Справа № 460/113/19
Суддя: Щербаков В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 червня 2019 року м. Рівне №460/113/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щербакова В.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі іменується - позивач) до Головного управління ДФС у Рівненській області (далі іменується - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 29.12.2018 №4, № та №.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що оскільки їй було анульовано (прощено) основну заборгованість по кредиту, що виникла до 01.01.2014 і не була погашена до цієї дати, то при визначенні об`єкту оподаткування слід виходити з прощеної суми 30164,42 дол. США основного боргу визначеної за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014. Таким чином, слід було визначити розмір ПДФО та військового збору, наступним чином: база оподаткування: 30164,42 дол. США х 7,99300 (курс НБУ на 01.01.2014) = 241 104,21грн.; ПДФО на суму за ставкою 15%: 12 180,00 грн. (десятикратний розмір мінімальної заробітної плати) х 15% = 1 827,00 грн.; ПДФО на суму перевищення за ставкою 20% (десятикратний розмір мінімальної заробітної плати): (241 104,21 грн. - 12 180,00 грн.) х 20% = 228 924,21 грн. х 20% = 45 784,84 грн.; військовий збір 241 104,21 грн х 1,5% = 3 616,56 грн. В акті перевірки відображено, що позивачем були задекларовані та сплачені саме такі суми податків. Тож, виходячи з викладеного, різниця нарахованих контролюючим органом та сплачених платником податкових зобов`язань склала наступні суми: ПДФО на суму перевищення за ставкою 20% (десятикратний розмір мінімальної заробітної плати): 129 066,06 грн. (нарахованих контролюючим органом) - 45 784,84 грн. (сплачених платником) = 83 281,22 грн.; військовий збір 9 862,65 грн. (нарахованих контролюючим органом) - 3 616,56 грн. (сплачених платником) = 6 246,09 грн. Сума боргу позивача, визначена за офіційним курсом Національного банку України станом на 01.01.2014, становила 241015,31грн. (30164,42 дол. СШАх7,993). При цьому, позивачем було сплачено банку основного боргу 263 057,48 грн. на дату погашення. Тож, частина боргу, яка була фактично сплачена платником податків банку, перевищує суму основного боргу, перераховану в гривні за курсом НБУ станом на 01.01.2014, то податкове зобов`язання у платника податків не виникає. Позивач вказує, що добровільне подання податкової декларації про майновий стан і доходи, не повинно бути використано державою, для покладення на неї додаткових фінансових зобов`язань, з урахуванням того, що сама Держава звільнила її від цього зобов`язання ухваленням Закону України Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань №321-VІІІ від 09.04.2015. Позивач зазначає, що нею були надані контролюючому органу документи, які підтверджують показники, відображені нею у податковій звітності, в тому числі документи, які вимагались листом ГУ ДФС у Рівненській області №2695/ФОП/17-00-13-03-04 від 01.10.2018 про надання інформації та її документального підтвердження. Таким чином, податковий орган безпідставно провів донарахування податкових зобов`язань на суму прощеного позивачу боргу перед банком. На підставі викладеного, позивач просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти задоволення позову заперечив, у встановлений судом строк подав відзив на позовну заяву. В обґрунтування заперечення зазначає, що згідно з відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб про суми виплачених доходів (довідка від 26.11.2018) ОСОБА_1 , у 4 кварталі 2015 року ПАТ УкрСиббанк нараховано та виплачено дохід в сумі 658119,29грн. за ознакою доходу 126 - додаткове благо. Оскільки ПАТ УкрСиббанк 13.05.2015 було прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості по Кредитному договору №0 від 01.07.2008, банк згідно з вимогами Податкового кодексу України включає суму отриманого Позичальником доходу у вигляді прощеного боргу до податкового розрахунку за ф.1 ДФ за підсумками 4 кварталу 2015 року, де він відображається за кодом 126. Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2015 рік подана платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 30.04.2016, в якій задекларована частина отриманого доходу як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) ПАТ УкрСиббанк в сумі 241104,21 грн. Перевіркою встановлено, що сума доходу отриманого позивачем як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором, що підлягає включенню до загального місячного (річного) доходу за 2015 рік становить 657510,29 грн. (658119,29 1218х50%). Позивачем у податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік невірно відображено суми отриманого доходу за 4 квартал 2015 року як додаткового блага у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) ПАТ УкрСиббанк, а саме: задекларовано 241104,21грн., а потрібно було задекларувати 657510,29 грн., в результаті чого не оподатковано дохід в загальній сумі 416406,08 грн. У зв`язку з чим, за результатами перевірки позивачу донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі 83281,22 грн. та донараховано військовий збір за 2015 рік в сумі 6246,09грн. Відповідач зазначає, що відсотки за користування кредитом, комісії та штрафні санкції до додаткового блага не належать, відповідно не включалися до місячного (річного) оподатковуваного доходу. Згідно з інформацією наданою ПАТ УкрСиббанк від 26.10.2018 за вх. №11051/10/17-00 валюта зобов`язання за Повідомленням про анулювання боргу не була переведена з іноземної валюти у гривню. За даним договором валютою зобов`язання був долар США, прощення суми боргових зобов`язань по Кредитному договору відбувалось у доларах США. Таким чином, відсутні підстави застосування п.8 підрозділу 1 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України до операцій прощення кредитної заборгованості по Кредитному договору №0 від 01.07.2008, який був укладений між ПАТ УкрСиббанк та фізичною особою ОСОБА_1 . На підставі викладеного відповідач просив відмовити в задоволенні позову повністю.

У відповіді на відзив позивач підтримала викладене в позовній заяві та просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою суду від 18.02.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Ухвалою від 16.04.2019 суд перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

За приписами частини четвертої статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Матеріалами справи стверджено, що на підставі ст.20, пп.75.1.2 п.75.1 ст.75, пп.78.1.2 п.78.1, п.78.4 ст.78, п.79.2 ст.79 Податкового кодексу України (далі ПК України), наказу ГУ ДФС у Рівненській області №2795 від 13.11.2018 уповноваженою особою ГУ ДФС у Рівненській області в період з 26.11.2018 по 30.11.2018 проведено документальну позапланову невиїзну перевірку платника податків фізичної особи ОСОБА_1 з питань подання до органів ДФС декларації про майновий стан і доходи, за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, своєчасності та повноти сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб і військового збору.

Результати перевірки оформлені актом від 07.12.2018 №2659/17-00-13-04/ (далі - акт перевірки), відповідно до висновків якого документальною позаплановою невиїзною перевіркою встановлено порушення платником податків - фізичною особою ОСОБА_1 :

пп.16.1.2, пп.16.1.4 п.16.1 ст.16, абз. «а» п.176.1 ст.176 ПК України, у результаті чого встановлено відсутність ведення обліку доходів та витрат 2015 рік;

абз. «д» пп.164.2.7 пп.164.2 ст.164, п.167.1 ст.167, п.179.7 ст.179 ПК України, а саме: не оподаткування доходу в сумі 416406,08грн., отриманого у 4 кварталі 2015 року як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) ПАТ УкрСиббанк, в результаті чого перевіркою донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2015 рік в сумі 83281,22грн.;

пп.1.2, пп.1.3, пп.1.6 п.16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, а саме: не оподаткування доходу в сумі 416406,08грн., отриманого у 4 кварталі 2015 року як додаткове благо у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеної (анульованої) ПАТ УкрСиббанк, в результаті чого перевіркою донараховано військовий збір за 2015 рік в сумі 6246,09 грн;

пп.44.1, пп.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85 ПК України - незабезпечення платником податків зберігання первинних документів облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках передбачених цим Кодексом (а.с.17-28).

29.12.2018 Головним управлінням ДФС у Рівненській області на підставі акта перевірки прийнято податкові повідомлення-рішення:

№, яким застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафу) в сумі 510,00грн. (а.с.36);

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, на загальну суму 104101,53грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 83281,22грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 20820,31грн. (а.с.34, 35);

№, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору на загальну суму 7807,61грн, у тому числі: за податковим зобов`язанням 6246,09грн., за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) 1561,52грн. (а.с.37, 38).

Не погодившись з правомірністю вищевказаних податкових повідомлень-рішень, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Вирішуючи адміністративний спір по суті, суд враховує таке.

Порядок оподаткування доходів фізичних осіб регламентується розділом IV ПК України, згідно з п.164.1 ст.164 якого базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

Згідно з пп.14.1.54 п.14.1 ст.14 ПК України дохід з джерелом їх походження з України - будь-який дохід, отриманий резидентами або нерезидентами, у тому числі від будь-яких видів їх діяльності на території України (включаючи виплату (нарахування) винагороди іноземними роботодавцями), її континентальному шельфі, у виключній (морській) економічній зоні

Згідно з пп. "д" пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включається дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Згідно з пп.14.1.47 п.14.1 ст.14 ПК України додаткові блага - кошти, матеріальні чи нематеріальні цінності, послуги, інші види доходу, що виплачуються (надаються) платнику податку податковим агентом, якщо такий дохід не є заробітною платою та не пов`язаний з виконанням обов`язків трудового найму або не є винагородою за цивільно-правовими договорами (угодами), укладеними з таким платником податку (крім випадків, прямо передбачених нормами розділу IV цього Кодексу).

При цьому, відповідно до пп.165.1.55 п.165.1 ст.165 ПК України до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку не включаються:

основна сума боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі, що не перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року;

сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені), прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності.

Суд встановив, що 13.10.2015 ОСОБА_1 вручено повідомлення про анулювання боргу № НОМЕР_1 , відповідно до якого Публічне акціонерне товариство УкрСиббанк, як кредитор за кредитним договором №0 від 01.07.2008, який укладений між Банком та ОСОБА_1 , з метою виконання вимог пп.д пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 ПК України, повідомило, як платника податку на доходи фізичних осіб боржника (позивача), що АТ УкрСиббанк прийнято рішення про анулювання кредитної заборгованості позивача, що станом на 13.10.2015 становить 48 767,62 (сорок вісім тисяч сімсот шістдесят сім доларів к 62 центи) доларів США, а саме: суми основного боргу (кредиту) 30 164,42 (тридцять тисяч сто шістдесят чотири долари США 42 центи) доларів США, що складає 658 119,29 (шістсот п`ятдесят вісім тисяч сто дев`ятнадцять гривень 29 коп.) гривень по курсу НБУ станом на 13.10.2015; суми процентів 18 603,20 (вісімнадцять тисяч шістсот три долари США 20 центів) доларів США, що складає 405 879,67 (чотириста п`ять тисяч вісімсот сімдесят дев`ять гривень 67 коп.) гривень по курсу НБУ станом на 13.10.2015. Штрафні санкції у сумі 2 835,35 (дві тисячі вісімсот тридцять п`ять грн.. 35 коп.) гривень. Також, повідомлено, що відповідно до пп. д 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 ПК України анульована сума заборгованості за основним боргом (кредитом) є доходом позивача, отриманим як додаткове благо, і позивачу необхідно самостійно сплатити податок на доходи фізичних осіб такого доходу та відобразити його у річній податковій декларації з податку на доходи фізичних осіб, також сплатити військовий збір відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України (а.с.65).

Судом встановлено, та сторонами не заперечується, що ПАТ УкрСиббанк у податковому розрахунку за формою 1-ДФ за IV квартал 2015 року по клієнту ОСОБА_1 за ознакою доходу "126" було відображено "Дохід отриманий платником податку" від прощення (анулювання) заборгованості за кредитом (а саме, основної суми боргу (кредиту)) - як додаткове благо, без утримання податку на доходи фізичних осіб, про що письмово повідомлено контролюючий орган (а.с.66).

Відтак, функції податкового агента ПАТ УкрСиббанк виконані відповідно до приписів податкового законодавства.

З матеріалів справи встановлено, що 04.05.2016 ОСОБА_1 подано податкову декларацію про майновий стан і доходи да 4 квартал 2015 року, якою задекларовано загальну суму річного доходу, що підлягає оподаткуванню 241104,21грн., визначено до сплати податок на доходи фізичних осіб в розмірі 47611,84грн. та військовий збір 3616,56грн. (а.с.41-42).

За результатами перевірки вказаної декларації контролюючим органом встановлено, що сума доходу отриманого платником податку ОСОБА_1 як додаткове благо у вигляді основної суми торгу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором, що підлягає включенню до загального місячного (річного) доходу за 2015 рік становить 657510,29 грн. (658119,29 (30 164 долари США 42 центи, по курсу Національного банку України станом на 13.10.2015) - 1218*50%). В ході проведення перевірки податок на доходи фізичних осіб визначено: ПДФО за ставкою 15%: 12180,00 грн.*15% = 1827,00 грн. (12180,00 грн. - десятикратний розмір мінімальної заробітної плати), ПДФО за ставкою 20%: 657510,29 грн. - 12180,00 грн. = 645330,29 грн., 645330,29 грн.*20% = 129066,06 грн., всього ПДФО 130893,06 грн. (1827,00 грн. + 129066,06 грн.).

В поданій декларації платником самостійно задекларовано суму отриманого доходу в розмірі 241104,21 грн. податок на доходи фізичних осіб в сумі 47611,84 грн.

Отже, загальна сума податку на доходи фізичних осіб донарахована в ході перевірки становить 83281,22 грн. (130893,06 грн.-47611,84 грн.)

В результаті чого, контролюючим органом донараховано позивачу податок на доходи фізичних осіб в розмірі 83281,22грн. та військовий збір в сумі 6246,09грн.

Згідно з п.164.4 ст.164 ПК України під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

Водночас, Законом України від 09.04.2015 № 321-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо кредитних зобов`язань", який набрав чинності з 07.05.2015, були внесені зміни до Податкового кодексу України.

Так, підрозділ 1 розділу ХХ "Перехідні положення" Податкового кодексу України доповнено пунктом 8 такого змісту:

Не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума, прощена (анульована) кредитором у розмірі різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті, визначена за офіційним курсом Національного банку України на дату зміни валюти зобов`язання за таким кредитом з іноземної валюти у гривню, та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року, а також сума процентів, комісії та/або штрафних санкцій (пені) за такими кредитами, прощених (анульованих) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним із процедурою його банкрутства, до закінчення строку позовної давності. Норми цього пункту застосовуються до фінансових кредитів в іноземній валюті, не погашених до 1 січня 2014 року.

Дія абзацу першого цього пункту поширюється на операції з прощення (анулювання) кредитором боржникові заборгованості за фінансовим кредитом в іноземній валюті, що здійснювалися починаючи з 1 січня 2015 року.

Отже, з метою оподаткування доходи, отримані платником податку у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, та суми, прощеної (анульованої) кредитором у розмірі різниці, розрахованої відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, слід розглядати окремо.

При цьому, суд зазначає, що оскільки внаслідок прощення Банком боргу за кредитним договором не було передбачено зміну валюти зобов`язання, відтак відсутні підстави для застосування до спірних правовідносин положень п.8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України.

Наведені вище положення податкового законодавства дають підстави для висновку, що у разі якщо кредитором (банком) здійснено анулювання (прощення) основної суми боргу (кредиту), а не суми у розмірі різниці, розрахованої кредитором відповідно до п.8 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України, то з метою оподаткування сума такого анульованого боргу вважається додатковим благом і включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу у відповідності до пп.164.2.17 п.164.2 ст.164 з обчисленням та перерахуванням до бюджету відповідної суми податку.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду у постановах від 20.06.2018 у справі №804/4182/17 (адміністративне провадження №К/9901/18974/18), від 17.10.2018 у справі №П/811/533/17 (адміністративне провадження №К/9901/32990/18), від 29.01.2019 у справі №821/707/17 (адміністративне провадження №К/9901/40853/18) та від 26.05.2019 у справі №821/1166/17 (адміністративне провадження №К/9901/11281/18).

Суд вважає необґрунтованими твердження позивача, що оскільки платнику було анульовано (прощено) основну заборгованість по кредиту, що виникла до 01.01.2014 і не була погашена до цієї дати, то при визначенні об`єкту оподаткування слід виходити з прощеної суми 30 164,42 дол. США основного боргу визначеної за офіційним курсом НБУ станом на 01.01.2014.

Як вже зазначалося судом, згідно з п.164.4 ст.164 ПК України під час нарахування (отримання) доходів, отриманих у вигляді валютних цінностей або інших активів (вартість яких виражена в іноземній валюті або міжнародних розрахункових одиницях), такі доходи перераховуються у гривні за валютним курсом Національного банку України, що діє на момент нарахування (отримання) таких доходів.

З матеріалів справи встановлено, що дохід позивач отримала у валюті долари США, з моменту прощення (анулювання) боргу, тобто з 13.10.2015, а тому при визначенні об`єкту оподаткування з прощеної суми 30 164,42 дол. США основного боргу відповідач правомірно застосував офіційний курс Національного банку України станом на 13.10.2015.

Згідно з п.123.1 ст.123 ПК України у разі якщо контролюючий орган самостійно визначає суму податкового зобов`язання, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2, 54.3.4, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, -

тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 25 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання, завищеної суми бюджетного відшкодування.

За наведеного, суд дійшов висновку, що контролюючим органом правомірно визначено позивачу грошове зобов`язання по податку на доходи фізичних осіб на суму доходу, отриманого у вигляді основної суми боргу (кредиту), прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, з застосуванням штрафної санкції в розмірі 25% від суми визначеного податкового зобов`язання. Відтак, податкове повідомлення-рішення від 23.12.2018 № є правомірним, підстави для його скасування відсутні, а тому в позові в цій частині вимог слід відмовити.

Крім цього, пунктом 16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Відповідно до пп.1.1 п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 ПК України.

Підпунктом 1.2 п.16-1 підрозділу 10 Розділу ХХ ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу, до яких, зокрема, відноситься дохід, отриманий платником податку як додаткове благо.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту. Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу. Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Таким чином, нарахування позивачу за наслідками документальної позапланової перевірки податкового зобов`язання з військового збору з застосуванням штрафної санкції відповідно до п.123.1 ст.123 ПК України суд вважає правомірним, відтак підстави для скасування податкового повідомлення-рішення від 23.12.2018 № відсутні, а тому в позові в цій частині вимог слід відмовити.

Разом з тим, суд не погоджується з доводами відповідача щодо виявленого документальною перевіркою порушення у вигляді відсутності ведення обліку доходів та витрат за 2015 рік та відсутності книги обліку доходів та витрат.

Так, відповідно до пп.16.1.2 п.16.1 ст.16 ПК України платники податків зобов`язані вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів.

Наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015 №579, зареєстровано у Міністерстві юстиції України 07 липня 2015 р. за № 800/27245 "Про затвердження форм книги обліку доходів і книги обліку доходів і витрат та порядків їх ведення", затверджено форму книги обліку доходів (для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість); Порядок ведення книги обліку доходів для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість; форму книги обліку доходів і витрат (для платників єдиного податку третьої групи, які є платниками податку на додану вартість); Порядок ведення книги обліку доходів і витрат для платників єдиного податку третьої групи, які є платниками податку на додану вартість.

Тобто, чинним податковим законодавством установлено порядок обліку доходів і витрат та ведення книги обліку доходів та витрат для платників податків - суб`єктів підприємницької діяльності, однак не установлено такого порядку для платників податків - фізичних осіб, доходи яких підлягають оподаткуванню безвідносно до здійснення підприємницької діяльності.

Відтак, суд вважає необґрунтованим застосування до позивача штрафу в сумі 510 грн в порядку п.121.1 ст.121 ПК України, відтак податкове повідомлення-рішення від 29.12.2018 № суд вважає неправомірним, таким, що підлягає скасуванню, а тому позов в цій частині вимог слід задовольнити.

Решта доводів та аргументів сторін висновків суду не спростовують та не мають визначального значення для вирішення спору по суті.

Слід зазначити, що згідно з п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, за результатами судового розгляду суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити частково.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, на користь позивача підлягає стягнення судовий збір в розмірі 5,05грн., сплачений згідно з квитанцією від 21.01.2019 №ПН1577439, оригінал якої знаходиться в матеріалах справи.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління ДФС у Рівненській області (вул.Відінська,12, м.Рівне, 33023, 39394217) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 29.12.2018 № на суму адміністративного штрафу та інших санкцій в сумі 510 грн.

В задоволенні позовної заяви в частині позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень Головного управління ДФС у Рівненській області від 29.12.2019 № та № - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДФС у Рівненській області судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 5,05грн. (п`ять гривень 05 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 11 червня 2019 року.

Суддя Щербаков В.В.