Справа № 826/16778/18
Суддя: Добрівська Н.А.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

06 червня 2019 року м. Київ№ 826/16778/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - Добрівської Н.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України
про визнання протиправними дій та скасування розпорядження, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України, в якому просив суд:

1) визнати протиправними дії начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради Корната Володимира Володимировича щодо винесення ним Розпорядження від 03.09.2018 року №112 "Про оголошення догани ОСОБА_1 .";

2) скасувати, як незаконне Розпорядження начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради Корната Володимира Володимировича від 03.09.2018 року №112 "Про оголошення догани ОСОБА_1 .".

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.10.2018 року відмовлено у відкритті провадження в даній адміністративній справі.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2019 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 жовтня 2018 року скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказаний адміністративний позов 15.02.2019 року передано судді Патратій О.В.

Ухвалою суду від 19.02.2019 року відкрито провадження у справі.

13.03.2019 року ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва відведено головуючого суддю Окружного адміністративного суду міста Києва Патратій О.В. від розгляду адміністративної справи №826/16778/18 та передано адміністративну справу для розгляду іншим складом суду.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Добрівську Н.А. для розгляду адміністративної справи №826/16778/18 та вказану справу передано на розгляд судді Добрівській Н.А.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.04.2019 року прийнято адміністративну справу №826/16778/18 до провадження судді Добрівської Н.А. та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (без виклику сторін), а також витребувано у відповідача документи для з`ясування обставин у даній справі.

Дослідивши матеріали справи, що мають значення для розгляду даної справи, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 10.01.2006 року ОСОБА_1 працює на посаді завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1 Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України.

Розпорядженням начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради Корната Володимира Володимировича від 03.09.2018 року №112 оголошено догану ОСОБА_1

Розглянувши подані документи та матеріали, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні від 20.07.2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб. Неправомірні рішення, дії чи бездіяльність посадових осіб органів місцевого самоврядування, прийняті з порушенням прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, можуть бути оскаржені відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України та ст. 6 КАС України в порядку адміністративного судочинства.

Частина 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) регламентує необхідність справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.17 ч.1 ст.4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 року № 889-VIII (надалі - Закон №889-VIII) державна служба - це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави, зокрема щодо: 1) аналізу державної політики на загальнодержавному, галузевому і регіональному рівнях та підготовки пропозицій стосовно її формування, у тому числі розроблення та проведення експертизи проектів програм, концепцій, стратегій, проектів законів та інших нормативно-правових актів, проектів міжнародних договорів; 2) забезпечення реалізації державної політики, виконання загальнодержавних, галузевих і регіональних програм, виконання законів та інших нормативно-правових актів; 3) забезпечення надання доступних і якісних адміністративних послуг; 4) здійснення державного нагляду та контролю за дотриманням законодавства; 5) управління державними фінансовими ресурсами, майном та контролю за їх використанням; 6) управління персоналом державних органів; 7) реалізації інших повноважень державного органу, визначених законодавством.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі - державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (ч.2. ст.1 Закону №889-VIII).

Зі змісту посадової інструкції завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1, затвердженої першим заступником начальника Управління адміністративними будинками 12.10.2016 року, завідувач сектору належить до професійної групи «Керівники», є штатним співробітником сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1. Призначається на посаді і звільняється з посади наказом начальника Управління у встановленому трудовим законодавством порядку. Завідувач сектору підпорядковується безпосередньо начальнику відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1 та заступнику начальника цього відділу.

Згідно положень даної посадової інструкції за неналежне виконання або невиконання своїх посадових обов`язків, передбачених даною посадовою інструкцією, несе відповідальність у межах, визначених трудовим законодавством.

Отже, зміст посадової інструкції посади, яку обіймає ОСОБА_1 , дає підстави для висновку, що останній не здійснює повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій державного органу.

Крім того, аналіз змісту Положення про Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України, затвердженого розпорядженням по Управлінню справами Апарату Верховної Ради України від 20.03.2018 року №14, свідчить, що Управління, будучи складовою майнового комплексу, що забезпечує діяльність Верховної Ради України, є юридичною особою публічного права, створене з метою належного утримання та експлуатації адміністративних будинків Верховної Ради України, об`єктів спеціального та соціального призначення, споруд, іншого нерухомого майна, а також інженерних комунікацій і обладнання, що знаходиться на його балансі або перебувають у користуванні.

Також, у п.1.1 Положення про відділ утримання будинків та прибудинкових територій №1, затвердженого Начальником Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України 27.02.2017 року, встановлено, що Відділ утримання будинків та прибудинкових територій № 1 є структурним підрозділом Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України до складу якого входить сектор зеленого господарства.

Комплексний аналіз змісту наведених актів Управління адміністративними будинками дає підстави для висновку, що посада завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1, яку обіймає ОСОБА_1 , не належить до посад державної служби у розумінні Закону України «Про державну службу», оскільки у межах її проходження останній не здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу.

Саме по собі отримання заробітної плати за рахунок коштів державного бюджету не може свідчити про проходження такою особою публічної служби.

При цьому посилання позивача на положення постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 року №15 в якості обґрунтування належності займаної ним посади до посади державного службовця судом оцінюються критично з огляду на те, що, по-перше, вказана постанова Уряду України регламентує питання оплати праці працівників державних органів, по-друге, зміст останньої вказує на те, що питання оплати праці працівників Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України є відмінним від оплати праці державних службовців.

Судом враховується, що постанова Кабінету Міністрів України від 14.08.2013 року №703 «Про віднесення деяких посад працівників органів державної влади, інших державних органів, установ до відповідних категорій посад державних службовців та визнання такими, що втратили чинність, деяких актів Кабінету Міністрів України», додаток 1-1 до якої визначав належність посади завідувача сектору Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України до четвертої категорії державних службовців, втратила чинність з 06.08.2016 року на підставі постанови Уряду України від 22.07.2016 року №465.

За таких обставин, на момент виникнення спірних правовідносин відсутні підстави вважати, що посада завідувача сектору зеленого господарства відділу утримання будинків та прибудинкових територій №1, яку обіймає ОСОБА_1 , належить до посад державної служби, а перебування у трудових відносинах з Управлінням адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України є проходженням публічної служби.

На підтвердження зазначених висновків вказує й те, що догану ОСОБА_1 було оголошено на підставі розпорядження від 03.09.2018 року №112, прийнятого відповідно до ст. ст. 147-149 КЗпП України, а не відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 66 Закону України «Про державну службу».

За правилами п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

У п.2 ч.1 ст.4 КАС України зазначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Крім того, згідно п.2 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Наведеними положеннями процесуального закону окреслюється перелік повноважень адміністративного суду при вирішенні питання про правомірність рішень, дій чи бездіяльності осіб з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Відтак, оскільки трудові відносини між ОСОБА_1 та Управлінням адміністративними будинками перебувають поза площиною правового регулювання проходження публічної служби, в адміністративного суду відсутні повноваження надавати оцінку рішенням та діям відповідача по відношенню до позивача за правилами ч.2 ст.2 КАС України.

Крім того, трудові правовідносини між фізичною та юридичною особою публічного права не є обов`язковим свідченням виникнення між ними відносин влади-підпорядкування, чим спростовується твердження позивача про те, що у межах спірних правовідносин Управління адміністративними будинками є суб`єктом владних повноважень.

Аналогічний висновок міститься у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 року у справі №826/13068/18.

Крім того судом наголошується, що ухвалою Верховного Суду від 08.01.2019 року у справі №826/13068/18 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 01.10.2018 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 28.11.2018 року.

Відмовляючи у відкритті касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою, в той час як правильне застосування судами першої та другої інстанцій п.1 ч.1 ст.170 КАС України є очевидним та не викликає розумних сумнівів щодо його застосування чи тлумачення. Ухвала Верховного Суду від 08.01.2019 року у справі №826/13068/18 набрала законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Отже, враховуючи вищезазначені судові рішення, встановлено, що позовні вимоги ОСОБА_1 , заявлені у справі №826/13068/18, не належить розглядати у порядку адміністративного судочинства.

Крім іншого, судом враховано, що у провадженні Печерського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа №757/3096/19-ц за позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України Корната Володимира Володимировича протиправними, скасування розпорядження начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України Корната Володимира Володимировича від 25.06.2018 року №75, скасування доручення заступника начальника Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України Лазарчука Романа Вікторовича від 23.05.2018 року та про скасування актів 23.05.2018 року, 29.05.2018 року, 04.06.2018року.

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 18.02.2019 року у справі №757/3096/19-ц у задоволені клопотання ОСОБА_1 про передачу за підсудністю цивільної справи №757/3096/19-ц відмовлено у зв`язку, зокрема, з позицією, викладеною Верховним Судом в ухвалі від 08.01.2019 року у справі №826/13068/18.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З урахуванням наведеного та враховуючи висновки Верховного Суду у викладеному вище рішенні, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у даній справі, а заявлені вимоги належить розглядати відповідному суду за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

У ч.2 ст.238 КАС України встановлено, що про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з бюджету.

Згідно з ч.2 ст.132 КАС України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Відповідного клопотання до суду не надходило.

Керуючись положеннями ст.ст. 238, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Закрити провадження у адміністративній справі №826/16778/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління адміністративними будинками Управління справами Апарату Верховної Ради України про визнання протиправними дій та скасування розпорядження.

Попередити позивача, що повторне звернення з тими самими вимогами до адміністративного суду не допускається.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ч.1 ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції у порядку та строки, встановлені ст.ст.293-297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України в редакції згідно з Законом України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII.

Суддя Н.А. Добрівська