Справа № 480/1207/19
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 червня 2019 р. Справа № 480/1207/19

Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Опімах Л.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Шосткинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, мотивуючи позовні вимоги тим, що він народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , отже, підлягає призову на строкову військову службу у 2019 році у зв`язку з досягненням 20-річного віку. При цьому 12.09.2015 р. позивач прийняв рішення стати членом Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні й відповідно до його особистих релігійних переконань не може користуватися зброєю та виконувати військовий обов`язок. З огляду на це виявив бажання скористатися правом на заміну строкової військової служби альтернативною. 28 лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій пояснив свої релігійні переконання та просив направити його для проходження альтернативної (невійськової) служби. Рішенням від 21.03.2019 р. відповідач відмовив в направленні на альтернативну (невійськову) службу у зв`язку з несвоєчасним поданням заяви. Вважає таке рішення протиправним та таким, що обмежує його права, та зазначає, що з огляду норми Конституції України у разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою. Крім того, всупереч Положенню про порядок проходження альтернативної (невійськової) служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.1999 р. N 2066, відповідач не врахував причини пропуску строку подання заяви про направлення на альтернативну службу, оскільки позивачем було несвоєчасно подано таку заяву з не залежних від нього причин.

Вважає оскаржуване рішення протиправним та таким, що порушує його права та законні інтереси. Просив позов задовольнити.

Відповідач позов не визнав, у наданому суду відзиві на позовну заяву зазначив, що підставою відмови в направленні позивача на альтернативну (невійськову) службу стало порушення ним вимог ст. 11 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та п. 14 Положення про порядок проходження альтернативної (невійськової) служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.1999 р. N 2066, а саме несвоєчасне подання заяви про направлення на альтернативну службу. Як на причину пропуску строку подання відповідної заяви позивач посилається на відсутність у нього диплома про закінчення навчального закладу та несвоєчасне видання Президентом України Указу про проведення чергових призовів громадян України на строкову військову службу у 2019 році. При цьому з доданої до заяви копії диплома вбачається, що позивач закінчив навчальний заклад у 2017 році й 30.06.2017 р. отримав цей диплом. Крім того, 30 січня 2019 року Президент України видав Указ "Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році" № 22/2019, який набрав чинності 02 лютого 2019 року. На підставі Указів Президента України строки проведення весняного чергового призову громадян на строкову військову службу визначені у квітні-травні щороку, тому дії позивача свідчать про його обізнаність у строках подання заяви про направлення на альтернативну (невійськову) службу, однак відповідні заяви позивачем подано 28.02.2019 р. та 12.03.2019 р. Крім того, чинним законодавством не передбачено заборони подати відповідну заяву раніше, враховуючи, що довідку про підтвердження істинності релігійних переконань позивач отримав ще в грудні 2018 року, тобто заздалегідь. На час розгляду заяви позивач доказів поважності причин несвоєчасного подання заяви про направлення його на альтернативну (невійськову) службу не надав. Вважає рішення Комісії у справах альтернативної (невійськової) служби Виконавчого комітету Шосткинської міської ради від 21.03.2019 р. про відмову ОСОБА_1 в направленні на альтернативну (невійськову) службу правомірним та таким, що відповідає вимогам чинного законодавства. Просив у задоволенні позову відмовити.

Вивчивши матеріали справи й оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає призову на строкову військову службу у 2019 році у зв`язку з досягненням 20-річного віку.

12.09.2015 р. позивач став членом Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні.

28.02.2019 р. позивач звернувся до відповідача з письмовою заявою, в якій пояснив свої релігійні переконання та просив направити його для проходження альтернативної (невійськової) служби. Рішенням від 21.03.2019 р. відповідач відмовив позивачу в направленні на альтернативну (невійськову) службу у зв`язку з несвоєчасним поданням заяви (а.с.11-12,13,14).

Суд не погоджується з таким рішенням відповідача та вважає відмову Виконавчого комітету Шосткинської міської ради, оформлену витягом з протоколом № 1 засідання комісії у справах альтернативної (невійськової) служби від 21 березня 2019 року, про відмову ОСОБА_1 у направленні на альтернативну (невійськову) службу необґрунтованою з огляду на таке.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ч. 4 ст. 35 Конституції України у разі якщо виконання військового обов`язку суперечить релігійним переконанням громадянина, виконання цього обов`язку має бути замінене альтернативною (невійськовою) службою.

Організаційно-правові засади альтернативної (невійськової) служби (далі - альтернативна служба), якою відповідно до Конституції України має бути замінене виконання військового обов`язку, якщо його виконання суперечить релігійним переконанням громадянина, визначає Закон України "Про альтернативну (невійськову) службу" (далі - Закон).

Відповідно до ч. 1 ст. 1, ст. 2 Закону альтернативна служба є службою, яка запроваджується замість проходження строкової військової служби і має на меті виконання обов`язку перед суспільством. Право на альтернативну службу мають громадяни України, якщо виконання військового обов`язку суперечить їхнім релігійним переконанням і ці громадяни належать до діючих згідно з законодавством України релігійних організацій, віровчення яких не допускає користування зброєю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є присвяченим охрещеним служителем Релігійного об`єднання Свідків Єгови в Україні (а.с.13). Отже, позивач має право на альтернативну службу.

Порядок проходження громадянами України альтернативної (невійськової) служби відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" визначає Положення про порядок проходження альтернативної (невійськової) служби, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 1999 р. N 2066 (далі - Положення).

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" для вирішення питання про направлення на альтернативну службу громадяни, зазначені у статті 2 цього Закону, після взяття на військовий облік, але не пізніше ніж за два календарні місяці до початку встановленого законодавством періоду проведення призову на строкову військову службу, особисто подають до відповідного структурного підрозділу місцевої державної адміністрації за місцем проживання мотивовану письмову заяву.

Зазначеній нормі кореспондують положення п. 4 Положення про порядок проходження альтернативної (невійськової) служби, відповідно до якого для вирішення питання про направлення на альтернативну службу громадянин після взяття на військовий облік, але не пізніше ніж за два календарні місяці до початку встановленого законодавством періоду призову на строкову військову службу особисто подає письмову заяву до відповідного структурного підрозділу місцевої держадміністрації за місцем проживання. Початок проведення призову громадян на строкову військову службу встановлюється на підставі Указу Президента України.

Відповідно до п. 5 Положення заява про направлення на альтернативну службу подається у довільній формі із зазначенням мотивів неможливості проходження строкової військової служби та підтвердженням істинності релігійних переконань громадянина. До заяви додаються документи, що підтверджують істинність його релігійних переконань, копія документа про освіту, довідка про склад сім`ї та довідка з місця роботи або навчання. У разі порушення громадянином установленого строку подання заяви у ній мають бути зазначені причини її несвоєчасного подання.

Указом Президента України "Про звільнення в запас військовослужбовців строкової служби, строки проведення чергових призовів та чергові призови громадян України на строкову військову службу у 2019 році" від 30 січня 2019 року N 22/2019 постановлено призвати на строкову військову службу придатних за станом здоров`я до військової служби громадян України чоловічої статі, яким до дня відправлення у військові частини виповнилося 20 років, та старших осіб, які не досягли 27-річного віку і не мають права на звільнення або відстрочку від призову на строкову військову службу: 1) у квітні - червні 2019 року; 2) у жовтні - грудні 2019 року (п. 1 ст. 3 Указу).

Враховуючи, що 20 років позивачу виповнилося 01 квітня 2019 року, він підлягає призову на строкову військову службу у квітні - червні 2019 року.

З огляду на норми Положення про порядок проходження альтернативної (невійськової) служби позивач мав подати письмову заяву для вирішення питання про направлення на альтернативну службу до 31 січня 2019 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 57 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що визначають права і обов`язки громадян, мають бути доведені до відома населення у порядку, встановленому законом.

Статтею 7 Указу Президента України від 30 січня 2019 року N 22/2019 визначено, що цей Указ набирає чинності з дня його опублікування, крім пункту 1 статті 3, який набирає чинності з 1 березня 2019 року, та пункту 2 статті 3, який набирає чинності з 1 вересня 2019 року. Днем опублікування Указу та, відповідно, датою набрання ним чинності є 02.02.2019 р.

Отже, станом на 31.01.2019 р. позивач не знав та не міг знати, що це є останній день строку для подання ним заяви про направлення на альтернативну службу. При цьому, маючи право на проходження альтернативної служби й очікуючи відомості про початок призову на військову службу, щоб подати відповідну заяву, позивач пропустив строк на її подання з причин, які не залежали від нього. Разом з тим, на виконання абз. 2 п. 5 Положення позивач зазначив у заяві причину її несвоєчасного подання, а також додатково вказав іншу не залежну від нього обставину - несвоєчасну видачу йому документа про освіту, копія якого обов`язково додається до заяви.

Відповідно до ст. 11 Закону, п. 14 Положення однією з підстав для відмови громадянину в направленні на альтернативну службу є несвоєчасне подання заяви про направлення на альтернативну службу.

При цьому законодавець зазначає про несвоєчасне подання заяви, яке залежить від волі особи. У даному випадку позивач пропустив строк подання заяви з причин, які не залежали від його волі.

Частиною другою статті 35 Конституції України передбачено вичерпний перелік підстав, за яких може бути обмежене право на альтернативну (невійськову) службу, а саме здійснення цього права може бути обмежене законом лише в інтересах охорони громадського порядку, здоров`я і моральності населення або захисту прав і свобод інших людей. У даному переліку відсутня така підстава як порушення особою, чиї релігійні переконання не дозволяють їй проходити строкову військову службу, строку подання відповідної заяви чи порушення порядку проведення інших процедур. У свою чергу, пропуск позивачем строку подання заяви про направлення на альтернативну службу жодним чином не посягає як на громадський порядок, здоров`я і моральність населення, так і на права і свободи інших людей. Таким чином, обмеження, накладене відповідачем на право позивача сповідувати свою релігію, є необгрунтованим.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі викладеного суд вважає необхідним зобов`язати Виконавчий комітет Шосткинської міської ради в особі комісії у справах альтернативної (невійськової) служби прийняти рішення про направлення ОСОБА_1 на проходження альтернативної (невійськової) служби, що буде обґрунтованим способом захисту порушеного права позивача.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, який у постанові від 16 вересня 2015 року у справі № 21-1465а15 зазначив, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне присудити позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Шосткинської міської ради 2305,20 грн в рахунок відшкодування судового збору (а.с.3).

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Виконавчого комітету Шосткинської міської ради (41100, Сумська область, м. Шостка, вул. Садовий бульвар, буд. 14, ідентифікаційний код 04057994) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Шосткинської міської ради, оформленого витягом з протоколом № 1 засідання комісії у справах альтернативної (невійськової) служби від 21 березня 2019 року, про відмову ОСОБА_1 у направленні на альтернативну (невійськову) службу.

Зобов`язати Виконавчий комітет Шосткинської міської ради в особі комісії у справах альтернативної (невійськової) служби прийняти рішення про направлення ОСОБА_1 на проходження альтернативної (невійськової) служби.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Виконавчого комітету Шосткинської міської ради на користь ОСОБА_1 2305,20 грн в рахунок відшкодування судового збору.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.М. Опімах