Справа № 460/2829/18
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2019 року м. Рівне №460/2829/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., розглянув в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі №460/2829/18 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинення певних дій.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі - відповідач) про визнання протиправною відмови у перерахунку та виплаті пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ; зобов`язання відповідача провести перерахунок з 01.10.2017 та виплату позивачу пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови у перерахунку та виплаті пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання провести перерахунок з 01.10.2017 та виплачувати пенсію, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням раніше виплачених сум - відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 залишено без змін.

06 травня 2019 року позивач подав до суду заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами у зв`язку з встановленням Конституційним судом України неконституційності закону, застосованого судом при вирішення справи (рішення Конституційного суду України № І-р(ІІ) 2019 від 25 квітня 2019 року).

Подану заяву позивач обґрунтовує тим, що підставою прийняття рішення було те, що згідно з частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.

Рішенням Конституційного суду України від 25 квітня 2019 року у справі 3-14/2019 за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнано такими, що не відповідають Конституції України словосполучення «дійсної строкової служби», яке міститься в положеннях частини третьої статті 59 Закону, за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Заявник вважає рішення Конституційного Суду України є виключною обставиною та просить суд переглянути рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 в адміністративній справі №460/2829/18, скасувати його та ухвалити нове рішення, яким адміністративний позов до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області задовольнити.

Відповідач - Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області в порядку статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України подав відзив на заяву про перегляд рішення за виключними обставинами, де вказав, що 06.05.2019 заступник голови правління Пенсійного фонду України звернулася до Міністерства соціальної політики України з листом про надання роз`яснення щодо порядку виконання рішення Конституційного Суду України №1-р(ІІ)/2019. Однак, на даний час відсутні будь-які роз`яснення щодо перерахунку пенсій, передбачених частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Тому, відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, де зазначив, що порядок перерахунку пенсій, передбачених частиною третьою статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» регулюється Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 15.11.2017 №851. Тому, позивач наполягає на задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 08.05.2019 відкрито провадження за виключними обставинами та заяву ОСОБА_1 призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 06.06.2019.

Позивач (заявник) подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув.

Згідно з частиною другою статті 368 КАС України в суді першої інстанції справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи. Неявка заявника або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови у перерахунку та виплаті пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ; зобов`язання відповідача провести перерахунок з 01.10.2017 та виплату позивачу пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-ХІІ з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у задоволенні позову ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови у перерахунку та виплаті пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язання провести перерахунок з 01.10.2017 та виплачувати пенсію, обчислену з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням раніше виплачених сум - відмовлено повністю.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.03.2019 рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 залишено без змін.

При ухваленні судового рішення та виходячи із системного аналізу частини третьої статті 59 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», Рівненський окружний адміністративний суд виходив з того, що особі для отримання пенсії за цим законом необхідно відповідати таким критеріям: 1) особа брала участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; 2) участь особи відбувалась під час проходження дійсної строкової служби; 3) особа набула інвалідність внаслідок вищевказаної участі.

Оскільки ОСОБА_1 брав участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, набув інвалідність внаслідок виконання обов`язку військової служби по ліквідації наслідків цієї аварії, однак така участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС здійснювалась не під час проходження ним дійсної строкової служби, а під час проходження служби в органах МВС, суд дійшов висновку, що Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області, відмовляючи позивачу у перерахунку пенсії відповідно частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», діяло на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Рішенням Конституційного суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону, за яким визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильскій АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами є встановлена Конституційним судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 363 КАС України заяву про перегляд судового рішення за виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня офіційного оприлюднення відповідного рішення Конституційного суду України.

Статтею 94 Закону України «Про Конституційний суд України» від 13 липня 2017 року №2136-VІІІ передбачено, що оприлюднення усіх актів Суду за результатами конституційного провадження здійснюється на офіційному веб-сайті Конституційного Суду України або в окремих випадках за ухвалою Суду в Залі засідань Суду.

Відповідно до частини першої статті 365 КАС України заява про перегляд судового рішення першої інстанції з підстав, визначених частиною другою, пунктами 1, 2 частини п`ятої статті 361 цього Кодексу, подається до суду, який ухвалив судове рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що відповідно до пункту 1 частини першої статті 361 КАС України рішення Конституційного Суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 є виключною обставиною для перегляду рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі №460/2829/18.

Судом встановлено, що Конституційний Суд України у своєму рішенні № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 року у справі № 3-14/2019 визнав таким, що не відповідає Конституції України словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону, за яким визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Рівненському управлінні Пенсійного фонду України Рівненської області як інвалід 2 групи внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, та особа, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 від 04.06.2014, посвідчення серії НОМЕР_2 від 25.05.2018 та довідкою МСЕК №048878 від 19.09.2003 (а.с.8-10).

29 жовтня 2018 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Рівне з заявою про здійснення з 01.10.2017 перерахунку його пенсії як особі з інвалідністю 2 групи та військовослужбовцю, який брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (а.с.13-14).

Листом від 31.10.2018 за №443/10, у відповідь на звернення позивача, орган Пенсійного фонду повідомив позивачу про відсутність підстав для перерахунку пенсії (а.с.15-16).

Не погоджуючись з правомірністю дій відповідача щодо відмови у здійсненні перерахунку його пенсії, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу своїх дій, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №796-XII від 28.02.1991 (далі - Закон №796-XII) пенсії військовослужбовцям призначаються з їх грошового забезпечення згідно з цим Законом та іншими законодавчими актами.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів Україні щодо підвищення пенсій» № 2148-VIII від 03.10.2017, який набрав чинності з 11.10.2017, частину третю статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» викладено у наступній редакції: «Особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється відповідно до цього Закону або за бажанням таких осіб - з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Рішенням Конституційного суду України № 1-р(ІІ)/2019 від 25.04.2019 у справі № 3-14/2019 визнано таким, що не відповідає Конституції України словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини третьої статті 59 Закону, за яким визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильскій АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, поширюються лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», також доповнено пунктом 9-1 такого змісту: «За бажанням осіб, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, інших ядерних аварій та випробувань, військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї під час проходження дійсної строкової служби та внаслідок цього стали особами з інвалідністю, пенсія по інвалідності обчислюється з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року».

Статтею 10 Закону № 796-ХІІ, що визначає основи соціального захисту такої пільгової категорії осіб як учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, наведено визначення осіб, які належать до учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а саме: учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з приміткою до цієї статті до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Згідно з частиною першою статті 16 Закону України «Про Збройні Сили України» від 06.12.1991 №1934-XII держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, резервістів, які виконують обов`язки служби у військовому резерві, та військовозобов`язаних, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, членів їх сімей, працівників ЗС України, а також членів сімей військовослужбовців, резервістів та військовозобов`язаних, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час виконання службових обов`язків або постраждали у полоні в ході бойових дій (війни), в умовах надзвичайного стану чи під час виконання службових обов`язків за межами України в порядку військового співробітництва або у складі національного контингенту чи національного персоналу у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII, що набрав чинності з 12.05.1992.

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» щодо військового обов`язку громадяни України поділяються, зокрема, на такі категорії: військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

Як військовослужбовці строкової служби, так і військовозобов`язані, призвані на військові збори, вступають на військову службу не добровільно, а у примусовому порядку - за призовом (пункт 6 частини другої статті 2 та частини перша статті 4 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»).

Крім того, відповідно до пункту «г» статті 3 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII, умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, встановлені цим Законом для військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей, поширюються також (якщо не передбачено інше) на: військовозобов`язаних, призваних на навчальні, спеціальні або перевірочні збори, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії або каліцтва, що їх вони дістали при виконанні службових обов`язків у період проходження цих зборів, та членів їх сімей.

Тобто, військовослужбовці та призвані на військові збори військовозобов`язані користуються всією повнотою соціально - економічних, політичних та особистих прав і свобод і несуть усі обов`язки, передбачені Конституцією України та Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».

ОСОБА_1 дійсно з 20.06.1986 по 20.07.1988 та з 20.08.1988 по 20.09.1988 виконував службові обов`язки по ліквідації наслідків аварії у 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС, що підтверджується довідкою Управління кадрового забезпечення УМВС України у Рівненській області №3/7-3512 (а.с.11).

Таким чином, суд дійшов висновку, що положення частини третьої статті 59 Закону №796-ХІІ щодо права на перерахунок та виплату пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року, розповсюджуються і на військовозобов`язаних, в тому числі ОСОБА_1 , який під час проходження служби в МВС брав участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, і внаслідок цього став особою з інвалідністю.

Оскільки підставою для відмови у позові ОСОБА_1 було те, що він приймав участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС як військовозобов`язаний, а не під час проходження дійсної строкової військової служби і вказане словосполучення «дійсної строкової» визнане таким, що не відповідає Конституції України, суд вважає заяву позивача про перегляд судового рішення за виключними обставинами обґрунтованою та такою, що слід задовольнити.

Тому, рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10.12.2018 у справі №460/2829/18 слід скасувати і прийняти нове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Словосполучення «дійсної строкової» у частині третій статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вказаній нормі визнано неконституційним відповідно до рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019, а відтак втрачає чинність саме з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення.

Тобто, на момент відмови органу Пенсійного фонду України вимога частини третьої статті 59 Закону № 796-XII щодо участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи та військових навчаннях лише під час проходження дійсної строкової служби була чинною.

Тому, в частині вимог позивача про визнання протиправною відмови Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області у перерахунку та виплаті пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» слід відмовити.

Разом з тим, з метою відновлення порушеного права позивача на відповідну пенсію, суд дійшов висновку, що належним способом захисту прав позивача буде зобов`язання Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити з 01.10.2017 перерахунок пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до частини четвертої статті 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може:

1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за ново виявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі;

2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення;

3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви про перегляд судового рішення за виключними обставинами, скасування відповідного судового рішення та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог частково.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то судові витрати відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі №460/2829/18 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі №460/2829/18 за позовом ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинення певних дій - скасувати.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вулиця Яворницького, 34, місто Рівне, 33001; ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинення певних дій - задовольнити частково.

Зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити з 01.10.2017 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови у перерахунку та виплаті пенсії, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої станом на 1 січня відповідного року, відповідно до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 06 червня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.