкретним судом та його складом, визначеним для розгляду справи, дотримання процесуальних прав та свобод сторін та осіб, які беруть участь у справі, тощо).

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Будь-яких належних доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід судді не вбачається.

Суд також зауважує, що в заяві про відвід судді Кузьменка В.В. не наведено обґрунтованих та переконливих доводів, які б вказували на вчинення суддею процесуальних дій, які б свідчили про певну упередженість при розгляді справи, або наявність зацікавленості в результаті розгляду справи.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Отже, оскільки підстав передбачених ст.ст. 36, 37 КАС України, які б перешкоджали судді брати участь у розгляді даної справи чи свідчили про упередженість не встановлено, суд приходить до висновку, що подана заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 36, 37, 39, 40, 196, 209, 243, 321, 325 КАС України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника голови Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_1 про відвід судді Кузьменка В.В. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Ісаєнко