Справа № 160/1709/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 червня 2019 року Справа № 160/1709/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засідання Стогній К.В.,
за участі: позивача: представника позивача: представника відповідача: представника третьої особи: Каланчина Ю.В. Ужви С.В. Бохан О.М. не прибув
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа: Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови, -
У лютому 2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа: Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, в якій просив суд визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу №ДН1330/739/2НД/СП-ФС/643 суб`єкта владних повноважень - уповноваженими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що 03.09.2018р. ГУ Держпраці у Дніпропетровської області було видане направлення за № 96 на проведення інспекційного відвідування для проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування додержання вимог законодавства про працю ФОП ОСОБА_1 06.09.2018р. відповідачем складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування за № ДН 1330/739/НД в зв`язку з відсутністю документів, передбаченого законодавством про працю (копія надається), та надана вимога, про поновлення документів за № 270 від 06.09.2018р. в якому відсутній строк надання цих документів. 02.10.2018р. відповідач видав направлення за № 96 на проведення інспекційного відвідування шляхом проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування на підставі звернення працівника про порушення стосовно неї законодавства про працю відповідно до наказу № 820-Іпо від 02.10.2018р. про поновлення інспекційного відвідування до 03.10.19р. В свою чергу, 03.10.2018р. відповідачем знов був складений акт про неможливість проведення інспекційного відвідування за № ДН 1330/739/2/НД в зв`язку з відсутністю документів, передбаченого законодавством про працю. 08.10.2018р. позивач надав зауваження по вказаному акту, в якому вже письмово повідомив, що не має можливості надати витребувані документи з поважних обставин - викраденням, про що надав відповідні докази - копію ухвали Павлоградського міскрайонного суду від 19.09.2018р. та копію талону повідомлення про прийняття зави про злочин від 10.08.2018р. Доказом отримання зауваження відповідачем є відповідь від 09.10.2018р. за № 315 в якому вказано що ФОП ОСОБА_1 нібито навмисно створив перешкоди, та надані ним докази викрадення документів про працю не містять таких відомостей. 23.10.2018р., через два місяці після інспекційного відвідування, та складання відповідного акту за № ДН 1330/739/НД від 06.09.2018р., відповідачем була винесена постанова накладення штрафу № ДН 1330/739/2НД/СП-ФС/643 у розмірі 11 169 грн. Вказану постанову позивач отримав у Павлоградському міськрайонному відділі державної виконавчої служби 21.02.2019р., про що свідчить штамп та печатка. Також позивач зазначає, що йому не було повідомлено про проведення перевірки. В наказі № 220-Іпо від 02.10.2018р. та в направленні №96 від 03.09.2018р. та № 119 від 02.10.2018р. про проведення інспекційного відвідування, вказано, що підставою для проведення інспекційного відвідування слугувало звернення працівника ОСОБА_2 (дружини позивача) щодо порушення законодавства стосовної неї про працю. Отже, посадовими особами відповідача було грубо порушено порядок проведення перевірки, оскільки не було повідомлено про проведення перевірки. Відповідачем всупереч нормам діючого законодавства не витребувано від фізичних та юридичних осіб запитувані документи у позивача. Тим, паче, ГУ Держпраці у Дніпропетровській області порушено процедуру щодо розгляду справи про накладення штрафу, оскільки про розгляд справи позивач взагалі не був обізнаний.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 лютого 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 року клопотання ФОП ОСОБА_1 про повернення судового збору задоволено, повернуто сплачений судовий збір в більшому розмірі, ніж встановленого законом у сумі 1152 грн. 60 коп.
У судове засідання 07.06.2019 року прибули позивач, представник позивача та представник відповідача. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання сповіщений належним чином, до суду надійшла заява щодо розгляду справи без участі.
Представник позивача позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов. В обґрунтування своєї позиції покликається на те, що Головне управління Держпраці у Дніпропетровській області щодо здійснення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України. А отже постанова про накладення штрафу на позивача відповідає нормам діючого законодавства.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 20.08.2018 року до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області надійшло звернення ОСОБА_2 з приводу того, що працює у ФОП ОСОБА_1 , з січня 2018 року заробітна плата виплачується не в повному обсязі, а з лютого 2018 року взагалі не виплачена.
03.09.2018 року ГУ Держпраці у Дніпропетровській області керуючись Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 295, на підставі звернення працівника гр. ОСОБА_2 (вх. № УС-8433241 від 17.08.2018 та У-1131 від 20.08.2018) Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області) винесено наказ № 714-І від 03.09.2018 року «Про призначення інспекційного відвідування». Означеним наказом зобов`язано головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Козирєву В.В. за участю начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Чубенко-Салко І.В., заступника начальника відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Афанасьєвої І.В., головного державного інспектора відділу з питань додержання законодавства про працю, застрахованих осіб, зайнятість, працевлаштування інвалідів та з питань дитячої праці у Дніпропетровському регіоні Старікової Н.П. у період з 06.09.2018 по 07.09.2018 провести інспекційне відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 за юридичною адресою: АДРЕСА_1 , за фактичною адресою: АДРЕСА_2, ТЦ «Гулівер», блок В, код за РНОКПП НОМЕР_1 .
03.09.2018 року за № 96 у відповідності до наказу від 03.09.2018р. № 714-І та на підставі звернення працівника гр. ОСОБА_2 (вх. № УС-8433241 від 17.08.2018 та У-1131 від 20.08.2018) Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області) видано направлення про проведення інспекційного відвідування, яким направлено фахівців органу Держпраці для проведення позапланового заходу у формі інспекційного відвідування з питань додержання вимог законодавства про працю у ФОП ОСОБА_1 за юридичною адресою: АДРЕСА_1 , за фактичною адресою: АДРЕСА_2, ТЦ «Гулівер», блок В, код за РНОКПП НОМЕР_1 . Вказане направлення отримано позивачем 06.09.2018р, про що свідчить підпис останнього на направленні.
Цього ж дня, тобто 03.09.2018 року відповідачем здійснено спробу щодо проведення інспекційного відвідування зі здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю позивача ФОП ОСОБА_1 за юридичною адресою: АДРЕСА_1 , за фактичною адресою: АДРЕСА_2, ТЦ «Гулівер», блок В, код за РНОКПП НОМЕР_1 .
Однак у зв`язку з відсутністю документів, ведення яких передбачено законодавством про працю, та неможливістю проведення інспекційного відвідування складено Акт про неможливість проведення інспекційного відвідування від 06 вересня 2018 року № ДН1330/279/НД, інспекційне відвідування було зупинено інспектором праці на 25 днів та надана позивачу ФОП ОСОБА_1 про поновлення документів №270 від 06 вересня 2018 року. Відповідно до даної вимоги № 270 позивачу запропоновано надати: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копії паспорта, за період 2017-2018 роки накази про прийом та звільнення працівників, заяви про прийом на роботу та звільнення, повідомлення органів ДФС про прийом працівників на 2017-2018, трудові договори, правила внутрішнього трудового розпорядку, табелі обліку робочого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати, посадові інструкції працівників. З даною вимогою позивач особисто ознайомлений та копію отримав, про що свідчить особистий підпис.
Відповідно до наказу Головного управління від 02 жовтня 2018 року № 820-Іпо та направлення від 02 жовтня 2018 року № 119 інспекційне відвідування було поновлено.
У зв`язку з вищевказаним інспектором праці складено акт про неможливість проведення інспекційного відвідування № ДН1330/739/2НД від 03 жовтня 2018 року, відповідно до якого інспекційне відвідування неможливо провести у зв`язку з ненаданням для ознайомлення книг, реєстрів та документів, ведення яких передбачено законодавством про працю.
Також, 03.10.2018 року позивачем до ГУ Держпраці у Дніпропетровській області надано зауваження до акту № ДН1330/739/2НД від 03 жовтня 2018 року, в якому позивач повідомив про те, що немає об`єктивної можливості видати витребувані документи відповідачу, а строк наданий у вимозі Держпраці від 06.09.2018 року за №270 на їх поновлення недостатній.
Листом від 09.10.2018р. за №315 ГУ Держпраці у Дніпропетровській області повідомило позивача про те, маючи період для поновлення документів 25 календарних днів з 06.09.2018 до 02.10.2018 р. позивач не скористався та не надав документи, які передбачені вимогою від 06.09.2018р. № 270 у повному обсязі, чим створив перешкоду у проведенні інспекційного відвідування з питань додержання законодавства про працю, за що передбачена відповідальність згідно абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України.
Вказане рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу 12.10.2018р. направлено відповідачем засобами поштового зв`язку на юридичну адресу ФОП ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 .
23.10.2018 року першим заступником начальника ГУ Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М. в порядку ч. 4 ст. 265 КЗпП України та ч. 9 ст. 53 Закону України «Про зайнятість населення, з метою повного виконання завдань КЗпП України проведено підготовчу роботу для вирішення питання можливості розгляду справи щодо відповідальності у вигляді штрафу на підставі акта про неможливість проведення інспекційного відвідування, складеного посадовою особою територіального органу Держпраці (акт від 03.10.2018р. №ДН1330/739/2НП).
23.10.2018 року першим заступником начальника Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області Осадчим І.М . вирішено накласти на ФОП ОСОБА_1 штраф у сумі 11 169 грн. (одинадцять тисяч сто шістдесят дев`ять гривень), про що складено постанову про накладення штрафу уповноваженими особами № ДН130/739/2НД/СП-ФС/643. Вказану постанову направлено відповідачем засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення суб`єкту господарювання, роботодавцю 25.10.2018 року.
Вважаючи оскаржуване рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначає Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».
Відповідно до статті 1 вказаного Закону, державний нагляд (контроль) це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій, органів місцевого самоврядування (далі органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.
Частиною 4 статті 2 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що заходи контролю здійснюються зокрема органами державного нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю та зайнятість населення у встановленому цим Законом порядку з урахуванням особливостей, визначених законами у відповідних сферах та міжнародними договорами.
Згідно частини 1 статті 259 Кодексу законів про працю України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 за №96, Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі - загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.
Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом (п. 7 Положення).
Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017 визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю (далі - обєкт відвідування).
Так, згідно п. 2 Порядку №295, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.
Аналізуючи наведені норми, суд дійшов переконання, що відповідач, як територіальний орган Держпраці, наділений правом проводити заходи державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності позивача з питань, віднесених до його компетенції, зокрема у формі інспекційних відвідувань.
Питання проведення інспекційних відвідувань та організація невиїзних інспектувань регламентуються пунктом 5 Порядку №295, підпунктом 3 якого встановлено, що інспекційне відвідування проводиться за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту.
Підпунктом 1 пункту 5 Порядку №295 передбачено, що інспекційне відвідування проводиться, зокрема за зверненням працівника про порушення стосовно нього законодавства про працю.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 проведено на підставі підпункту 1 пункту 5 Порядку №295, тобто на підставі звернення ОСОБА_2 з приводу того, що працює у ФОП ОСОБА_1 , з січня 2018 року заробітна плата виплачується не в повному обсязі, а з лютого 2018 року взагалі не виплачена. Отже, твердження позивача про те, що органом Держпраці порушено Порядок здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю №295 є безпідставним та необґрунтованим.
Згідно п. 12 Порядку №295, вимога інспектора праці про надання об`єктом відвідування для ознайомлення документів та/або їх копій чи витягів з документів, пояснень, доступу до приміщень, організації робочого місця, внесена в межах повноважень, є обов`язковою для виконання.
Відповідно до п. 30 вказаного Порядку №295, припис або вимога інспектора праці можуть бути оскаржені у 10-денний строк з дати їх отримання до керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці. У разі незгоди з рішенням керівника або заступника керівника відповідного територіального органу Держпраці таке рішення може бути оскаржене до керівника або заступника керівника Держпраці. Подання в установлений строк скарги тимчасово припиняє виконання припису або вимоги. Скарга розглядається у 30-денний строк з дати її надходження, якщо інше не встановлено законом. За результатами розгляду скарг вимоги, приписи можуть бути скасовані повністю або в окремій частині.
Суд звертає увагу на те, що доказів про оскарження вимоги інспектора праці від 06.09.2018р. за №270 про надання документів та вимоги від 06.09.2018 року за №269 про поновлення документів позивачем не надано.
Що стосується наявності підстав для накладення штрафу на позивача, а відтак і щодо правомірності винесення спірної постанови, суд зазначає таке.
Згідно з частиною першою статті 7 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» (далі - Закон України № 755) ЄДР створюється, зокрема, з метою забезпечення державних органів достовірною інформацією про юридичних осіб.
Частиною першою статті 9 Закону України № 755 встановлено, що у ЄДР містяться, зокрема, відомості про місцезнаходження юридичної особи (пункт 10) та інформація для здійснення зв`язку з юридичною особою: телефон, адреса електронної пошти (пункт 18).
Відповідно до частини першої статті 10 Закону України № 755 якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Водночас, згідно з частиною другою статті 10 Закону України № 755 встановлено, якщо відомості, що підлягають внесенню до ЄДР, є недостовірними і були внесені до нього, третя особа може посилатися на них у спорі як на достовірні.
Відповідно до статті 93 ЦК України місцезнаходженням юридичної особи є фактичне місце ведення діяльності чи розташування офісу, з якого проводиться щоденне керування діяльністю юридичної особи (переважно знаходиться керівництво) та місце здійснення управління і обліку.
Тобто, Головне управління здійснило всі необхідні дії, щоб повідомити позивача ФОП Каланчина Ю.В. про розгляд справи.
Відповідно до п. 7 Порядку № 509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
На підставі Акту № ДНІ330/739/2НД від 03 жовтня 2018 року та у відповідності до Порядку №509 Головним управлінням було винесено оскаржувану постанову про накладення штрафу уповноваженими особами від 23 жовтня 2018 року №ДН1330/739/2НД/СП-ФС/643. Зазначеною Постановою на підставі абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП України на позивача ФОП ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 11 169,00 грн. Сума штрафу підлягає сплаті до Державного бюджету України.
Один примірник постанови від 23 жовтня 2018 року №ДН1330/739/2НД/СП-ФС/643 направлено на юридичну адресу суб`єкта господарювання - позивача ФОП ОСОБА_1 .
Тобто, Головне управління здійснило все необхідне для того, щоб ознайомити позивача ФОП ОСОБА_1 з винесеною постановою. Однак сам позивач не забезпечив отримання даного поштового відправлення.
А тому, твердження позивача ФОП ОСОБА_1 про те, що йому не направлено примірник постанови, є необґрунтованими.
Відповідно до п.19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Відповідно до п.27 Порядку №295 у разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності.
Відповідальність у вигляді штрафу за порушення законодавства про працю встановлена ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України. Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною 2 статті 265 Кодексу законів про працю України визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року №509, (далі - Порядок №509).
Пунктом 2 Порядку №509 встановлено, що штрафи можуть бути накладені на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу.
Відповідно до пунктів 6, 7 Порядку №509 про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника.
Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.
В позовній заяві зазначено, що про розгляд справи про накладення штрафу позивач своєчасно не був проінформований.
Таким чином, суд доходить до висновку, що процедура повідомлення про розгляд справи відповідачем не порушена, позивач не був обмежений чи позбавлений можливості реалізувати право на участь у розгляді справи про накладення фінансових санкцій відповідно до ст.265 КЗпП України за порушення законодавства про працю.
Як пояснила свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні, яке відбулося 03.06.2019 року, на початку вересня вона перебувала на своєму робочому місці в магазині, який розташований у м. Павлограді, ТЦ «Гулівер». Приблизно до полудня, дві жінки подивилися на вивіску та зайшли до магазину. Вони підійшли до ОСОБА_6 та запитали у неї, чи давно вона тут працює, чи влаштована на робочому місці офіційно. Також жінки запитали у свідка, хто тут господар, його прізвище, ім`я, по батькові. Потім, свідок зрозуміла, що це не покупці, а перевіряючі, та повідомила їм про те, що працює у ОСОБА_1 офіційно продавцем з 2014 року. ОСОБА_6 запитала у жінок, якої саме організації вони представляють інтереси, однак на означене питання жінки відповіли, що хто вони насправді, повідомлять лише володарю магазина, та попросили надати можливість поспілкуватися із позивачем по телефону. Свідок зателефонувала ОСОБА_1 , який поспілкувався із цими жінками, а потім попросив ОСОБА_6 , щоб вона зафіксувала факт перебування жінок у магазині у журналі щодо реєстрації перевірок, та надала для огляду документи, які знаходяться у магазині. Потім до магазину під`їхав ОСОБА_1 та спілкувався із жінками понад однієї години. Розмова відбулася спокійно, перешкод та будь-яких неправомірних дій з боку перевіряючих не відбулося, та про що саме розмовляв позивач з цими особами їй невідомо. Також свідок повідомила, що колись у цьому магазині офіційно працювала дружина позивача ОСОБА_2 , у якої із ОСОБА_1 до сварки були ділові стосунки. Потім, позивач розповів свідку про те, що саме ОСОБА_2 викрала документи, пов`язані із підприємницькою діяльністю, та за фактом викрадення неодноразово звертався до органів поліції. Однак поліція не видає позивачу якусь довідку, а без неї ОСОБА_1 не має можливості відновити витрачені документи.
Так, відповідно до пункту 44.5 статті 44 Податкового кодексу України у разі втрати, пошкодження або дострокового знищення документів, зазначених в пунктах 44.1 і 44.3 цієї статті, платник податків зобов`язаний у п`ятиденний строк з дня такої події письмово повідомити контролюючий орган за місцем обліку в порядку, встановленому цим Кодексом для подання податкової звітності, та контролюючий орган, яким було здійснено митне оформлення відповідної митної декларації. Платник податків зобов`язаний відновити втрачені документи протягом 90 календарних днів з дня, що настає за днем надходження повідомлення до контролюючого органу. Однак, всупереч вищенаведеним приписам законодавства позивач доказів відновлення даних документів чи неможливості відновити їх, як і самих документів суду не надав.
Також, суд звертає увагу на те, що створення перешкоди у проведенні перевірки - вчинення/невчинення певних дій, які за своєю суттю заважають проведенню контрольного заходу. Отже, невжиття позивачем активних дій по відновленню відсутньої в установі документації з кадрових питань може бути розцінена, як створення перешкод у проведенні перевірки, оскільки саме на позивача у спірних правовідносинах покладено обов`язок ведення та, відповідно, належного зберігання документів, які стосуються трудової діяльності працівників.
Більше того, сам лише факт звернення до органів поліції із заявою про факт втрати документів не підтверджує самого факту їх втрати.
У позовній заяві, позивач зазначає, що на нього не може бути покладена відповідальність у вигляді штрафу за створення перешкод у проведенні перевірки з питань додержання законодавства про працю, оскільки позивач намагався надати документи до органу Держпраці, що підтверджується відповідним диском з відеозаписом про відмову прийняття документів відповідачем. Проте вказане не свідчить про те, що суб`єктом господарювання не створювались перешкоди у діяльності інспектора праці, уповноваженого здійснювати контроль та нагляд за дотриманням законодавства про працю. Крім того, суперечливими видаються твердження позивача з приводу цих обставин, оскільки він зазначає, що оригінали запитуваних інспектором праці документів з питань дотримання законодавства про працю були ним надані на вимогу відповідача, позаяк позивач звернувся до органів національної поліції із заявою про втрату цих ж документів. Суд критично оцінює такі доводи позивача, які суперечать один одному та вважає їх необґрунтованими та такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за порушення вимог законодавства про працю.
З огляду на викладене, висновки відповідача про створення позивачем перешкод у діяльності інспектора праці, що проявились у ненаданні для ознайомлення із витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копії паспорта, за період 2017-2018 роки наказів про прийом та звільнення працівників, заяви про прийом на роботу та звільнення, повідомлення органів ДФС про прийом працівників на 2017-2018, трудові договори, правила внутрішнього трудового розпорядку, табелі обліку робочого часу, відомості нарахування та виплати заробітної плати, посадові інструкції працівників є правомірними. Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 23.10.2018р. №ДН1330/739/2НД/СП-ФС/643 прийнята відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); неупереджено, добросовісно та розсудливо, а тому відсутні підстави для скасування такої.
Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами на ФОП ОСОБА_1 , передбачене абз. 6 ч. 2 ст. 265 КЗпП, є правомірною, оскільки винесена з дотримання встановленої процедури, на законних підставах та в межах повноважень посадової особи Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області.
Отже, на переконання суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій та рішень, в той час, як доводи позивача є сумнівними, суперечливими і непереконливими.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача, належним чином довів правомірність своїх дій, а позивач не навів переконливих та нормативно обґрунтованих доказів про порушення чинного законодавства відповідачем та порушення його прав спірним рішенням, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 07 червня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 11 червня 2019 року.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, третя особа: Павлоградський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про визнання незаконною та скасування постанови- відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 11 червня 2019 року.

Суддя С. В. Прудник