Справа № 420/1469/19
Суддя: Токмілова Л. М.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1469/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді - Токмілової Л.М.,

за участі:

секретаря судового засідання - Сидорівського С.А.,

представника позивача - Дьякова В.О.,

представника відповідача - Яківця М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одеса за правилами загального позовного провадження позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЛОУДСИСТЕМ» (65003, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 43-а, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

13.03.2019 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ» до Головного управління ДФС в Одеській області, в якій позивач просить скасувати прийняті ГУ ДФС в Одеській області податкові повідомлення-рішення № від 11.12.2018 року, № від 11.12.2018 року, № від 11.12.2018 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС в Одеській області від 11.12.2018 року за №№ , , є протиправними, прийняті безпідставно, усупереч чинному законодавству та без урахування фактичних обставин справи, так як наявні документи, що є належними та допустимими доказами, які підтверджують витрати на відрядження працівників та зв`язок такого відрядження з основною діяльністю підприємства. Також позивач вважає, що додаткові блага не виникали у окремих працівників ТОВ «УКЛОУДСИСТЕМ», це в свою чергу обумовлює відсутність виникнення для ТОВ «УКЛОУДСИСТЕМ» статусу податкового агента, а також необхідності подання податкової звітності.

Ухвалою від 18.03.2019 р. Одеським окружним адміністративним судом відкрито провадження в адміністративній справі в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач в обґрунтування своєї позиції, надіслав до суду відзив (вх. № 12404/19 від 05.04.2019 р.) на позовну заяву, в якому зазначає, що позов не визнає, не погоджується з доводами позивача, так як в ході проведення перевірки, підприємству надсилались запити про надання підтверджуючих документів спростовуючи встановлені управлінням факти, але зазначені документи в повному обсязі надано не було та у відповідях підприємства, відсутні обґрунтовані пояснення.

В судовому засіданні представник позивача підтримав вимоги позовної заяви та просив задовольнити її в повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві.

Згідно зі ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ГУ ДФС в Одеській області в період з 23.10.2018 року по 12.11.2018 року проведено документальну планову виїзну перевірку TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2016 року по 30.06.2018 року, валютного законодавства - за період з 01.04.2016 року по 30.06.2018 року, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - за період з 01.04.2016 р. по 30.06.2018 р. відповідно до затвердженого плану перевірки, за результатами якої складено Акт від 19.11.2018 р. №2511/15-32-14-01/31339337.

29.11.2018 року TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» у порядку п. 86.7. ст. 86 ПК України подано заперечення на Акт перевірки до ГУ ДФС в Одеській області за №198/П-18, які були розглянуті 07.12.2018.

ГУ ДФС в Одеській області листом вих. № 17553/10/15-32-13-07-06 від 10.12.2018 про результати розгляду заперечень повідомило, що перевіркою були встановлені наступні порушення:

1) пп. 14.1.47, пп. 14.1.54 п. 14.1 ст. 14, пп. 162.1.1., пп. 162.1.3, п. 162.1, ст. 162, пп. 163.1.1, пп. 163.1.2., п. 163.1, пп. 163.2.1., пп. 163.2.2. п. 163.2. ст. 163, пп. 164.1.1., пп. 164.1.2 п. 164.1, абз. «є» пп. 164.2.17 п. 164.2., п. 164.5 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1, п. 168.3., пп. 168.4.1, пп. 168.4.2, пп. 168.4.3, 168.4.4., пп. 168.4.7. п. 168.4 ст. 168, п. 171.1, абз. «а» п. 171.2 ст. 171, абз. «а» п. 176.2. ст. 176 ПК України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), підприємство не утримало та не перерахувало податок на доходи фізичних осіб у періоді з 01.04.2016 по 30.06.2018 на загальну суму 1 443 054,15 грн.;

2) пп. 1.2 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX «Інші перехідні положення», п. 162.1 ст. 162 ПК України від 02.12.2010 № 2755-УІ (із змінами та доповненнями), за період з 01.08.2016 по 28.02.2018 не перераховано військовий збір на загальну суму 98 608,72 грн.;

3) п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та п. 119.2 ст. 119, п. 176.2 ст. 176 ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI, Порядку заповнення Розділу І та Розділу II Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма N 1ДФ), затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4.

13.12.2018 року TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» отримано податкові повідомлення рішення від 10.12.2018 за № (форма «П»), від 11.12.2018 за № (форма «Д»), № (форма «ПС»), № (форма «Д»).

Відповідно до податкового повідомлення рішення від 10.12.2018 за № (форма «П») - зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 20 399 095,00 грн.

Відповідно до податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС в Одеській області від 11.12.2018:

- № (форма «Д») - збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі на доходи фізичних осіб, пені на суму 2 488 980,76 грн.;

- № (форма «Д») - збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, у тому числі з військового збору на суму 170 080,37 грн.;

- № (форма «ПС») - застосовано штрафну санкцію (штраф) у сумі 510 грн.

Не погоджуючись із вищезазначеними рішеннями податкового органу від 11.12.2018, TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» звернувся у порядку ст. 56 ПК України до ДФС України із скаргою, у якій зазначив, що рішення прийняті безпідставно, усупереч чинному законодавству та без урахування фактичних обставин справи.

Про подання до ДФС України скарги на податкові повідомлення-рішення від 11.12.2018 р. №№ , , TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» в передбаченому порядку повідомило ГУ ДФС в Одеській області листом від 19.12.2018.

Рішенням ДФС України від 11.01.2019 за № 1355/6/99-99-11-05-02-25 продовжено строки розгляду скарги до 23.02.2019 та призначено до розгляду матеріалів скарги на 29.01.2019.

29.01.2019 року, у ході розгляду ДФС України скарги TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» представник позивача, адвокат Дьяков В.О. безпосередньо надав пояснення щодо встановлених порушень та обставин справи, просив скаргу задовольнити. Представником Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження було запропоновано додатково надати первинні документи на підтвердження позиції платника податків для вивчення та прийняття остаточного рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» листом вих. № 14/П-19 від 29.01.2019 надав додатково до Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження ДФС України документи на підтвердження - копії документів, а саме: - щодо відрядження ОСОБА_1 (накази на відрядження від 27.09.2017, 20.11.2017 та 06.12.2017, проект договору, який мав обговорюватись у відрядженні, звіти про використання коштів, авіаквитки, копії відміток у паспорті про перетинання кордону), на 43 арк.; - копії документів, що підтверджують виплату відшкодування витрат на відрядження (відомості та виписки по рахункам), на 11 арк.; - копії документів на підтвердження транспортних витрат підприємства (договір № 33 від 30.12.2004 з додатковими угодами на транспортні послуги з TOB «ТЕХТРАНССЕРВІС»), на 12 арк.; - копії заявок на отримання транспортних послуг, на 34 арк.; - документи з інформацією про автомобіль та водія (копії подорожніх листів), на 1 368 арк.; - документи на підтвердження заправок (копії чеків на заправку автомобілів), на 116 арк.; - копії актів надання автотранспортних послуг та даними про витрати на виділені автомобілі згідно з договором №33 від 30.12.2004, на 54 арк.

Проте, рішенням ДФС України від 19.02.2019 року за № 8033/6/99-99-11-05-01-25, за наслідком розгляду скарги ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ», залишено без змін податкові повідомлення-рішення від 11.12.2018 року за №№ , , , а скаргу - без задоволення.

Відповідно до п. 56.19 ст. 56 ПК України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю субєкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За правилами предметної підсудності встановленими ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За таких обставин, суд дійшов висновку про підсудність позовної заяви ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ» Одеському окружному адміністративному суду.

Щодо оскаржуваного податкового повідомлення-рішення № (форма «Д») від 11.12.2018 року, судом встановлені наступні обставини.

Згідно п. 58.1 ст. 58 ПК України контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки.

Перевіркою первинних документів по рахунку 372 «Розрахунки з підзвітними особами» з метою виявлення різних схем ухилення від оподаткування податком на доходи фізичних осіб, надання стороннім громадянам матеріальних та соціальних благ за рахунок діяльності ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ» встановлено.

Підприємством відшкодовано грошові кошти у вигляді добових на закордонне відрядження до м. Женева (Швейцарія) юристу підприємства Щелкунову О.М. згідно авансових звітів:

- від 09.10.2017 року № 91 на суму 10 017,42 грн. (наказ про відрядження від 09.10.2017 № 08-К-КМ/ВР);

- від 27.11.2017 року № 88 на суму 15 343,38 грн. (наказ про відрядження від 20.11.2017 року № 1-К-КМ/ВР);

- від 10.12.2017 року № 89 на суму 7 639,63 грн. (наказ про відрядження від 06.12.2017 року № 14-К-КМ/ВР).

На думку відповідача, перелічені вище накази про відрядження, містять недостатньо інформації про використання закордонної поїздки ОСОБА_1 до Швейцарії у господарській діяльності підприємства: відсутнє офіційне запрошення контрагента, конкретна мета візиту, кошторис витрат на поїздку та розрахунок для видачі відрядженому авансових грошей.

Перевіряючими зроблено висновок, що юрист ОСОБА_1 отримав додаткове благо у вигляді компенсації від ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ» витрат від час своїх відряджень до Швейцарії у сумі 33 000,43 грн., що не відповідають дійсності.

Як вбачається з матеріалів справи, громадянин ОСОБА_1 працює в TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» на підставі трудового договору, обіймає посаду юрисконсульта. Одним із його обов`язків як працівника є виконання розпорядження власника, яке не суперечить умовам укладеного трудового договору та його посадовим обов`язкам, а отже, керівник має право направити працівника у відрядження для вирішення службових питань. В закордонні відрядження для виконання завдання юрист ОСОБА_1 вирушав відповідно до розпоряджень керівництва TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» (наказів директора від 27.09.2017, 20.11.2017 та 06.12.2017, копії яких були надані під час перевірки) для виконання службових завдань.

Висновки перевірки щодо порушень TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» значною мірою ґрунтуються на положеннях Інструкції про службові відрядження в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства фінансів від 13.03.1998 № 59.

Проте, цей нормативний акт визначає порядок направлення у відрядження та відшкодування витрат, здійснених у зв`язку з таким відрядженням, виключно для державних службовців, а також інших осіб, що направляються у відрядження підприємствами, установами та організаціями, які повністю або частково утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів. Положення згаданої Інструкції не застосовуються автоматично до приватних підприємств, що не утримуються (фінансуються) за рахунок бюджетних коштів повністю або частково, яким є TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ».

В питаннях службових відряджень TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» керувалось КЗпП України та локальними актами, прийнятими в порядку, передбаченому законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КЗпП України працівники мають право на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв`язку з службовими відрядженням.

Згідно із пп. 14.1.47. п. 14.1. ст. 14 ПК України, додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, Інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

Суми доходу, отриманого як додаткове благо включається до загального місячного (річного) оподаткованого доходу платника (пп. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164 ПК України).

В той же час, відповідно до абз. 5 ч. «а» пп. 170.9.1. п. 170.9 ст. 170 ПК України, до оподатковуваного доходу не включаються також витрати на відрядження, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добові витрати), понесені у зв`язку з таким відрядженням у межах території України, але не більш як 0,1 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження, а для відряджень за кордон - не вище 80 євро за кожен календарний день такого відрядження за офіційним обмінним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, в розрахунку за кожен такий день.

Сума податку, нарахована на суму такого перевищення, утримується особою, що видала такі кошти, за рахунок будь-якого оподатковуваного доходу (після його оподаткування) платника податку за відповідний місяць, а у разі недостатності суми доходу - за рахунок оподатковуваних доходів наступних звітних місяців до повної сплати суми такого податку.

Кошти, отримані платником податку на відрядження або під звіт, включаються до складу його оподатковуваного доходу лише у сумі, що перевищує суму витрат платника податку на таке відрядження, розрахованій згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до пп. 140.1.7 п. 140.1 ст. 140 ПК України при визначенні об`єкта оподаткування враховуються такі витрати подвійного призначення як витрати на відрядження фізичних осіб, які перебувають у трудових відносинах із таким платником податку або є членами керівних органів платника податку, в межах фактичних витрат особи, яка відряджена, на проїзд (у тому числі перевезення багажу, бронювання транспортних квитків) як до місця відрядження і назад, так і за місцем відрядження (у тому числі на орендованому транспорті), оплату вартості проживання у готелях (мотелях), а також включених до таких рахунків витрат на харчування чи побутові послуги (прання, чищення, лагодження та прасування одягу, взуття чи білизни), на найм інших жилих приміщень, оплату телефонних розмов, оформлення закордонних паспортів, дозволів на в`їзд (віз), обов`язкове страхування, інші документально оформлені витрати, пов`язані з правилами в`їзду та перебування у місці відрядження, в тому числі будь-які збори і податки, що підлягають сплаті у зв`язку із здійсненням таких витрат.

Зазначені в абзаці першому цього підпункту витрати можуть бути включені до складу витрат платника податку лише за наявності підтвердних документів, що засвідчують вартість цих витрат у вигляді транспортних квитків або транспортних рахунків (багажних квитанцій), у тому числі електронних квитків за наявності посадкового талона та документа про сплату за всіма видами транспорту, в тому числі чартерних рейсів, рахунків, отриманих із готелів (мотелів) або від Інших осіб, що надають послуги з розміщення та проживання фізичної особи, в тому числі бронювання місць у місцях проживання, страхових полісів тощо.

До складу витрат на відрядження відносяться також витрати, не підтверджені документально, на харчування та фінансування інших власних потреб фізичної особи (добові витрати), понесені у зв`язку з таким відрядженням у межах території України, але не більш як 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження, а для відряджень за кордон - не вище 0,75 розміру мінімальної заробітної ш ати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, в розрахунку за кожен календарний день такого відрядження.

Сума добових визначається в разі відрядження: у межах України та країн, в`їзд громадян України на територію яких не потребує наявності візи (дозволу на в`їзд), - згідно з наказом про відрядження та відповідними первинними документами; до країн, в`їзд громадян України на територію яких здійснюється за наявності візи (дозволу на в`їзд), - згідно з наказом про відрядження та відмітками уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України в закордонному паспорті або документі, що його замінює.

За відсутності зазначених відповідних підтвердних документів, наказу або відміток уповноваженої службової особи Державної прикордонної служби України в паспорті або документі, що його замінює сума добових не включається до складу витрат платника податку.

Будь-які витрати на відрядження можуть бути включені до складу витрат платника податку за наявності документів, що підтверджують зв`язок такого відрядження з діяльністю такого платника податку, зокрема (але не виключно) таких: запрошень сторони, що приймає, діяльність якої збігається з діяльністю платника податку; укладеного договору чи контракту; інших документів, які встановлюють або засвідчують бажання установити цивільно-правові відносини; документів, що засвідчують участь відрядженої особи в переговорах, конференціях або симпозіумах, інших заходах, які проводяться за тематикою, що збігається з господарською діяльністю платника податку.

Також, згідно з законами країни відрядження або країн, територією яких здійснюється транзитний рух до країни відрядження, обов`язково необхідно здійснити страхування життя або здоров`я відрядженої особи чи її цивільної відповідальності (у разі використання транспортних засобів), то витрати на таке страхування включаються до складу; витрат платника податку, що відряджає таку особу.

За запитом представника контролюючого органу платник податку забезпечує за власний рахунок переклад підтвердних документів, виданих іноземною мовою.

З доданих до позову матеріалів, вбачається, що після повернення з відрядження ОСОБА_1 надавав звіти про використання коштів, відповідно до яких йому відшкодовані витрати на відрядження, виходячи із розміру, передбаченого законодавством, - 80 євро за кожен календарний день такого відрядження за офіційним обмінним курсом гривні до євро, установленим Національним банком України, в розрахунку за кожен такий день.

Враховуючи кількість днів, проведених ОСОБА_1 у відрядженнях, загальна сума таких витрат (виходячи із 80 євро за кожен календарний день такого відрядження) склала 33 000,43 грн.

Таким чином, за наявності документів, що є належними та допустимими доказами, які підтверджують витрати на відрядження працівників та зв`язок такого відрядження з основною діяльністю підприємства, у зв`язку з чим викладені в акті перевірки твердження контролюючого органу про виникнення у працівників позивача додаткового блага та, як наслідок, необхідність утримання та перерахування до бюджету податку на доходи фізичних осіб, є необґрунтованим, а тому висновок перевірки ГУ ДФС в Одеській області про сплату додаткового блага юристу ОСОБА_1 в сумі 33 000,43 грн є хибним.

Щодо отримання директором TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» за рахунок підприємства транспортних послуг у вигляді додаткового блага на загальну суму 6540913,95 грн., судом встановлені наступні обставини.

Перевіркою первинних документів по рахунку № 31 «Рахунки у банках», № 3.7..7.6 «розрахунки з іншими дебіторами» та первинних документів аналітичного обліку з метою виявлення, надання працівникам та стороннім громадянам матеріальних та соціальних благ за рахунок ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ», встановлено, згідно договору надання послуг по транспортному обслуговуванню № 33 від 30.12.2004 року з ТОВ «ТЕХТРАНССЕРВІС», - «Виконавець», ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ» - «Замовник» отримує послуги по транспортному обслуговуванню.

«Виконавець» надає «Замовнику» послуги транспортом, згідно переліку, вказаному у Додатку № 1. У переліку міститься вартість витрат на 1 км. пробігу та витрати на 1 годину робочого часу автомобілів Ауді А 8, ГАЗ - 32213, ЛАЗ 695Н, Мерседес-Бенц 500SE, Тойота - Королла , Хюндай -Соната . Інші договори, додаткові угод або додатки до перевірки не надано. У договорі не зазначено, якими документами буде підтверджуватись факт конкретних перевезень та відповідні витрати.

Також до перевірки надано копії актів виконаних робіт (послуг) ТОВ «ТЕХТРАНССЕРВІС» за період з квітня 2016 року по червень 2018 року, автомобілями, виділеними для надання транспортних послуг ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ»: ГАЗ 2705, Мітсубісі Паджеро Вагон , Ніссан Х-трейл , Тойота Королла , Тойота Ленд Круізер , Шкода Октавія , де зазначено пробіг у кілометрах, вартість послуг на пробіг та вартість послуг за робочий час.

На твердження відповідача, щодо відсутності первинних документів, підтверджуючих факт здійснення господарської операції. Подорожні листи зазначених автомобілів до перевірки та до розгляду Заперечень не надано. Відсутня будь-яка інформація про використання зазначених послуг у господарській діяльності підприємства.

Однак, контролюючий орган вважає, що директором ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ» у періоді з 01.06.2016 р. по 30.06.2018 р. за рахунок підприємства отримано послуг у вигляді додаткового блага на загальну суму 6 540 913,95 грн., в тому числі: ІІ-IV кв. - 1 669 841,39 грн.; 2017 - 3 065 113,26 грн.; 2018 - 1 805 959,30 грн.

Так, судом встановлено, що ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ» являє собою комплекс з перевантаження та зберігання скраплених газів, з великою кількістю зайнятих працівників. Територіально підприємство знаходиться в промисловій зоні міста Одеси, далеко від основних транспортних напрямків. Статус зони митного контролю та великого залізничного вузлу вимагає від керівництва підприємства постійної взаємодії з Одеським морським торговим портом, митними органами та представниками Укрзалізниці, що в свою чергу, передбачає необхідність вирішувати велику кількість різноманітних питань, які виникають з цілодобового функціонування підприємства.

З метою вирішення питань транспортного забезпечення, що виникають в господарській діяльності підприємства керівництвом TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» прийнято рішення про придбання автотранспортних послуг, призначених для вирішення згаданих питань.

Так, згідно наданих позивачем документів, 30.12.2004 між TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» та TOB «ТЕХТРАНССЕРВІС» () укладено договір № 33 про надання послуг з транспортного обслуговування. Відповідно до цього договору TOB «ТЕХТРАНССЕРВІС» надає послуги з транспортного обслуговування TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» на підставі письмових заявок.

Відповідно до п. 2.2.6 договору № 33, автомобілі повинні бути використані лише в службових цілях. Кожного місяця, протягом якого надавалися послуги, в результаті чого сторони договору складають акт наданих послуг. Такий акт від імені TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ», керуючись статутом підприємства, підписується директором.

Документи, які складені за фактом надання послуг, відповідають вимогам для первинних документів, що передбачені ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Відповідно до п. 18 ПСБО 16 «Витрати», затвердженого Наказом МФУ від 31.12.1999 № 318, до адміністративних витрат відносяться такі загальногосподарські витрати, спрямовані на обслуговування та управління підприємством: інші витрати загальногосподарського призначення.

Автотранспортні послуги, надані TOB «ТЕХТРАНССЕРВІС» для ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ», були цілком реалізовані при здійсненні останніми своєї господарської діяльності.

Контролючим органом, на підставі того, що ОСОБА_9 був «матеріально-відповідальною особою» за період перевірки, зроблено висновок про отримання директором TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» нібито додаткового блага на загальну суму 6 540 913,95 грн., при отриманні автотранспортних послуг.

Відповідно до ст. 8 Статуту TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» та ст. 39 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» директор, як виконавчий орган товариства, здійснює управління поточною діяльністю товариства.

До компетенції виконавчого органу товариства належить вирішення всіх питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів учасників та наглядової ради товариства (у разі утворення).

Виконуючи свої обов`язки, передбачені законодавством та Статутом підприємства, директор уклав від імені та в інтересах саме TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» договір № 33 від 30.12.2004 з TOB «ТЕХТРАНССЕРВІС» про надання автотранспортних послуг.

Використання директором підприємства автомобіля (автотранспортних послуг, що надають треті особи), а також організація виконання іншими працівниками TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» своїх службових обов`язків з використанням автотранспортних послуг обумовлено посадовими обов`язками директора, які передбачені трудовим договором та цілями господарської діяльності підприємства і відповідними положеннями Статуту TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ».

В даному випадку використання автомобіля (автотранспортних послуг) працівниками TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» є знаряддям, обов`язковою умовою для уможливлення виконання ними трудових обов`язків та підвищення ефективності такого виконання. Таке використання не спрямовано на задоволення потреби працівників, а тому й відсутні ознаки, які би перетворили таке авто на благо.

Суд вважає, що безпідставним та необґрунтованим є висновок перевірки про відсутність інформації про використання автотранспортних послуг у господарській діяльності TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ». Контролюючий орган неповністю дослідив документи між ТОВ «УКРЛОУДСИСТЕМ» та TOB «ТЕХТРАНССЕРВІС», та обставини надання цих послуг. Так, поза увагою перевірки залишились заявки на отримання послуг, які передбачені договором автотранспортного обслуговування.

Суд зазначає, що заявки та інші документи (договір, акти виконаних робіт) відповідають вимогам первинних документів і містять відомості про господарські операції (надання/отримання автотранспортних послуг).

З точки зору податкового законодавства, кошти, матеріальні та нематеріальні цінності або послуги, які виплачуються чи надаються платнику податків і такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний із виконанням обов`язків трудового найму, вважається додатковим благом, що також передбачає утримання із суми вартості наданого блага ПДФО, військового збору та ЄСВ.

Згідно з п.п. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України, податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в ст. 167 цього Кодексу.

Отже, нормами Податкового кодексу України встановлено, що у податкового агента виникає обов`язок по утриманню та перерахуванню до бюджету податку на доходи фізичних осіб виключно у випадку нарахування відповідного оподатковуваного доходу, зокрема, у вигляді додаткового блага, виплаченого платнику податків, який в свою чергу, підлягає обов`язковій персоніфікації.

Таким чином, у разі надання працівникам додаткових благ за кошти підприємства, коли неможливо визначити кількість спожитих продуктів та/або інших благ кожною окремою особою, тобто отриманий дохід у вигляді додаткового блага не може бути персоніфікований, а також не можливо встановити конкретний перелік осіб, якими відповідні продукти та/або інші блага були спожиті, їх вартість не може розглядатися як об`єкт оподаткування ПДФО.

Отже, як вбачається з матеріалів справи, безпосереднім отримувачем автотранспортних послуг є TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ», яке використовувало їх у своїй господарській діяльності.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 11.12.2018 р., про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору, судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до пп. 1.2 п. 161 підрозділу 10 розділу XX ПК України об`єктом обкладення військовим збором є доходи, визначені в ст. 163 ПК України. Для фізособи-резидента це, зокрема, загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Згідно із пунктом пп. 164.2.17 п. 164.2. ст. 164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається в тому числі дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених ст. 165 ПК України).

Враховуючи аргументи щодо помилковості висновків перевірки стосовно отримання окремими працівниками TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» додаткового блага, суд вважає, що додаткові блага не виникали у окремих працівників TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ», що в свою чергу, обумовлює відсутність виникнення для TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» статусу податкового агента, тобто особи відповідальної за нарахування, утримання і сплату (перерахування) військового збору до бюджету.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 11.12.2018 р. прийнято в супереч законодавству України.

Крім того, зазначене податкове повідомлення-рішення визначає санкцію за порушення TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» п. 119.2 ст. 119 ПК України.

Пунктом 119.2. ст. 119 ПК України передбачено, що неподання, подання з порушенням встановлених строків, подання не у повному обсязі, з недостовірними відомостями або з помилками податкової звітності про суми доходів, нарахованих (сплачених) на користь платника податків, суми утриманого з них податку, а також cуми отриманої оплати від фізичних осіб за товари (роботи, послуги), якщо такі достовірні відомості або помилки призвели до зменшення та/або збільшення податкових зобов`язань платника податку та/або до зміни платника податку - тягнуть за собою накладення штрафу у розмірі 510 грн.

Враховуючи аргументи щодо помилковості висновків перевірки стосовно отримання окремими працівниками TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» додаткового блага, судом встановлено, що додаткові блага не виникали у окремих працівників TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ». Це, в свою чергу, обумовлює відсутність виникнення для TOB «УКРЛОУДСИСТЕМ» статусу податкового агента, а також необхідності подання TOB «УКРЛОДУСИСТЕМ» податкової звітності, неподання чи невірне подання передбачено п. 119.2. ст. 119 ПК України.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не надав до суду достатніх та беззаперечних доказів та не навів належних доводів, що підтверджують наявність з боку позивача порушення податкового кодексу України, за яке відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення №№ , , від 11.12.2018 року про застосування штрафних санкції.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 205, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЛОУДСИСТЕМ» (65003, м. Одеса, вул. Отамана Чепіги, 43-а, ) до Головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5, ) про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити повністю.

Скасувати прийняті ГУ ДФС в Одеській області податкові повідомлення-рішення № від 11.12.2018 року, № від 11.12.2018 року, № від 11.12.2018 року.

Стягнути з ГУ ДФС в Одеській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УКРЛОУДСИСТЕМ» судові витрати у розмірі 19 210,00 грн.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів в порядку приписів ст. 295 КАС України.

Рішення набирає законної сили згідно з приписами ст. 255 КАС України.

Пунктом 15.5 розділу VII «Перехідні положення» КАС України від 03 жовтня 2017 року визначено, що до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи зберігаються порядок подачі апеляційних скарг та направлення їх до суду апеляційної інстанції, встановлені Кодексом адміністративного судочинства України від 06 липня 2005 року.

Повний текст рішення виготовлено та підписано судом 10 червня 2019 року.

Суддя Л.М. Токмілова

.