Справа № 580/1307/19
Суддя: В.П. Тимошенко
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року справа № 580/1307/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Тимошенко В.П.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Драбівської селищної ради Черкаської області про визнання незаконним та скасування частини рішення,

встановив:

11 квітня 2019 року до Черкаського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) з адміністративним позовом до Драбівської селищної ради Черкаської області (19800, Черкаська область, смт. Драбів, вул. Гагаріна, 17 ), в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення Драбівської селищної ради Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 » №38-31/VІІ від 05.03.2019.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.03.2009 Драбівська селищна рада надала його батькові ОСОБА_2 , в оренду терміном на 10 років земельну ділянку, площею 1,8 га по вул АДРЕСА_2 Червоноармійській АДРЕСА_3 смт. Драбів, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується рішенням Драбівської селищної ради «Про надання та вилучення земельних ділянок» за № 29-15/V від 18.03.2009. Після смерті батька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач 21.01.2019 звернувся до Драбівської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована по АДРЕСА_4 .

05.03.2019 Драбівська селищна рада прийняла рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_3 .В» № 38-31/VІІ, яким вирішила:

1) відмовити у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована в межах смт. Драбів з метою оформлення права власності;

2) зарезервувати земельну ділянку, площею 2,0 га, яка розташована в межах смт Драбів, для надання учасникам бойових дій в Операції об`єднаних сил на окупованій території Донецької та Луганської областей.

Позивач вважає, що рішення Драбівської селищної ради за № 38-31/VII від 05 березня 2019 року є незаконним та протиправним, адже було прийнято з грубими порушеннями норм ЗК України та є таким, що грубо порушує його права та охоронювані законом інтереси. Крім того, позивач зазначив, що Драбівська селищна рада безпідставно прийняла рішення про резервування земельної ділянки, яка перебувала в користуванні його батька, для надання учасникам бойових дій в Операції об`єднаних сил на окупованій території Донецької та Луганської областей.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду Тимошенко В.П. від 16.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Драбівська селищна рада Драбівського району Черкаської області 10.05.2019 надала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позову заперечує та просить відмовити у його задоволенні. Зокрема відповідача зазначив, що 18.03.2009 на сесії Драбівської селищної ради земельну ділянку, площею 1,8 га по вул. Червоноармійській у смт. Драбів надано в оренду ОСОБА_2 терміном на 10 років, для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується рішенням № 29-15/V від 18.03.2009 «Про надання та вилучення земельних ділянок».

21.01.2019 до Драбівської селищної ради надійшла заява від ОСОБА_1 з проханням надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована в межах смт. Драбів, Драбівського району Черкаської області.

05.03.2019 на черговій сесії селищної ради розглянуто заяву гр. ОСОБА_1 про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, яка розташована в межах смт. Драбів, Драбівського району, Черкаської області, та керуючись статтями 12, 33, 79-1, 118, 121, 122 Земельного кодексу України, статтею 25 Закону України «Про землеустрій» та пунктом 34 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» прийнято рішення відмовити у наданні дозволу ОСОБА_1 виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та зарезервувати земельну ділянку площею 2,0 га, яка розташована в межах смт Драбів для надання учасникам бойових дій в Операції об`єднаних сил на окупованій території Донецької і Луганської областей. Підставою для прийняття даного рішення стало те, що учасниками бойових дій в Операції об`єднаних сил на окупованій території Донецької і Луганської областей, є жителями селища Драбів та не скористалися своїм правом на безоплатне отримання у власність земельної ділянки.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до такого.

21.01.2019 позивач звернувся до Драбівської селищної ради із заявою про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована по АДРЕСА_4 . До даної заяви ОСОБА_1 додано копію паспорта та ідентифікаційного номера, викопіювання земельної ділянки, довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та їх розподіл.

05.03.2019 Драбівська селищна рада прийняла рішення «Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_3 .В» № 38-31/VІІ, яким вирішила:

1) відмовити у наданні дозволу ОСОБА_1 на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 2,0 га, яка розташована в межах смт. Драбів з метою оформлення права власності;

2) зарезервувати земельну ділянку, площею 2,0 га, яка розташована в межах смт Драбів, для надання учасникам бойових дій в Операції об`єднаних сил на окупованій території Донецької та Луганської областей.

Не погоджуючись з даною відмовою позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що земельні відносини регулюються Конституцією України, Земельним кодексом України № 2768-III від 25 жовтня 2001 року (далі ЗК України), а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Статтею 14 Конституції України закріплено, що земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

За змістом ч. ч. 2, 3 ст. 22 Конституції України конституційні права гарантуються і не можуть бути скасовані, а держава повинна утримуватись від прийняття будь-яких актів, які б призводили до скасування чи звуження змісту та обсягу існуючих прав та свобод. Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Статтею 64 Конституції України вказано, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, окрім випадків, передбачених самою Конституцією.

Згідно зі ст. 121 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), кожен громадянин України має право на безоплатне отримання земельної ділянки із земель державної або комунальної власності.

У частинах першій та третій статті 22 Земельного кодексу України передбачено, що землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей.

Землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства.

Громадяни, які зацікавлені у реалізації свого права на отримання безоплатно у власність земельної ділянки, звертаються до відповідної сільської, селищної, міської ради з заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою, яку орган місцевого самоврядування зобов`язаний розглянути у місячний строк.

Відмова у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виходячи з вимог ст. 118 ЗК України, повинна бути мотивованою та може бути пов`язаною виключно з невідповідністю місця розташування земельної ділянки вимогам законів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що правовідносини у сфері забезпечення права на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави, раціонального використання та охорони земель вирішуються Земельним кодексом України.

Відповідно до вимог ч. ч. 6-7 ст. 118 ЗК України, громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Таким чином, Земельний кодекс України визначає вичерпний перелік підстав для відмови особі в наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, при цьому зобов`язує орган державної влади або орган місцевого самоврядування у випадках ухвалення рішення про відмову в надані такого дозволу належним чином мотивувати причини цієї відмови.

Отже, законодавством встановлено виключні підстави, за наявності яких заявникові може бути відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. У такому випадку відмова може бути визнана обґрунтованою лише тоді, коли компетентним суб`єктом владних повноважень встановлюється невідповідність місця розташування об`єкта вимогам зазначеним у ЗК України, які повинні бути затверджені у встановленому законом порядку або вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваним рішенням відповідача відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою у зв`язку «з метою оформлення права власності» та зарезервовано земельну ділянку площею для надання учасникам бойових дій в Операції об?єднаних сил на окупованій території Донецької і Луганської областей.

Отже, обґрунтування прийнятого рішення по заяві не містить визначених ч. 7 ст. 118 ЗК України підстав для відмови у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою та вмотивованої відмови у його наданні, що є порушенням вказаної норми ЗК України.

Крім того, отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає обов`язкового позитивного рішення про надання її у власність.

Системний аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що Земельним кодексом України визначено вичерпний перелік підстав для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. При цьому, чинним законодавством не передбачено право суб`єкта владних повноважень не дотримуватися вимог ст. 118 Земельного кодексу України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27 лютого 2018 року в справі № 545/808/17.

Щодо, посилання відповідача як на підставу для відмови у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою, на те що земельна ділянка зарезервована для відведення у власність для ведення особистого селянського господарства, суд зазначає таке.

Резервування ділянки з метою надання її військовослужбовцям, які виконують завдання по здійсненню антитерористичної операції, не є передачею її у власність, а тому надання дозволу на розробку проекту землеустрою для відведення такої земельної ділянки у власність не є заборонено законом.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 18 вересня 2018 року в справі № 806/5106/15.

За таких обставин позовні вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення №38-31/VІІ від 05.03.2019 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а сплачений судовий збір стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139, 242-246, 255, 257-258, 262, 295 КАС України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Драбівської селищної ради Про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 .» №38-31/VІІ від 05.03.2019.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Драбівської селищної ради Черкаської області (19800, Черкаська область, смт. Драбів, вул. Гагаріна, 17 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір за подання позову в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складений 06.06.2019.

Суддя В.П. Тимошенко