Справа № 160/1427/19
Суддя: Віхрова Вікторія Станіславівна
Дата ухвалення: 2019-05-15 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 травня 2019 року Справа № 160/1427/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Віхрової В. С.
при участі секретаря Мосесові А.Р.
представників позивача Чехути В.М.
представника відповідача Кекуатової Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Нортек» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним, скасування рішення та картки відмови, -
В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що ним були надані усі необхідні документи для підтвердження митної вартості на товар, проте безпідставно не взявши їх до уваги, не здійснивши їх належне дослідження та аналіз, ігноруючи положення ч. 2 ст. 53 МКУ відповідачем були прийняті рішення про коригування митної вартості та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення.
За результатами автоматизованого розподілу справ між суддями Дніпропетровського окружного адміністративного суду справа 160/1427/19 передана судді Віхровій В.С.
У відповідності до ч.1 ст.173 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) підготовку справи до судового розгляду здійснює суддя адміністративного суду, який відкрив провадження в адміністративній справі.
Стаття 174 КАС України визначає, що ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.
Згідно положень ст.ст.175, 182 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У строк, встановлений судом, позивач має право подати відповідь на відзив, а відповідач - заперечення.
Завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат (ст.192 КАС України).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 р. позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 03.04.2019 р. об 10:20 год.
У підготовче судове засідання прибули уповноважені представники сторін.
Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого повідомляє суд, що рішення про коригування митної вартості прийнято відповідно до норм чинного законодавства. Виявлені розбіжності при визначенні митної вартості товару з урахуванням додатково наданих документів спростовані не були.
Представником позивача заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для підготовки відповіді на відзив на позову заяву. У зв`язку із чим розгляд справи відкладено до 11:20 год. 17.04.2019 р.
У підготовче судове засідання 17.04.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представником позивача надано відповідь на відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого вказує на невідповідність аргументам відповідача у відзиві фактичним обставинам справи.
Для надання додаткових доказів по справі та заперечення на відповідь на відзив на позовну заяву, розгляд справи відкладено до 09:45 год. 26.04.2019 р.
22.04.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду представником позивача подані письмові пояснення та долучені додаткові докази по справі.
24.04.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду представником відповідача подано заперечення проти відповіді на відзив, згідно змісту якого підтримує свою позицію, викладену у відзиві на позовну заяву.
У підготовче судове засідання 26.04.2019 р. прибули уповноважені представники сторін. Судом ухвалено закрито підготовче провадження та перейти до розгляду справи по суті 15.05.2019 р. о 09:45 год.
13.05.2019 р. через канцелярію Дніпропетровського окружного адміністративного суду представником позивача подані письмові пояснення та долучені додаткові докази по справі.
У судове засідання 15.05.2019 р. прибули уповноважені представники сторін.
Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.
Представник відповідача проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовної заяви.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
18.01.2019 р. позивач подав до Дніпропетровської митниці ДФС електронну митну декларацію №UA110030/2019/000433 для здійснення митного оформлення товару - шини пневматичні гумові, нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження понад 121, безкамерні, всесезонні в асортименті, ввезений на митну територію України на підставі Контракту №SINE20180516 від 08.05.2018 р. укладеного з компанією Annaite Tyre Co. LTD. Митна вартість товару заявлена декларантом за ціною договору (основний метод) відповідно до ст. 58 МКУ.
Визначена митна вартість товарів ґрунтується на митній вартості за МД від 29.11.2018 р. № UA110000/2019/800017/2.
Не погодившись з такими рішеннями Дніпропетровської митниці ДФС позивач звернувся до суду з даними позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог суд виходить з наступного.
Відносини з приводу митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, справлянням митних платежів, регулюються положеннями Митного кодексу України від 13.03.2012 р. № 4495-VI, який набув чинності з 01.06.2012 року (надалі - МКУ).
Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які перемішуються через митний кордон України, встановлені розділом III МКУ і базуються на положеннях Угоди про застосування статті VII.
Відповідно до ст.49 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ст. 50 МКУ відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.
Згідно ч.1 ст.52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VІІІ цього Кодексу та цією главою.
За приписами ч. 2 ст. 52 МКУ декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як визначено ч. 1 ст. 53 МКУ у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Відповідно до ч.2 ст. 53 МКУ документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Поставка оцінюваного товару заявлена до митного оформлення була здійснена на підставі контракту №SINE20180516 від 08.05.2018 р. укладеного з компанією Annaite Tyre Co. LTD.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, з огляду на положення ч.2 ст.53 МКУ, є банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, інші платіжні або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару.
Автоматизованою системою аналізу та управління ризиками за електронною митною декларацією від 18.01.2019 р. № UA110030/2019/000433 згенеровано, в тому числі, форми митного контролю 105-2 «Контроль правильності визначення митної вартості товарів», 106-2 «Витребування документів, які підтверджують митну вартість товарів», 117-2 «Здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів із залученням спеціалізованого підрозділу митниці ДФС для перевірки числового значення заявленої митної вартості».
Посадовою особою митниці відповідно до п.1 ч.4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
За результатами такого контролю відповідачем встановлено, що документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, містять розбіжності та не містять повних відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підтягає сплаті за оцінювані товари, а саме:
1.Відповідно до абзацу третього Предмету договору від 08.05.2018 р. №SINЕ20180516 (далі - Договір).
Ціни на продукцію вказуються на кожну поставку у проформах-інвойсах, до митного контролю не надані.
2.Відповідно до абзацу першого розділу «ПЛАТЕЖІ» оплата здійснюється за кожну окрему поставку банківським переказом в USD на рахунок продавця згідно з виставленим рахунком. Однак надані до митного контролю платіжні доручення 02.11.2018 р. №5 та від 18.12.2018 р. №6 не містять посилання на рахунок, що унеможливлює ідентифікацію платіжного доручення з певною поставкою товару.
3.Також дата платіжного доручення від 02.11.2018 р. №5 не кореспондується з датою наданого до митного контролю інвойсу від 20.11.2018 р. № SАК2018265.
5.Згідно абзацу третього розділу «УМОВИ ПОСТАВКИ» продавець надає покупцеві документи за переліком. Зокрема, до митного контролю не надано Сертифікат якості.
Враховуючи викладене, відповідно до ч. 5 ст. 54 МКУ, в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, декларанта зобов`язано протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
виписку з бухгалтерської документації;
висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини;
якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
На запит митного органу декларантом 23.01.2019 р. надано наступні документи: рахунок-проформа від 08.10.2018 р. №АNNE20181008; сертифікат якості від 20.11.2019 р. б/н; Лист Аnnaite Туге Со.LTD від 23.01.2019 р. б/н щодо надання роз`яснень; лист ТОВ «ТД «НОРТЕК» від 22.01.2019 р. №22/01-01-01 щодо надання роз`яснень (коментарів) стосовно оплати.
В рамках проведення консультації посадовою особою митниці електронним повідомленням №2 декларанту надано інформацію щодо розгляду документів, з рахуванням додатково наданих. Так, лист ТОВ "ТД "НОРТЕК" від 22.01.2019 р. №22/01-01-01 щодо надання роз`яснень (коментарів) відповідно до абзацу третього предмету договору від 08.05.2018 р. №SINЕ20180516 (надалі - Договір) ціни на продукцію вказуються на кожну поставку проформах-інвойсах або інвойсах по кожній партії поставки. Рахунок-проформа від 08.10.2018 р. №АNNE20181008 не містить інформації щодо позиції товару «шина 385/65R22,5-20РR АNNАIТЕ 396», який вказаний в інвойсі від 20.11.2018 р. № SАК2018265. Зазначене унеможливлює ідентифікувати наданий Рахунок-проформу з оцінюваною партією товару. Листом Аnnaite Туге Со.LTD від 23.01.2019 б/н зазначено, що Компанія QINGDAO КЕВЕК ТІКЕ СО. LIMITED є структурним підрозділом Аnnaite Туге Со.LTD, однак документального підтвердження щодо цього твердження не надано.
Відповідно до п.2 ст.255 МКУ, строк митного оформлення може бути перевищений на час виконання відповідних формальностей у разі подання додаткових документів відповідно до частини третьої ст.53 МКУ в межах передбаченого нею строку, перебіг якого припиняється з моменту отримання митницею (митним постом) таких документів чи письмової відмови декларанта,- а уповноваженої ним особи у їх наданні. Строк надання додаткових документів 10 календарних днів, відповідно до п.3 ст.53 МКУ.
Відповідач повідомив, що митницею не обмежується право декларанта щодо можливості підтвердження заявленого рівня митної вартості протягом визначеного частиною третьою ст.53 МКУ терміну.
Відповідно до ст.57 МКУ між митницею та декларантом тривали консультації стосовно обміну інформацією. За результатами таких консультацій та враховуючи надані до митного контролю документи митницею приймається рішення щодо можливості/неможливості застосування основного методу визначення митної вартості товару.
Враховуючи вищезазначене, декларанту запропоновано письмово і повідомити митницю про бажання або відмову надати інші додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Згідно п.6 ст. 53 Митного кодексу України, декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.
Так, електронним повідомленням від 24.01.2019 р. надано лист (та його переклад) QINGDAO КЕВЕК ТІКЕ СО. LIMITED від 24.01.2019 р. б/н про те, що QINGDAO КЕВЕК ТІКЕ СО. LIMITED є представником Аnnaite Туге Со.LTD;
Електронним повідомленням від 24.01.2019 р. надано комерційну пропозицію Аnnaite Туге Со.LTD від 04.10.2018 р. б/н, відповідно до якої визначено вартість позиції «шина 385/65R22,5-20РR АNNAIТЕ 396», що відповідає вартості, зазначеній в інвойсі від 20.11.2018 р. №SАК2018265;
Електронним повідомленням від 29.01.2019 р. надано лист від Позивача до Відповідача № 29/01-02-02 від 31.01.2019 р. стосовно складових собівартості товару;
Електронним повідомленням від 29.01.2019 р. позивачем надано Відповідачу графіки змін ціни на сировину, з якої виготовляють товар;
Електронним повідомленням від 30.01.2019 р. надано лист від Позивача до Відповідача № 30/01-01-01 від 30.01.2019 р. стосовно переліку наданих Відповідачеві документів, котрі надають змогу визначити митну вартість товару;
Електронним повідомленням від 31.01.2019 р. надано лист від Позивача до Відповідача № 31/01-02-02 від 31.01.2019 р. щодо уточнення інформації про зміни ціни на сировину, з якої виробляють товар.
Повідомленням митниці № 3 декларанта проінформовано, що 22.01.2018 р. повідомленням №1 до митної декларації від 18.01.2019 р. №UА110030/2019/000433 в рамках проведення консультації декларанта письмово проінформовано необхідність надання додаткових документів.
У повідомленні митниці № 4 декларанту зазначено, що на підставі п.5 ст.55 МКУ в рамках проведення консультацій з метою обґрунтування вибору методу визначення митної вартості, надається результат опрацювання надісланих додаткових документів, а саме: листи від 29.01.2019 р. №29/01-02-02, від 30.01.2019 р. №30/01-01-01,біржові котирування вартості сировини товару. Листом від 29.01.2019 р. №29/01-02-02 надіслано біржові котирування вартості сировини товару.
Відповідно до розділу II наказу Державної фіскальної служби України від 11.09.2015 р. № 689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» робота посадових осіб з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, зокрема, шляхом:
2.1. Вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості;
2.4. Порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в органу доходів і зборів інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів.
При здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків товарів, які є об`єктом біржової торгівлі, ціну договору щодо товару, який імпортується (вартість операції), без урахування витрат на доставку, комісійних витрат, премії або знижки за фактичну якість товару і премії продавцю необхідно порівнювати зі значенням біржових котирувань за період 10 днів, що передує даті складання рахунка-фактури (інвойсу) або додатку (специфікації) до зовнішньоекономічного договору (контракту).
При здійсненні аналізу, виявлення та оцінки ризиків на підставі сировинних складових ураховуються дані про вміст сировини, що використовується для виготовлення цього товару.
За відсутності даних про щоденні біржові котирування для аналізу, виявлення та оцінки ризиків використовується інформація про середні значення біржових котирувань за календарний місяць, в якому здійснювалось відвантаження товару.
Враховуючи дату формування ціни згідно проформи №АNNE20181008 від 08.10.2018, період розгляду вартісних характеристик сировинної складової необхідно враховувати у період кінця вересня 2018 року.
Однак наданий графік містить інформацію щодо котирувань з січня 2011 року по січень 2019 року без зазначення числових значень котирування у відповідний період, що унеможливлює здійснення відповідної перевірки впливу вартості сировини на ціну готової продукції.
Листом від 30.01.2019 р. №30/01-01-01 перераховано перелік документів, результати розгляду яких позивачу надіслано раніше.
Повідомленням №5 декларанта проінформовано про інформацію, зазначену у повідомленні № 1 від 22.01.2019 р. та про те, що станом на 31.01.2019 р. Декларантом не надано відмову в наданні додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.
За результатами розгляду наданого декларантом 31.01.2019 р. листа від 31.01.2019 р. № 31/01-02-02, митницею направлене повідомлення 6, в якому зазначено, що декларантом не надано інформацію виробника щодо якісних показників стосовно вмісту натурального каучуку в кількісному виразі у складі автомобільних шин, також відсутні інформація щодо інших сировинних складових та їх вартості, так само митниці невідомо який саме каучук використовувався при виробництві оцінюваного товару, дата його закупівлі.
Повідомленнями №5 та №6 до МД 18.01.2019 р. №UА110030/2019/000433 декларанта проінформовано про закінчення терміну передбаченого ч.3 ст.53 МКУ.
Отже, інформація щодо розгляду наданих до митного контролю документів з урахуванням додатково наданих направлялась декларанту повідомленнями 1-6 до ЕМД від 18.01.2019 р. №UА110030/2019/000433 та стала підставою для коригування митної вартості товару за резервним методом.
Визначення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України, встановлюється у відповідності до розділу XI Митного кодексу України.
Частинами 1, 2 та 4 статті 86 Митного кодексу України визначено, що митна декларація подається та реєструється митним органом у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів їй або уповноваженим органом. Подання митної декларації повинно супроводжуватися аям митному органу супровідних та інших необхідних документів, перелік яких гається КМ України або уповноваженим ним органом.
Відповідачем під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару встановлено, що подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Частина 2 ст. 53 МК України, визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товару.
Як передбачено ч. 3 ст.53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
У разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію) (ч.4 ст.53 МКУ).
Водночас, згідно положень ст.53 МКУ забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару (ч.6 ст.53 МКУ).
У відповідності до ст. 254 МКУ документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів подаються митному органу українською мовою.
Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно ч.5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
Однією з форм митного контролю відповідно до частини першої статті 336 МКУ, є перевірка документів та відомостей, необхідних для митного контролю, які відповідно до статті 335 МКУ надаються під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.
Як встановлено ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Згідно ч.6 ст.54 Митного кодексу України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Судом встановлено, що позивач вже імпортував за цим контрактом ідентичний товар, розмитнення якого відбулося 26.12.2018 р. за декларацією № 0/2018/005826, ціна товару по якій складає 93,37 доларів США за одиницю та є більшою за ціну товару заявленого в декларації № UА110030/2019/000433 від 18.01.2019, що складає 110,51 доларів США за одиницю, за ціну, зазначену у рішенні про коригування, що вказує на порушення положень ст. 57 МК України.
У рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну цю і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості цих товарів із застосуванням резервного методу.
Рішенням про коригування митної вартості товарів орган доходів і зборів повинен не визначити, зокрема, обставину відсутності в нього інформації щодо оформлення ідентичних них товарів (як підставу незастосування методів за ціною договору щодо ідентичних а за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів), а навести цінову інформацію з ЄАІС про оформлення товарів, що мають ознаки, найбільш схожі на ознаки задекларованих товарів та пояснити з урахуванням положень статей 59, 60 МКУ, чому ця інформація не може бути взята за основу для визначення митної вартості.

При обґрунтуванні неможливості застосування певних другорядних методів орган доходів і зборів повинен конкретизувати підстави незастосування цих методів.

Зазначений висновок відповідає Узагальненню практики ВАСУ від 13.03.2012 р.

Статтею 55 МК України передбачено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну гість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої Митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших відомостей, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та ті, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої і особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за ви сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у йому органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду

Згідно положень ст .57 МКУ визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних логічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору. Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може і визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. МКУ відповідач зобов`язаний навести у рішенні про коригування вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як з договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) на основі віднімання вартості, резервний метод.

В графі 44 митної декларації вказані документи, які були подані разом з декларацією.

Під час консультації, відповідач запросив, зокрема, транспортні (перевізні документи) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Проте такі документи не відповідають вичерпному переліку, наведеному у вказаній статті, а тому, їх надання чи не надання не може слугувати причиною прийняття рішення щодо коригування ціни товару.

В порушення положень ст. 55 МКУ відповідач в оскаржуваному рішенні не зазначив інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом, відповідач повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення (у цьому випадку про відмову у митному оформленні товару); відповідно рішення органу доходів і зборів не ґрунтуються на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

У свою чергу декларант не зобов`язаний (звільнений від обов`язку) доводити правильність заявленої ним митної вартості: його твердження про розмір митної вартості вважається правомірним, поки протилежне не буде доведено митним органом.

Відповідачем не вказувалися документи з вичерпного переліку передбаченого ч. 3 ст. 53 МК України, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом.

Повідомлення митного органу в процесі консультацій містили вказівки на недоліки та/або відсутність певних документів.

Щодо твердження відповідача, що відповідно до умов контракту і за згодою сторін передплата складає 30% від вартості вказаної у інвойсі, згідно відомостей інвойсу 20.11.2018 р. № SАК2018265 зазначена сума 35583,00 USD, 30% від загальної суми становить 10674 USD, що не відповідає сумі зазначеній у платіжному дорученні від 02.11.2018 р. №5 (11268,90 USD).

Позивачем надано комерційну пропозицію, проформу-інвойс та інвойс, в котрих відображена ціна на товар, а тому невідповідність суми коштів, зазначеної у платіжному дорученні з оплати за оцінюваний товар, ціні цього товару, зазначеній в інших документах, доданих до вантажної митної декларації, не є підставою для твердження про розбіжність у документах, а тому сумнівів у правильності визначення митної вартості.

Також, судом встановлено, що в графіках котирування чітко визначені числові значення по відношенню до дати (горизонтальність Х) та по відношенню до ціни за кілограм у євро (вертикальна вісь Y) у тому числі за період кінця вересня 2018 року. Тому, висновок відповідача про відсутність необхідних числових значень котирувань в означений період не відповідає дійсності.

Щодо ідентифікації платіжних доручень від 02.11.18 № 5 та від 18.12.18 № 6, за ставкою товару по рахунку № SАК2018265 від 20.11.2018 р.:

- сума платіжних доручень рівна сумі рахунку (11268,90 (платіжне доручення від 02.11.18 № 5) + 24 314,10 (платіжне доручення від 18.12.18 № 6) - 35 583,00 USD сума рахунку К2018265 від 20.11.2018);

-платіжні доручення від 02.11.18 № 5 та від 18.12.18 № 6, рахунок № 2018265 від 20.11.2018 мають посилання на контракт;

-а ні платіжні доручення від 02.11.18 № 5 та від 18.12.18 № 6 з рахунками та платіжними дорученнями до оформлення відповідачеві не надавались.

Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару в документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта.

Щодо доводів відповідача про те, що згідно відомостей інвойсу 20.11.2018 р. №SAK2018265 зазначена сума 35583,00 USD, 30% від загальної суми становить 10674,00 USD, що не відповідає сумі зазначеній у платіжному дорученні від 02.11.2018 р. №5 (11268,90 USD), суд зазначає наступне. Відповідно до розділу «предмет договору» контракту ціна на продукцію для кожної продукції вказується в проформах-інвойсах або в Інвойсах за кожною партією поставки. На виконання умов контракту постачальник товару надав позивачеві проформу-інвойс № ТН20181008 від 08.10.2018 на суму 37 563,00 USD Позивач в свою чергу 02.11.2018 платіжним дорученням № 5 здійснив попередню оплату товару в сумі 11 268,90 USD, що є рівно 30% від суми вказаного проформи-інвойсу. Позивач надав пояснення, що в подальшому сторонами було відкориговано асортимент поставки, що чітко відображено в інвойсі №SАК2018265 від 20.11.2018, а вартість поставки було доплачено платіжним дорученням № 6 від 18.12.2018.

Стосовно зауваження відповідача про те, що до митного контролю надано сертифікат походження від 04.12.2018 № 18С370280004/00047 у гр.1 (Експортер) зазначено компанія (QINGDAO КЕВЕК ТІКЕ СО. LIMITED), договірні відносини з яким не встановлені, та зазначене може свідчити про посередницький характер угоди суд зазначає, що під час проведення консультацій позивач повідомленням від 24.01.2019 р. надав лист (та його переклад) QINGDAO КЕВЕК ТІКЕ СО. LIMITED від 24.01.2019 р. про те, що (QINGDAO КЕВЕК ТІКЕ СО. LIMITED ) є представником Annaite Tyre Co.LTD. Тобто, виробником і продавцем товару за контрактом є Annaite Tyre Co.LTD, статус виробника у якого також підтверджується текстом висновку ДП «Держзовнішінформ», а QINGDAO КЕВЕК ТІКЕ СО. LIMITED є лише представником Annaite Tyre Co.LTD, на ім`я якого видано сертифікат.

За таких обставин, ознак посередництва даних правовідносин суд не вбачає.

Також, суд звертає увагу на ту обставину, що при визначені митної вартості товару митним органом неправомірно було взято вартість за кілограм, а не за одиницю товару.

Визначена вартість в оскаржуваному рішенні ґрунтується на митній декларації від 29.11.2018 р. №UA807200/2018/007568 - товар по якій відповідає товару по декларації позивача. Проте, в декларації, яку застосував відповідач декларується шина тільки одного розміру: 385/65R22.5 20PR TL RS631 160K - 200 шт. вага 68кг/шт, ціна 152,13 дол.США (2,24 USD/кг) іншої торгівельної марки, іншого виробника. В митній декларації позивача заявлено 6 розмірів шин в асортименті, з яких тільки одна позиція шин є схожою з позицією шин, яка вказана у декларації взятою відповідачем. Решта 5 позицій шин за своїми характеристиками є меншими, легшими, дешевшими, проте їх кількість у контейнері більша. При коригуванні вартості за одиницю товару, відповідачем було узято вартість дорожчої шини одного розміру, виробника та торгівельної марки і застосовано до вартості інших за виробником, розміром та торговою маркою шин, кількість яких у партії менша. Як вбачається з розрахунків відповідача, взявши вагу шини 68 кг, яких в партії 200 шт., застосовано до кількості шин по декларації позивача у розмірі 322 шт., однак середня вага яких у партії 47,9 (322 х 68 = 21896,00 кг., замість реальних 15440,00 кг.) та застосувавши вартість за кілограм в 2,24 USD отримано митну вартість партії у сумі 49047,04 грн. та 152,32 USD за одиницю.

За таких обставин, суд вважає неприйнятними доводи митного органу, що зазначення параметру пошуку товару в кілограмах не впливає на прийняте рішення, не відповідає дійсності.

При винесенні оскаржуваного рішення відповідачем не наведено чітких аргументів чому саме декларація №UA807200/2018/007568 взята за основу для коригування, оскільки при порівнянні характеристик товару з заявленою партією, аналогічних ознак не вбачається.

Інші розбіжності, на які вказав митний орган не впливають на числові значення складових митної вартості товарів і не позбавляють позивача права на застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються.

Суд також враховує, що використані позивачем відомості при визначені митної вартості товару підтверджені документально.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що аналіз наведених законодавчих норм дає підстави вважати, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості і з цією метою мають повноваження випробовувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України.

Матеріалами справи підтверджено, що підставою для прийняття рішення щодо коригування митної вартості товарів стала наявність розбіжностей в документах, що були подані позивачем до митного органу.

Вказані розбіжності під час судового розгляду справи спростовані.

Відповідачем обґрунтованих заперечень не надано.

Доводи позивача щодо надання всіх відповідних документів до митного органу, які б підтвердили числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар, не знайшли свого підтвердження.

Вимога про надання додаткових документів не обґрунтовані та суперечать положенням ст. 53 МКУ.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 МКУ при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми України та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України. Отже, і митниця, здійснюючи свої повноваження відповідно до ст. 544 МК України, і декларант, виконуючи свої обов`язки відповідно до ст. 266 МК України, повинні керуватися нормами чинної о законодавства, що відповідачем, в даному випадку, дотримано не було.

Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.

При цьому судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З огляду на встановлені обставини та надання декларантом необхідних документів згідно переліку для митного оформлення товарів, суд визнає протиправними рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/800017/2 від 01.02.2019 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.02.2019 року за № UA110030/2019/00017. А відтак останні підлягають скасуванню, позов задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 246-247, 249, 255, 287, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий Дім «Нортек» до Дніпропетровської митниці Державної фіскальної служби про визнання протиправним, скасування рішення та картки відмови, - задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати прийняті Дніпропетровською митницею ДФС: рішення про коригування митної вартості товарів № UA110000/2019/800017/2 від 01.02.2019 р. та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 01.02.2019 року за № UA110030/2019/00017.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 24 травня 2019 року.

Суддя (підпис) Рішення не набрало законної сили 24.05.19 Суддя З оригіналом згідно Помічник судді В.С. Віхрова В.С. Віхрова Ю.Ю. Ковтун