Справа № 172/206/19
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2019 року м. Дніпросправа № 172/206/19
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року

у справі №172/206/19

за позовом ОСОБА_1

до інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунько Максима Руслановича

третя особа Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції

про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення і закриття провадження у справі,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора патрульної поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунько Максима Руслановича за участю третьої особи Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №922021 від 16.02.2019, складену інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунько Максимом Руслановичем про притягнення позивача до адміністративної відповідності за ч. 6 ч. 121 КУпАП та накладання адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн, а справу про адміністративне правопорушення щодо позивача закрити, за відсутністю події такого правопорушення та його складу в його діях.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що оскаржувану постанову прийнято без наявності відповідних доказів вчинення адміністративного правопорушення.

Рішенням Васильківського районного суду Дніпропетровської області від 01.04.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано обґрунтованістю оскарженого рішення відповідача з огляду на доведеність факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП. Такі висновки суд обґрунтував тим, що відповідачем надано належні та допустимі докази, які свідчать про те, що позивач керував транспортним засобом із номерним знаком, який не належить цьому транспортному засобу, чим скоїв адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично обґрунтована незгодою з висновками суду першої інстанції щодо правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності. За позицією скаржника надані суду докази щодо скоєння адміністративного правопорушення, не можливо визнати належними та допустимими.

Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, 16.02.2019 інспектором патрульної поліції роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Пересунько Максимом Руслановичем складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 922021, якою до позивача застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. відповідно до ч.6 ст.121 КУпАП України (а.с.3).

Підставою для складення означеної постанови став встановлений відповідачем факт, що позивач - ОСОБА_1 16.02.2019 о 03:25, керував транспортним засобом SKODA SUPERB, номерний знак НОМЕР_1 (свідоцтво про реєстрацію а.с.10), в м. Дніпро по вул. Пушкіна з номерним знаком НОМЕР_2 , який йому не належить, чим порушив п. 2.9 «в» ПДР України.

Правомірність постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2.9 Правил дорожнього руху «водієві забороняється» керувати транспортним засобом, не зареєстрованим у Державтоінспекції, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 6 статті 121 КУпАП встановлено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Таким чином, керування транспортним засобом з номерним знаком, що не належить цьому засобу, створює склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.6 ст.121 КУпАП.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом з номерним знаком, що не належать цьому транспортному засобу, відповідач підтверджує фотознімком (а.с.30), який визнаний судом першої інстанції належним доказом.

Апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції, оскільки в результаті дослідження вказаного документу апеляційний суд встановив, що це фото не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки не дає змоги ідентифікувати ані особу водія, ані транспортний засіб, також не засвідчує належність номерного знаку НОМЕР_2 автомобілю, яким керував позивач.

Крім того, відповідачем не надано інформації щодо джерела, місця та часу виготовлення цього фото.

Таким чином, з огляду на те, що подане відповідачем і наявне в матеріалах справи фото не містить даних про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, інші докази на підтвердження факту скоєння позивачем адміністративного правопорушення, зазначеного в оскаржуваній постанові, не подані, в матеріалах справи відсутні, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено в установленому порядку факт скоєння позивачем правопорушення, про яке зазначено в оскаржуваній постанові, а саме: порушення п. 2.9 «в» ПДР України, що свідчить про необґрунтованість постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №922021 від 16.02.2019 через відсутність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

В даному випадку належним захистом порушеного права позивача є скасування оскаржуваної постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Судом першої інстанції ухвалено рішення при неповному з`ясуванні обставин справи, з невірним застосуванням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування постанови суду з прийняттям нового рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Василівського районного суду Дніпропетровської області від 01 квітня 2019 року у справі №172/206/19 скасувати, прийняти нове рішення.

Позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 922021 від 16.02.2019, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, оскарженню не підлягає (ст..272, ч.5 ст.328 КАС України).

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко