Справа № 2а-44/10/0408
Суддя: Валуєва В. Г.
Дата ухвалення: 2010-02-05 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 2а-44/10/0408
Провадження №б/н
ПОСТАНОВА

іменем України

"05" лютого 2010 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу у складі: головуючого - судді Валуєвої В.Г.

при секретарі Севанян М.Б.

за участю представника позивача ОСОБА_1 .Л

представників відповідача Бойчишиної Л.А. ОСОБА_2 С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління праці та соціального захисту населенім виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу ( третя особа на боці відповідача - Міністерство праці та соціальної політики України) про стягнення недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги до 05 травня інваліду 3-ої групи, учаснику ліквідації аварії на Чорнобильської АЕС, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 30 вересня 2009 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу ( третя особа на боці відповідача - Міністерство праці та соціальної політики України) про стягнення недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги до 05 травня інваліду 3-ої групи, учаснику ліквідації аварії на Чорнобильської АЕС.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що він є учасником ліквідації аварії на ЧАЄС, 1 категорії, інвалідом 3-групи. Відповідно до абзацу третього, частини 5, ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.2000 (3551 -XII), в подальшому (Закон про статус ветеранів...), йому гарантовано виплату управлінням праці та соціального захисту населення, щорічної разової допомоги до дня 5 травня - як інваліду 3 групи - 7 мінімальних пенсій за віком.

Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу, керуючись Законом України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» ст. 29, постановами Кабінету Міністрів України від 12.03.2008 р. №183 та №211 від 18.03.2009 року, виплатило йому за 2007 рік - 300 гри.,

-за 2008 рік - 350 гри.,

-за 2009 рік - 380 грн.,

Він 16.06.2009 року, звернувся з письмовою заявою до управління праці та соціального імлисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу з гтоханням виплатити щорічну разову допомогу до дня 5 травня згідно абзацу третього --істини 5 ст.13 (Закон про статус ветеранів...), за 2007. 2008, 2009 роки, на що 24.06.2009 р стримав відмову за № 2192.

Так як управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу керувалось нормами Закону України «Про Есгжавний бюджет України на 2007 рік» ст. 29, постановами КМУ №183., від 12.03.2008 т та .№211 від 18.03.2009 року, а не нормами ст. 48 (Закон про статус,..) і ст.13 (Закон про стату с ветеранів...) то він, отримав щорічну разову допомогу до дня 5 травня значно нищу, ніж передбачено чинним законодавством України.

Згідно ст. 21, 22 Конституції України - права і свободи людини є невідчужуванимн непорушним, їх зміст і обсяг при прийняті нових законів або внесенні змін до чи: законів не може бути звуженим.

Згідно ст.92 Конституції України - виключно законами України визначаються: прі свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основи соціального захисту:

Згідно ст. 13 (Закон про статус...) - Держава зобов`язана відшкодувати шко. завдану громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи зобов`язується відшкодувати ушкодження здоров`я або втрату працездатності;

Відповідно до ст.4 ЦК України - Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відпов положення цього Кодексу або іншого закону.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав за зверненням суб`єктів пр на конституційне подання, у яких визнавав що, оскільки предмет закону про Державн бюджет України чітко визначений у Конституції України , то цей закон не може скасовувати чи змінювати обсяг прав і обов`язків, пільг, компенсацій і гарап передбачених іншими законами України.

Зупинення дії положень законів, якими визначено права і свободи громадян, їх зміст та обсяг, є обмеженням прав і свобод і може мати місце лише у випадках, передбаченні Основним Законом України. У статті 64 Конституції України вичерпно визначене випадки, а саме передбачено, що в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод людини із зазначенням строку дг ' цих обмежень, та визначено ряд прав і свобод, які не можуть бути обмежені за жодних обставин. (Рішення Конституційного Суду України від 20.03.2002 року N 5-рп/2002. 11.10.2005 року № 8-рп/2005,09.07.2007 року № 6-рп/2007, 22.05.2008 року № 10-рп/2008)

Відповідно до пункту 5, Постанови Пленуму ВЕРХОВНОГО СУДУ УКРАЇНИ N 9 від 01.11.96 року Судам необхідно виходити з того, що нормативно-правові акти будь-якого г державного чи іншого органу (акти Президента України, постанови Верховної Ради України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти Верховної Ради Автономної Республіки Крим чи рішення Ради міністрів Автономної Республіки Крим, акти органів місцевого самоврядування, накази та інструкції міністерств і відомств, накази керівників підприємств, установ та організацій тощо) підлягають оцінці на відповідність як Конституції, так і закону. Якщо при розгляді справи буде встановлено, що нормативно - правовий акт який підлягає застосуванню, не відповідає чи суперечить законові, суд зобов`язаний застосовувати закон, який регулює ці правовідносини.

Таком, чином, застосування відповідачем, при визначенні щорічної разової допомоги до дня 5 травня Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» ст. 29 постановами КМУ від 12.08.2008 р. №183 та № 211 від 18.03.2009 року, - суперечить чинному законодавству України і порушує його право, на соціальну допомогу, а тому є неправомірним.

Як інваліду війни 3-групи, він має право отримати гарантовану щорічну разову допомогу до дня - 5 травня. Відповідно до абзацу третього частини 5 ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»: За 2007 рік - 410,06 грн. виходячи з дати виплати та розміру мінімальної пенсії за віком - 01.04.2007 р. (на час виплати) йому належало виплатити з наступних розрахунків:

7 х 410,06 грн. = 2870,42 грн. З урахуванням фактично виплаченої суми (300 грн.)недоплата складає: 2870,42 грн.(повинні сплатити) - 300 грн.(фактично виплатили) = 2570,42 грн.

За 2008 рік - 481 грн. виходячи з дати виплати та розміру мінімальної пенсії за віком - 01.04.2008 р. (на час виплати) йому належало виплатити з наступних розрахунків:

7 х 481 грн. = 3367 грн. З урахуванням фактично виплаченої суми (350 грн.)недоплата складає: 3367 грн.(повинні сплатити) - 350 грн.(фактично виплатили) = 3017 грн. (на час виплати) йому належало виплатити з наступних розрахунків:

7 х 544грн. - 3808 грн. З урахуванням фактично виплаченої суми (380 грн.)недоплата складає: 3808 грн.(повинні сплатити) - 380 грн.(фактично виплатили) = 3428 грн.

Всього недоплата складає:

2570.42грн. + 3017 грн. + 3428 грн. = 9015,42 грн. тому він звернувся до суду та просить суд визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу стосовно відмови від 24.06.2009 року за № 2192, на його заяву виплатити щорічну разову допомогу до дня 5 травня за

2007.2008.2009роки у розмірі передбаченому ст. 13 Законом України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу на його користь щорічну разову допомогу до дня 5 травня за 2007,2008,2009 роки у розмірі -

9015.42грн.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_4 підтримав позовні вимоги ОСОБА_3 , просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Представники відповідача заперечували, кожен окремо, проти задоволення позову, посилаючись на те, що позивач пропустив строк звернення до суду з даним позовом, а також на те, що належні йому виплати відповідачем проводились правильно та згідно діючому законодавству. Рішення Конституційного суду, на які посилається позивач, стосуються положень Закону про Дербююджет, а не чинних Законів, згідно яким позивачу нараховується у автоматичному режимі соціальна допомога у вигляді одноразової щорічної допомоги до 5 травня. Вказані рішення приймались після того, як позивачу вже було нараховано і ним отримано одноразова щорічна допомога до 5 травня, а закон зворотної сили не має, тому рішення Коституційного суду за 2007 рік, 2008 рік у частині визначення деяких пунктів Закону України « Про державний бюджет України на 2007 рік» та «Про Державний бюджет України на 2008 рік» неконституційними не стосується позивача, а про Державний бюджет України на 2009 рік ніяких рішень Конституційним судом взагалі не ухвалювалось, тому вимоги позивача про перерахування йому сум одноразової щорічної допомоги до 05 травня безпідставні . Крім того, відповідач не має своїх коштів на виплату соціальних допомог, а лише виплачує ті, що надходять з Державного бюджету.

Представник третьої особи - Міністерство праці та соціальної політики України до суду не з`явився, але надав суду заперечення проти позову ОСОБА_3 , тому суд вважає можливим розглядати справу за відсутністю представника третьої особи. Згідно заперечень третя особа просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 , та закрити провадження у справі за відсутністю протиправних дій з боку третьої особи.

Вислухавши представників у справі, кожного окремо, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_3 підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Щорічна разова грошова допомога виплачується постраждалим від аварії на Чорнобільської АЕС згідно Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту . З матеріалів справи ( а.с. 9-10) вбачається, що ОСОБА_3 є інвалідом 3 групи, встановлену йому з 30.11.1998 року, як постраждалому від аварії на Чорнобильській АЕС 1 -ої категорії та має право на пільги, встановлені Законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни.

Відповідно ч.І ст. 48 Закону України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» одноразова компенсація постраждалим від аварії на Чорнобильській АЕС виплачується інвалідам 3 групи у розмірі ЗЩ мінімальних заробітних плат. При виплаті вказаної одноразової щорічної допомоги відповідач повинен також керуватись Законом України « Про Державний бюджет України»,оскільки згідно ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно Законом України « Про Державний бюджет України» визначаються будь-які видатки державі! а загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків. З заперечень відповідача вбачається, що позивач отримував разову грошову допомогу до 5 травня я| 2007 року у розмірі 300 гривень 16.04.2007 рокуцза 2008 рік - 350 грн., 10.04.2008 р.. а| 2009 рік у сумі 380 грн., 13.04.2009~року ( а.с. 6) тобто до ухвалення Конституційної судом рішень про визнання неконституційним деяких пунктів Закону України « Пр: Державний бюджет України» на 2007 рік ( Рішення ухвалено 09.07.2007 року № 6-рг- 2007р) та Закону України « Про Державний бюджет України на 2008 рік» (Рішень;; ухвалено 22.05.2008 р, № 10-рп-208 р.) Вказані рішення Конституційного суду набрал чинності з дня їх ухвалення. Відповідно ч. 2 ст. 152 Конституції України закон, інші правові акти, або їх окремі положення, що вказані неконституційними, втрачаюг- чинність з дня ухвалення Конституційним судом України рішення про їх неконституційність, тобто мають перспективну дію.

Тому суд вважає, що позові вимоги позивача у частині стягнення на його користь недоплати щорічної одноразової допомоги за 2007 р. та 2008 рік не можуть бути задоволені, а дії відповідача не можуть бути визнані неправомірними.

Що стосується виплат одноразової річної допомоги за 2009 рік, то у цій частині позову дії відповідача про відмову позивачу у перерахуванні розміру належної йому виплати суд визнає неправомірними, оскільки ст. 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2009 рік» Кабінету Міністрів України у 2009 році надано право встановлювати розмір соціальних виплат і позивачу у 2009 році виплачена одноразова річна соціальна допомога у розмірі 380 гривень, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 18.03.2009 року № 211 « Про розміри разової грошової допомоги що виплачується в 2009 році відповідно до Законів України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та « Про жертви нацистських переслідувань», але розмір виплати суперечить Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та ст. 92 Конституції України, згідно якій виключно законом України визначаються права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод основи соціального захисту.

У судовому засіданні встановлено, що фінансування відповідача для виплати ним соціальних виплат здійснюється за рахунок державного бюджету та відповідних перерахувань бюджетних коштів на рахунок відповідача для виплати одноразової щорічної допомоги до 05 травня згідно Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», але такі кошти на рахунок відповідача не надходили, у зв`язку з чим неможливо ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої вказаної страхової суми. Що стосується пропуску строку звернення до суду, то суд вважає його не пропущеним, оскільки позивач наполягає на тому, що про порушення своїх прав дізнався у червні 2009 року, а іншого судом не встановлено.

Тому суд вважає необхідним зобов`язати відповідача зробити перерахунок на користь ОСОБА_3 належної суми страхової одноразової виплати до 05 травня 2009 рік з урахуванням вже виплаченої суми.

Витрати у справі суд відносить за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись - ст.ст. 3,8,19,21,22,92,95 Конституції України; ст.ст. 16,18,19, Закон України « Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»; ст.ст. 13,48,71 Закон України « Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; ст. 13 Закону України « Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», ст.ст. 2,8-12,17,18,19,94, 104, 159- 163,167 КАС України;

Позов ОСОБА_5 до управління праці та соціальною захисту населення Дзержинського районного у місті ради м. Кривого Рогу (третя особа на боці відповідача - Міністерство праці та соціальної політики України) про стягнення недоплаченої суми щорічної одноразової допомоги до 05 травня інваліду 3-ої групи, учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу стосовно відмови від 24.06.2009 року за № 4192 по заяві ОСОБА_3 щодо відмови виплатити щорічну одноразову допомогу до 05 травня за 2009 рік.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення виконкому Дзержинської районної у місті ради м. Кривого Рогу зробити перерахунок на користь ОСОБА_3 належної йому суми одноразової допомоги до 05 травня за 2009 рік з урахуванням вже виплаченої суми.

В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Витрати у справі віднести за рахунок держави

Відповідно до ст.186 КАС України постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її складення у повному обсязі до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подання заяви про апеляційне оскарження. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом двадцяти днів після подання заяви про апеляційне оскарження.

Апеляційна скарга може бути подана без попереднього подання заяви про апеляційне оскарження, у разі її подання протягом десяти днів з дня складення постанови у повному обсязі.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про

апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано, а у разі її

подання - після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання

апеляційної скарги постанова, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після

закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя:В. Г. Валуєва