Справа № 127/25905/16-а
Суддя: Граб Л.С.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відкриття апеляційного провадження

Справа № 127/25905/16-а

Головуючий суддя І інстанції - Овсюк Є.М.

Суддя-доповідач - Граб Л.С.

10 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Граб Л.С.

суддів: Гонтарука В. М. Білої Л.М.

перевіривши матеріали апеляційної скарги Державної казначейської служби України на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про оскарження дій суб`єкта владних повноважень при призначенні пенсії державного службовця та зобов`язання вчинення дій,

В С Т А Н О В И В :

відповідно до рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року позов задоволено.

Не погодившись із судовим рішенням в частині стягнення судового збору, Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу.

Крім того, апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вищевказаного судового акту.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що таке підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами

Частиною 1 ст.17 Закону України „Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини" визначено, що суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Зокрема, у справі Delcourt v. Belgium Європейський суд зазначив, що у демократичному суспільстві у світлі розуміння Конвенції (Європейська конвенція про захист прав людини і основних свобод 1950 року, ратифікована Законом України від 17.07.1997 № 475/97 право на справедливий суд посідає настільки значне місце, що обмежувальне тлумачення статті 6 не відповідало б меті та призначенню цього положення. У справі Bellet v. Frаnсе Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Отже, як свідчить позиція Суду у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Як випливає з рішення Європейського Суду з прав людини у справі Іліан проти Туреччини, правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до частини 3 статті 295 КАС України, строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Так, клопотання апелянта обгрунтоване тим, що останній не був стороною по справі та про існування оскаржуваного рішення дізнався тільки після отримання виконавчого листа. Докази про направлення ДКС України постанови суду першої інстанції від 02.02.2017, в матеріалах справи відсутні.

За вказаних вище обставин колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції та наявність підстав для його поновлення.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам статті 296 КАС України, суд вважає, що вказана апеляційна скарга подана з додержанням вищезазначених вимог, та відсутні перешкоди для постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 296, 300 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання Державної казначейської служби України про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Вінницького міського суду від 02 лютого 2017 року задовольнити та поновити останньому процесуальний строк на апеляційне оскарження вказаного судового рішення.

Зупинити дію рішення Вінницького міського суду від 02 лютого 2017 року по даній справі.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Державної казначейської служби України на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02 лютого 2017 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Вінниці про оскарження дій суб`єкта владних повноважень при призначенні пенсії державного службовця та зобов`язання вчинення дій.

Надіслати учасникам справи копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження у справі.

Запропонувати учасникам справи протягом 5 днів з моменту отримання вказаної ухвали подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Граб Л.С.

Судді Гонтарук В. М. Біла Л.М.