Справа № 620/151/19
Суддя: Ганечко Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/151/19 Суддя (судді) першої інстанції: Падій В.В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ганечко О.М.,

суддів Коротких А.Ю.,

Федотова І.В.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015, викладеного у протоколі № 8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій;

- скасувати рішення засідання комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій від 14.12.2018, викладеного у протоколі № 9 (пункт 7).

Згідно з ст. 52 Кодексу адміністративного судочинства України, ухвалою суду від 20.02.2019, здійснено процесуальне правонаступництво відповідача з ІНФОРМАЦІЯ_1 на Чернігівський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 адміністративний позов задоволено повністю.

Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015, викладеного у протоколі № 8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій.

Скасовано рішення комісії Чернігівського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій від 14.12.2018, викладене у протоколі № 9 (пункт 7), щодо скасування рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 від 04.09.2015, викладеного у протоколі № 8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на необґрунтованість рішення, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

Дану справу розглянуто в порядку письмового провадження, відповідно до положень п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Так, у відповідності до положень ст. 308 КАС України, справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, згідно з наказом тимчасово виконуючого обов`язки військового комісара Чернігівського обласного військового комісаріату О.В. Криворучка (по стройовій частині) від 20.10.2014 № 231, капітан ОСОБА_1 , офіцер відділу по роботі з особовим складом та громадськістю, вибув у відрядження у військову частину польова пошта НОМЕР_1 , до 13 батальйону територіальної оборони, для організації роботи з військовослужбовцями батальйону та надання допомоги у вирішенні соціально-побутових питань, відповідно до вимог начальника Генерального штабу - Головнокомандувача Збройних Сил України, з 20.10.2014 до часу виведення батальйону до місця проведення відновлення бойових спроможностей, відповідно до розпорядження тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від 19.10.2014 № 186/4/М2231 дск. (а. с. 35)

Згідно з наказом командира військової частини ПП НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 21.10.2014 № 184, вважати таким, що прибув у відрядження в розпорядження командира для надання військовослужбовцям допомоги у вирішенні соціально-побутових проблем капітан ОСОБА_1 , офіцер управління командування Чернігівського обласного військового комісаріату. (а. с. 36)

Відповідно до наказу командира військової частини ПП НОМЕР_1 (по стройовій частині) ОСОБА_2 від 28.10.2014 № 191, вважати таким, що вибув капітан ОСОБА_1 , офіцер управління командування Чернігівського обласного військового комісаріату. (а. с. 37)

Згідно з наказом військового комісара Чернігівського обласного військового комісаріату К.О. Нікуліна (по стройовій частині) від 31.10.2014 № 241, капітана ОСОБА_1 , офіцера відділу по роботі з особовим складом та громадськістю, вважати таким, що прибув та приступив до виконання службових обов`язків із відрядження з військової частини польова пошта НОМЕР_1 , НОМЕР_2 батальйону територіальної оборони, з 30.10.2014. (а. с. 38)

Відповідно до посвідчення про відрядження від 20.10.2014 № 425, ОСОБА_1 28.10.2014 вибув з військової частини ПП НОМЕР_1 та 30.10.2014 прибув до Чернігівського обласного військового комісаріату. (а. с. 40)

Згідно з наказом Керівника сектору «А» В.М. Назаркіна (по стройовій частині) від 01.08.2015 № 215, вважати таким, що 21.10.2014 прибув у район виконання службових (бойових) завдань (перебував) у відрядженні з метою проведення службового розслідування, доставки матеріально-технічних засобів капітан ОСОБА_1 , офіцер управління командування ІНФОРМАЦІЯ_1 та вважати таким, що 28.10.2014 вибув до місця постійної дислокації: ІНФОРМАЦІЯ_3 капітан ОСОБА_1 , офіцер управління командування (а.с.70).

Так, рішенням комісії ІНФОРМАЦІЯ_1 з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій від 04.09.2015, оформлене протоколом № 8 (пункт 6), на підставі заяви ОСОБА_1 від 03.09.2015 та довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 03.09.2015 № 547, капітану ОСОБА_1 , офіцеру управління командуванням Чернігівського обласного військового комісаріату надано статус учасника бойових дій. (а .с. 42-44)

Надалі, у зв`язку з тим, що рішення комісії Чернігівського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій від 04.09.2015, протокол № 8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій прийнято всупереч вимогам пункту 4 Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413, рішенням комісії Чернігівського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визнання учасників бойових дій від 14.12.2018, протокол № 9 (пункт 7), скасоване рішення комісії Чернігівського обласного військового комісаріату з питань розгляду матеріалів про визначення учасників бойових дій від 04.09.2015, протокол № 8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій. (а. с. 49-51)

Вважаючи протиправним оскаржуване рішення, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з наступного:

- чинним законодавством України визначений чіткий алгоритм дій та повноважень комісій щодо надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, а саме, надання особі статусу учасника бойових дій та позбавлення особи статусу учасника бойових дій;

- Порядок № 413 не містить повноважень комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій скасовувати попереднє рішення комісії від 04.09.2015, викладене у протоколі № 8 (пункт 6), щодо визнання ОСОБА_1 учасником бойових дій, оскільки комісією прийнято правовий акт індивідуальної дії, який застосовується одноразово, після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання та з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а саме, користування позивачем більше трьох років пільгами відповідно до чинного законодавства України, натомість Порядок № 413, містить пункт 8, згідно з яким, у разі виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення або надання недостовірних даних про особу комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій має повноваження щодо прийняття рішення про позбавлення особи статусу учасника бойових дій.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Учасниками бойових дій визнаються військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані) Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, військовослужбовці військових прокуратур, особи рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, державну політику у сфері державної митної справи, поліцейські, особи рядового, начальницького складу, військовослужбовці Міністерства внутрішніх справ України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної служби України з надзвичайних ситуацій, Державної пенітенціарної служби України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів. (ст. ст. 5, 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»)

Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, категорії таких осіб та терміни їх участі (забезпечення проведення) в антитерористичній операції, а також райони антитерористичної операції визначає Кабінет Міністрів України.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.08.2014 № 413. (надалі по тексту також - Порядок № 413)

Цей Порядок визначає процедуру надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, та категорії таких осіб.

Відповідно до п. 2 Порядку № 413, статус учасника бойових дій надається, зокрема, військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Райони проведення антитерористичної операції та терміни її проведення визначаються Антитерористичним центром при СБУ. (п. 3 Порядку № 413)

Так, п. 4 Порядку № 413, передбачено, що підставою для надання особам статусу учасника бойових дій є: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

Відповідно до положень п. 5 Порядку № 413, рішення про надання статусу учасника бойових дій приймається, зокрема, комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС.

У свою чергу, п. 6 Порядку № 413 передбачено, що комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та у місячний строк з дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), установ, закладів з метою подальшого доопрацювання.

Комісія або міжвідомча комісія позбавляє статусу учасника бойових дій у разі:

- наявності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях;

- виявлення факту подання недостовірної інформації про участь в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх проведення або подання недостовірних даних про особу;

- подання особою заяви про позбавлення її статусу учасника бойових дій.

Рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій приймають ті комісії, які його надавали, або їх правонаступники.

Підставою для позбавлення комісією або міжвідомчою комісією статусу учасника бойових дій осіб, зазначених у пункті 2 цього Порядку, є: копія обвинувального вироку суду, який набрав законної сили, за вчинення особою умисного тяжкого або особливо тяжкого злочину в період участі в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, що надійшов від органів прокуратури, органів або установ виконання покарань, а також від інших осіб, установ або органів у випадках, передбачених законом, на розгляд комісії або міжвідомчої комісії для прийняття відповідного рішення; документи державних органів, військових частин (органів, підрозділів) або підприємств, установ та організацій, матеріали службових перевірок та інші документи, що встановлюють факт подання недостовірної інформації про участь особи в антитерористичній операції чи здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх проведення або подання недостовірних даних про неї, надіслані ними на розгляд комісії або міжвідомчої комісії для прийняття відповідного рішення; заява особи про позбавлення її статусу учасника бойових дій із зазначенням причини, надіслана нею на розгляд комісії або міжвідомчої комісії. (п. 8-1 Порядку № 413)

Комісія або міжвідомча комісія в місячний строк із дня надходження документів приймає рішення про позбавлення статусу учасника бойових дій.

Отже, зазначеними приписами Порядку визначено основні умови та підстави для прийняття рішення про надання/позбавлення статусу учасника бойових дій, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що Порядок № 413 не наділяє повноваженнями комісію з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій скасовувати попереднє рішення комісії щодо визнання позивача учасником бойових дій, оскільки, комісією прийнято правовий акт індивідуальної дії, який застосовується одноразово, після реалізації вичерпує свою дію фактом його виконання та з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, а саме, користування позивачем більше трьох років пільгами відповідно до чинного законодавства України.

Варто звернути увагу на те, що зазначені вище положення п. 8-1 Порядку передбачає обставини, згідно з якими, у разі виявлення факту підроблення документів про участь в антитерористичній операції, у забезпеченні її проведення або надання недостовірних даних про особу, комісія з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій має повноваження щодо прийняття рішення про позбавлення особи статусу учасника бойових дій.

Судом першої інстанції при прийнятті рішення також враховано ту обставину, що функції комісії полягають не лише в прийнятті рішень про надання статусу учасника бойових дій або позбавлення статусу, а й в вивченні/опрацюванні отриманих документів, перевірці наявності всіх необхідних документів (повного пакету документів), і тільки після вчинення даного алгоритму дій, приймається рішення про надання статусу особі учасника бойових дій чи відмову у наданні такого статусу/позбавлення статусу.

Судом апеляційної інстанції враховується, що суд першої інстанції відхилив посилання позивача, як на докази наявності в нього підстав для встановлення статусу учасника бойових дій, на посвідчення про відрядження та довідку про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України від 03.09.2015 № 547, на підставі яких ОСОБА_1 надано статус учасника бойових дій, та при прийнятті оскаржуваного судового рішення врахував процедурні порушення під час прийняття відповідачем рішення від 14.12.2018, викладеного у протоколі № 9 (пункт 7), зважаючи на неузгодженість його змісту з положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Колегією суддів в даному випадку не надається оцінка щодо наявності підстав для надання позивачу статусу учасника бойових дій, оскільки в даному випадку предметом спору є перевірка дій відповідача щодо прийняття рішення про скасування рішення, яким встановлено позивачу відповідний статус.

Щодо посилання апелянта на те, що при вирішенні питання щодо встановлення позивачу статусу учасника бойових дій та вже після прийняття протоколу № 8 від 04.09.2015 про встановлення такого статусу, комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 вивчено належним чином надані документи та встановлено, що відрядження позивача було помилково кваліфіковано як участь у бойових діях (не були пов`язані з бойовими діями чи забезпеченні бойової діяльності, а тому, робочою групою Генерального штабу ЗС України було проведено перевірку правомірності надання ОСОБА_1 статусу учасника бойових дій, результати якої стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення, колегія суддів зазначає, що даними обставинами не спростовується відсутність встановленого Порядком № 413 механізму скасування відповідним рішенням свого попереднього рішення про встановлення статусу учасника бойових дій, адже означеним Порядком, передбачено чіткі підстави для надання/позбавлення такого статусу, а тому, суб`єкт владних повноважень має діяти у відповідності до приписів законодавства та не застосовувати не передбачені ані Законами України, ані Порядком процедури, тим самим намагаючись виправити допущенні дії по наданню особі відповідного статусу.

Щодо доводів апелянта про те, що в судовому засіданні сам позивач підтвердив той факт, що особистої участі у бойових діях чи забезпеченні бойової діяльності військ він не приймав, а суд при прийнятті рішення, виходив лише з формальних причин, колегія суддів вважає, що суд, при прийнятті рішення, має дотримуватись норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини та не легімітизувати порушення процедури прийняття рішення за для виправлення ситуації, пов`язаної з безпідставним встановленням статусу учасника бойових дій.

Крім того, слід врахувати, що приписами п. 8-1 Порядку № 413, передбачено можливість та підстави для позбавлення особи статусу учасника бойових дій, у разі наявності чітко встановлених даним пунктом підстав.

Надання позивачу статусу учасника бойових дій, у встановленому законом порядку та його скасування за спливом значного проміжку часу, та користуванням пільгами, що він надає, без дотримання встановленої процедури, становить втручання у право на мирне володіння майном, передбачене п. 1 ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та не є допустимим.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції всебічно, повно та об`єктивно розглянув справу, правильно встановив обставини справи, наданим доказам дав правильну правову оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вирішила, згідно ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 243, 315, 316, 321, 322, 325, 328 - 331 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Чернігівського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.03.2019 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Ганечко

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов