Справа № 2а-19535/11/2670
Суддя: Баранов Д.О.
Дата ухвалення: 2012-03-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

14 березня 2012 року 15:55 № 2а-19535/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Баранова Д.О. за участю секретаря судового засідання Наумець О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег-АС»

до Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ТзОВ «Ковчег-АС`звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ДПІ у Голосіївському районі м. Києва про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що висновок податкового органу про безпідставність формування податкового кредиту по контрагенту ТзОВ «Моней Фарм`з підстав, що останнім укладено нікчемний правочин, що підтверджується постановою слідчого є безпідставним, оскільки товарність операції підтверджується первинними бухгалтерськими документами.

В поданих письмових запереченнях відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог оскільки, перевіркою встановлено, що контрагент позивача ТзОВ «Моней Фарм`уклало нікчемний правочин, а тому відсутня база оподаткування по операціях з придбання товарів.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

В період з 04.07.2011р. по 08.07.2011р. ДПІ у Голосіївському районі м. Києва було проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «Ковчег-АС`з питань правильності обчислення та своєчасності внесення до бюджету сум ПДВ по взаємовідносинах з ТзОВ «Моней Фарм`за період з 01.07.2008р. по 31.07.2010р., про що складено Акт №346/1-23-20-33098755 від 15.07.2011р.

Перевіркою встановлено, порушення п. 198.3, п. 198.6, п. 198.6 ст. 198, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання з ПДВ на суму 23 333 грн.

02.08.2011р. ДПІ у Голосіївському районі м. Києва прийнято податкове повідомлення-рішення №, яким визначено ТзОВ «Ковчег АС`податкове зобов`язання з ПДВ в розмірі 23 333 грн. за основним платежем та 5833 грн. штрафних (фінансових) санкцій.

ТзОВ «Ковчег АС`оскаржувало зазначене податкове повідомлення-рішення в адміністративному порядку, проте скарги залишені без задоволення.

Судом встановлено, що 20.08.2009р. між ТзОВ «Ковчег АС»(замовник) та ТзОВ «Моней Фарм»(виконавець) укладено договір №01/08-1 згідно умов якого замовник отримує, а виконавець приймає на себе обов`язки по виготовленню металоконструкцій відділення помолу загальним об`ємом 70т. місце проведення робіт по виготовленню металоконструкцій відділення помолу знаходиться за адресою: 03148, м. Київ, вул. Жмеринська, 1. замовник зобов`язався прийняти і оплатити виконання робіт.

21.09.2009р. ТзОВ «Ковчег АС`та ТзОВ «Моней Фарм`підписали акт здачі-прийнмання робіт №2109 на суму 140 000 грн., в тому числі 23 333,33 грн. ПДВ.

ТзОВ «Моней Фарм`видало ТзОВ «Ковчег АС`податкові накладні №250801 від 25.08.2009р., №210902 від 21.09.2009р.

За надану поставку послуги ТзОВ «Ковчег АС`розрахувалось із ТзОВ «Моней Фарм`в безготівковій формі, що підтверджується платіжними дорученнями №563 від 25.08.2009р., №652 від 24.09.2009р., №753 від 10.11.2009р.

В ході перевірки податковим органом зроблено висновок, що позивачем при формуванні зобов`язань за березень-квітень 2011р. безпідставно включено до податкового кредиту 190 814 грн., оскільки в ході перевірки встановлено, СВ ПМ ДПІ у Солом`янському районі м. Києва підприємство, відсутнє за місцезнаходження, а також відсутня матеріальна база для здійснення господарської діяльності, у зв`язку із чим укладені товариством та позивачем правочини є нікчемними та не створюють юридичних наслідків. Від ГВПМ ДПІ у Солом`янському районі м. Києва отримано відповідь №4385/7/26-09/6 від 27.07.2011р. із висновком спеціаліста №236 від 27.07.2011р. щодо проведення експертизи, яку провів експерт сектору дослідження зброї та трасологічних досліджень НДЕКЦ при УМВС на Південно-Західній залізниці, та згідно якого підписи на деклараціях з податку на додану вартість ймовірно виконані іншою особою.

Частинами 2 та 3 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні`передбачено, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, що фіксують факт здійснення господарської операції. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю й упорядкування оброблених даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні і зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати обов`язкові реквізити: назва документа: дату і місце складання: назва підприємства, від імені якого складається документ; зміст і обсяг господарської операції: одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що мають можливість ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Фактичність виконання ТзОВ «Моней Фарм`та ТзОВ «Ковчег АС`господарської операції підтверджується наявними в матеріалах справи копіями договору, акту виконаних робіт, платіжних доручень, товарно-транспортних накладних, копії подорожнього листа.

Крім цього, позивачем надано копію договору підряду від 18.08.2009р. укладеного із ТзОВ «Орієнтир-Буделемент», згідно якого позивач зобов`язався виготовити та змонтувати комплект металевих та огороджувальних конструкцій стін та покрівлі помольного відділення заводу по виробництву дрібно збірних стінових будівельних матеріалів, локального кошторису, актами приймання виконаних підрядних робіт.

Згідно п. 198.1 Податкового кодексу України Право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше; дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною. (п. 198.2 Кодексу).

Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок, що законом передбачено підставу для формування податкового кредиту, а саме наявність у платника податку - покупця належно оформленої податкової накладної.

Відповідно до п. 198.6 Кодексу не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п. 201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач та контрагент були зареєстровані платниками ПДВ.

Податковим органом не надано доказів не включення ТзОВ «Моней Фарм`виданих ТзОВ «Ковчег АС`податкових накладних при формуванні податкових зобов`язань.

Крім цього, податковим органом проводилась документальна невиїздна перевірка позивача, первинні документи не витребовувались та не досліджувались під час її проведення.

З огляду на наведені положення законодавства суд дійшов висновку, що у податкового органу не було підстав для не врахування податкових накладних при формуванні позивачем податкового кредиту.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 1 ст. 18 «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців`якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідачем не надано доказів з відповідного Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців, щодо наявності запису про відсутність ТзОВ «Моней Фарм`за місцем реєстрації на момент здійснення господарських операцій.

Згідно ч. 4 ст. 70 КАС України обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідачем не надано вироку суду, яким встановлено вину засновника/директора ТзОВ «Моней Фарм`за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 205 КК України, а саме за створення ТзОВ «Моней Фарм`з метою прикриття незаконної діяльності.

Крім цього, згідно ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу; зокрема, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства, особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має спрямовуватись на реальне настання обумовлених ним правових наслідків.

Відповідно до ст. 228 ЦК України правочин вважається таким, що порушує публічний порядок, якщо він був спрямований на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина, знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним. Правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним. У разі недодержання вимоги щодо відповідності правочину інтересам держави і суспільства, його моральним засадам такий правочин може бути визнаний недійсним.

Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними`перелік правочинів, які є нікчемними як такі, що порушують публічний порядок, визначений статтею 228 ЦК:

1) правочини, спрямовані на порушення конституційних прав і свобод людини і громадянина;

2) правочини, спрямовані на знищення, пошкодження майна фізичної або юридичної особи, держави, Автономної Республіки Крим, територіальної громади, незаконне заволодіння ним.

Такими є правочини, що посягають на суспільні, економічні та соціальні основи держави, зокрема: правочини, спрямовані на використання всупереч закону комунальної, державної або приватної власності; правочини, спрямовані на незаконне відчуження або незаконне володіння, користування, розпорядження об`єктами права власності українського народу -землею як основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави, її надрами, іншими природними ресурсами (стаття 14 Конституції України); правочини щодо відчуження викраденого майна; правочини, що порушують правовий режим вилучених з обігу або обмежених в обігу об`єктів цивільного права тощо.

Відповідачем не надано доказів визнання правочину, укладеного між ТзОВ «Ковчег АС`та ТзОВ «Моней Фарм`в судовому порядку недійсним.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивачем було правомірно включено видані йому ТзОВ «Моней Фарм`податкові накладні до податкових декларацій при формуванні податкового кредиту за перевіряємий період. Тому, у податкового органу не було підстав для не врахування сум податкового кредиту сформованого позивачем по податковим накладним виписаним ТзОВ «Моней Фарм».

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зважаючи на всі наведені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 94 КАС України якщо судове рішення ухвалене на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує всі здійснені нею документально підтверджені судові витрати з Державного бюджету України (або відповідного місцевого бюджету, якщо іншою стороною був орган місцевого самоврядування, його посадова чи службова особа).

Керуючись ст.ст. 9, 69-71, 94, 158-163, 167, 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег АС`задовольнити.

2. Скасувати податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва № від 02.08.2011р.

3. Зобов`язати Державну казначейську службу України стягнути судові витрати в сумі 28,23 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Ковчег АС`за рахунок Державного бюджету України шляхом їх безспірного списання із рахунка Державної податкової інспекції у Голосіївському районі м. Києва за рахунок бюджетних асигнувань.

Постанова набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст.186 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.О. Баранов