Справа № 826/13759/17
Суддя: Скочок Т.О.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

07 червня 2019 року № 826/13759/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Скочок Т.О., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до треті особиНаціональної комісії з цінних паперів та фондового ринку Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Союз» (третя особа-1) уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз» (третя особа-2)
провизнання протиправною та скасування постанови від 14.09.2017 №401-ЦА-УП-ЮО,
ВСТАНОВИВ:

До Окружного адміністративного суду м. Києва звернувся ОСОБА_1 з позовом до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз», уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз», про визнання протиправною та скасування постанови від 14.09.2017 №401-ЦА-УП-ЮО.

В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що справи про правопорушення, винесені у відношенні до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз» за ознаками маніпулювання цінами на фондовому ринку, визначені п. 1 ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», були зупинені у листопаді 2015 року. Проте, для з`ясування питань для проведення додаткової перевірки обставин справ, що порушені у відношенні вказаного банку, Комісією не направлялись запити та не вимагались додаткові документи чи пояснення. Таким чином, за твердження представника позивача, Комісією відновлено провадження у справах відносно Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз» не у зв`язку із з`ясуванням додаткових обставин справи, а у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності. По суті виявлених Комісією порушень у позовній заяві наголошено на тому, що укладаючи біржові контракти на підставі анонімних безадресних заявок, Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Союз» не володіло інформацією про контрагента за контрактами та його повноважень, на підставі яких діяв контрагент. Також, представником позивача наголошено на тому, що жодним нормативно-правовим актом, які регулюють діяльність професійних учасників ринку цінних паперів, не визначено та не надано тлумачення терміну «економічний сенс» здійснення операцій купівлі-продажу фінансових інструментів та які показники фінансово-господарської діяльності слід брати до уваги при визначенні економічного сенсу вищезазначених операцій. У той же час, у позовній заяві наголошено, що в операціях купівлі-продажу акцій ПАТ «Експо Нафта Продукт» та ПАТ «Гранітна Індустрія України» у період з липня по грудень 2014 року є економічний сенс, який наводився у поясненнях банку, наданих Комісії, які, проте, не враховані останньою під час розгляду справи про правопорушення. Отже, за твердженням представника позивача, спірні операції з купівлі-продажу акцій здійснено на підставі біржового курсу, розрахунок якого здійснює виключно біржа, а Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Союз», у свою чергу, своїми операціями не могло надати уявлення щодо ціни фінансового інструмента чи спотворити існуючі ціни. Щодо наявного у гр. ОСОБА_1 порушеного права зазначено, що останній є акціонером банку та власником істотної участі у ньому.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 30.10.2017 відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду (у відповідності до редакції Кодексу адміністративного судочинства України, яка діяла станом на момент вчинення відповідної процесуальної дії).

У призначене судове засідання 13.12.2017 з`явились представники позивача, відповідача та третьої особи-1. Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх з підстав, викладених у позовній заяві. Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, підтримавши доводи, викладені у письмових запереченнях проти позову, згідно з якими, оскаржувана постанова винесена відповідачем правомірно та у межах наданих останньому повноважень, з огляду на виявлені останнім порушення у сфері маніпулювання ринками цінних паперів. Крім того, за твердженнями представника відповідача оскаржуваною постановою не порушено прав та охоронюваних законом інтересів позивача, оскільки зміст останньої стосується виключно діяльності банку, а не його учасників (акціонерів).

Представник третьої особи-1 заявлені позовні вимоги визнав обґрунтованими та підтримав останні.

Третя особа-2 явку свого представника у призначене судове засідання не забезпечила, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце судового розгляду за адресою місцезнаходження уповноваженої особи, зазначеної станом на момент розгляду справи на офіційному веб-сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, що підтверджується наявною у матеріалах справи довідкою відділу поштового зв`язку про причини невручення поштового відправлення.

З урахуванням викладеного, судом ухвалено про перехід до розгляду справи у порядку письмового провадження на підставі ч. 6 ст. 128 Кодексу адміністративного судочинства України (у редакції, яка діяла станом на момент вчинення відповідної процесуальної дії).

Розглянувши подані особами, які беруть участь у справі, документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заперечення та письмові пояснення третьої особи-1, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Як вбачається з наявних у матеріалах справи доказів, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку винесено постанови про порушення справи про порушення на ринку цінних паперів від 23.10.2015 та від 26.10.2015, згідно з якими порушено справи про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз». Постановами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 04.11.2015 та від 05.11.2015 зупинено провадження у справах про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні АТ «КБ «Союз» у зв`язку з необхідністю проведення додаткової перевірки обставин справ. Постановами Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 22.08.2017 відновлено провадження у справах про правопорушення на ринку цінних паперів у відношенні ПАТ «Комерційний банк «Союз», а керівнику або уповноваженому представнику банку постановлено з`явитись для підписання актів про правопорушення на ринку цінних паперів та надання пояснень.

Постановою Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 04.09.2017 об`єднано справи про правопорушення на ринку цінних паперів в одне провадження у відношенні АТ «КБ «Союз».

За наслідками розгляду вказаної справи про порушення на ринку цінних паперів Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку складно акт про правопорушення на ринку цінних паперів від 04.09.2017, в якому зазначено, що 17.11.2014 та 19.11.2014 у діях АТ «КБ «Союз» з акціями ПАТ «Експо Нафта Продукт» на ПАТ «ФБ ПФТС», а також 20.11.2014, 16.12.2014 та 19.12.2014 в діях АТ «КБ «Союз» з акціями ПАТ «Граніна Індустрія України» на ПАТ «ФБ ПФТС» вбачається ознака маніпулювання цінами на фондовому ринку, визначена п. 1 ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

В обґрунтування вказаного в акті зазначено, що відповідно до річної фінансової звітності ПАТ «Експо Нафта Продукт» (надалі - емітент) за 2013 рік, емітент мав такі фінансово-господарські показники: переважна частка активів емітента складалась з поточних фінансових інвестицій та дебіторської заборгованості, відповідно до балансу емітента, а саме: 99,58%; відсутній бухгалтер або бухгалтерська служба на чолі з головним бухгалтером; емітентом випущено 117 986 324 акцій номінальною вартістю акцій 0,25 грн. При цьому, за результатами аналізу договорів купівлі-продажу цінних паперів емітента, наявних у Комісії у вигляді адміністративних даних щодо здійснення діяльності організаторам торгівлі, встановлено, що з цінними паперами емітента у другому півріччі 2014 року договори купівлі-продажу цінних паперів укладались, зокрема, на ПАТ «Фондова Біржа ПФТС». Так, за участі учасників біржових торгів: ТОВ «Форвард Капітал», ПАТ «КБ «Союз» та ТОВ «Перша фондова брокерська компанія» за безадресними заявками через ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» було вчинено ряд правочинів (ПАТ «КБ «Союз» виступило покупцем акцій емітента 17.11.2014 та 19.11.2014). В акті перевірки також зазначено, що 31.07.2014, 29.08.2014, 30.09.2014, 31.10.2014, 28.11.2014 та 30.12.2014 є останніми робочими днями місяців, у які відбувались біржові торги, за результатами яких формувався біржовий курс акцій емітента у розмірі 5,46 грн. На підставі викладеного, перевіряючими зроблено висновок про те, що ТОВ «Форвард Капітал», ПАТ «КБ «Союз» та ТОВ «Перша фондова брокерська компанія» здійснювали операції купівлі/продажу акцій емітента, які надають уявлення щодо ціни на акції емітента, що не відповідають дійсності і призводять до встановлення інших цін, ніж ті, що існували б за відсутності вищезазначених операцій.

Відповідно до річної фінансової звітності ПАТ «Граніна Індустрія України» (надалі - емітент-1) за 2013 рік, емітент-1 мав такі фінансово-господарські показники: переважна частка активів емітента-1 складалась з поточних фінансових інвестицій та дебіторської заборгованості відповідно до балансу емітента-1, а саме: 99,84 грн., середньомісячні витрати емітента-1 на оплату праці становили менше двократного мінімального розміру заробітної плати, встановленого законодавством, чистий дохід від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) становив 1 000,00 грн., відсутній бухгалтер або бухгалтерська служба на чолі з головним бухгалтером, емітентом-1 випущено 119 200 000 акцій номінальною вартістю акцій 0,25 грн. При цьому, за результатами аналізу договорів купівлі-продажу цінних паперів емітента, наявних у Комісії у вигляді адміністративних даних щодо здійснення діяльності організаторам торгівлі, встановлено, що з цінними паперами емітента-1 у період з 01.07.2014 по 31.12.2014 договори купівлі-продажу цінних паперів укладались, зокрема, на ПАТ «Фондова Біржа ПФТС». Так, за участі учасників біржових торгів: ТОВ «Форвард Капітал», ПАТ «КБ «Союз» та ТОВ «Перша фондова брокерська компанія» за безадресними заявками через ПАТ «Розрахунковий центр з обслуговування договорів на фінансових ринках» було вчинено ряд правочинів (ПАТ «КБ «Союз» виступило покупцем акцій емітента-1 16.12.2014 та 19.12.2014, а також продавцем вказаних акцій 20.11.2014). В акті перевірки також зазначено, що 31.07.2014, 29.08.2014, 30.09.2014, 31.10.2014, 28.11.2014 та 30.12.2014 є останніми робочими днями місяців, у які відбувались біржові торги, за результатами яких формувався біржовий курс акцій емітента-1 у розмірі 3,00 грн. та 3,43 грн. На підставі викладеного, перевіряючими зроблено висновок про те, що ТОВ «Форвард Капітал», ПАТ «КБ «Союз» та ТОВ «Перша фондова брокерська компанія» здійснювали операції купівлі/продажу акцій емітента-1, які надають уявлення щодо ціни на акції емітента, що не відповідають дійсності і призводять до встановлення інших цін, ніж ті, що існували б за відсутності вищезазначених операцій.

За результатами викладеного, Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку винесено постанову №401-ЦА-УП-ЮО про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 14.09.2017, якою за умисні дії, що мають ознаки маніпулювання на фондовому ринку, застосовано у відношенні до АТ «КБ «Союз» санкцію у вигляді штрафу у розмірі 200 000,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. У свою чергу, ст. 18 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначає порядок посилання на Конвенцію та практику Суду, тобто відповідно до ст. 1 цього Закону - практику ЄСПЛ та Європейської комісії з прав людини.

ЄСПЛ зазначає, що відповідно до його прецедентної практики право на справедливий судовий розгляд, гарантований ст. 6 параграфа 1 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі преамбули Конвенції, яка проголошує верховенство права як елемент спільної спадщини держав-учасниць (справа Brumarescu v. Romania).

Одним із основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який, серед іншого, передбачає, що закони мають бути чіткими і зрозумілими, закони не повинні бути суперечливими, а у випадку недостатньої чіткості чи суперечливості норм права вони мають тлумачитися на користь невладного суб`єкта.

Іншим важливим елементом верховенства права є гарантія справедливого судочинства. Так, у справі Bellet v. France ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів якого є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання в її права».

Крім того, у справі Camberrow MM5 AD against Bulgaria ЄСПЛ зазначив: «Суд також нагадує, що зневажання правосуб`єктності компанії стосовно того питання, чи є вона «особою», яка безпосередньо постраждала, буде виправданим лише за виняткових обставин, зокрема, коли буде прямо встановлено, що для компанії є неможливим звернення до Суду через органи, створені згідно з її статутом, або - у випадку ліквідації або банкрутства - через її ліквідаторів або конкурсних керуючих» (справа Agrotexim and Others v. Greece).

За таких обставин Суд констатував, що через конфлікт інтересів між Camberrow MM5 AD та його спеціальними керуючими і конкурсними керуючими для самого банку було неможливо подати позов до Суду. Більше того, ЄСПЛ нагадує, що заявник володів суттєвою часткою участі у розмірі 98% у банку. Він діяв з веденням частини своєї діяльності через банк і, таким чином, мав пряму особисту зацікавленість у предметі заяви (справа G.J. v. Luxembourg). Таким чином, Суд встановив, що за особливих обставин цієї справи заявник може заявляти себе потерпілим від заявлених порушень Конвенції, які порушують права Camberrow MM5 AD.

Відповідно до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, кожна фізична або юридична особа має право на вільне володіння своїм майном. Жодна особа не може бути позбавлена свого майна, окрім як в інтересах держави та на умовах, передбачених законодавством і загальними принципами міжнародного права.

Проте, викладені вище положення жодним чином не повинні порушувати право Держави приводити у виконання такі закони, які вона вважатиме необхідними з метою контролю використання майна відповідно до загальних інтересів або забезпечення сплати податків або інших внесків або штрафів.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права і свободи, визначені у Конвенції, порушено, повинен отримати ефективний засіб правового захисту у національному органі, незважаючи на те, що порушення вчинено особами, які діють в офіційній якості.

За викладених обставин можна зробити висновок, що ЄСПЛ, ухвалюючи рішення у справі Camberrow MM5 AD, дійшов висновку, що акції, якими володіє акціонер, є його майном, і позбавлення акціонера можливості отримувати прибуток від таких акцій є порушенням його прав.

На підставі викладеного колегія суддів судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 27.06.2017 у справі №21-3739а16, виходячи з принципу верховенства права та практики суду, дійшла висновку, що позивач у тій справі, який є акціонером банку і до того ж власником істотної участі в Банку (власник 99,98 відсотка акцій банку), мав право звертатись до суду у зв`язку із втручанням органів державної влади у його права, зокрема право власності, яке закріплено ст. 1 Протоколу №1 до Конвенції.

Як вбачається зі змісту наявних у матеріалах справи доказів, гр. ОСОБА_1 , як володілець 99,9888% частки у статутному капіталі АТ «КБ «Союз», є власником істотної участі у вказаному банку. Крім того, наразі у межах адміністративної справи №826/4275/16 перебуває на розгляді Верховного Суду спір щодо протиправності рішень Національного банку України та виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб щодо відкликання банківської ліцензії та ліквідації АТ «КБ «Союз». Вказане у сукупності свідчить про наявність у гр. ОСОБА_1 права на оскарження відповідної постанови Комісії.

Розглядаючи справу по суті, суд виходить з наступного.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади здійснення державного регулювання ринку цінних паперів та державного контролю за випуском і обігом цінних паперів та їх похідних в Україні, є Закон України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні».

У силу ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», державне регулювання ринку цінних паперів здійснює Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку. Інші державні органи здійснюють контроль за діяльністю учасників ринку цінних паперів у межах своїх повноважень, визначених чинним законодавством.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні» серед основних завдань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку визначено захист прав інвесторів шляхом застосування заходів щодо запобігання і припинення порушень законодавства на ринку цінних паперів, застосування санкцій за порушення законодавства у межах своїх повноважень.

При цьому, Національна комісія з цінних паперів та фондового ринку відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, встановлює наявність ознак маніпулювання на фондовому ринку (п. 37-1 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні»).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 10-1 Закону України «Про державне регулювання ринку цінних паперів в Україні», маніпулюванням цінами на фондовому ринку, зокрема, є здійснення або намагання здійснити операції чи надання заявки на купівлю або продаж фінансових інструментів, які надають або можуть надавати уявлення щодо поставки, придбання або ціни фінансового інструменту, що не відповідають дійсності, та вчиняються одноосібно або за попередньою змовою групою осіб і призводять до встановлення інших цін, ніж ті, що існували б за відсутності таких операцій або заявок.

Як було зазначено вище, підставою для висновків про маніпулювання ПАТ «КБ «Союз» цінами на фондовому ринку слугували доводи перевіряючих про те, що здійснені ПАТ «КБ «Союз» операції купівлі/продажу акцій ПАТ «Експо Нафта Продукт» (які мали місце 17.11.2014 та 19.11.2014) та акцій ПАТ «Граніна Індустрія України» (які мали місце 20.11.2014, 16.12.2014 та 19.12.2014) надають уявлення щодо ціни на акції вказаних емітентів, що не відповідають дійсності і призводять до встановлення інших цін, ніж ті, що існували б за відсутності вищезазначених операцій.

Водночас, в якості підстави для вказаного в акті про правопорушення на ринку цінних паперів від 04.09.2017 наголошено на тому, що при низьких показниках фінансово-господарської діяльності ПАТ «Експо Нафта Продукт» та ПАТ «Граніна Індустрія України», номінальна вартість акцій яких становила 0,25 грн., завдяки діям, у тому числі й ПАТ «КБ «Союз», в останні робочі дні місяців, у які відбувались біржові торги (31.07.2014, 29.08.2014, 30.09.2014, 31.10.2014, 28.11.2014 та 30.12.2014), формувався біржовий курс акцій емітента у розмірі 5,46 грн. та емітента-1 у розмірі 3,00 грн. та 3,43 грн.

Разом з тим, суд звертає увагу, що, як безпосередньо зазначено в акті про правопорушення на ринку цінних паперів від 04.09.2017, операції з купівлі-продажу акцій ПАТ «Експо Нафта Продукт» та ПАТ «Граніна Індустрія України» ПАТ «КБ «Союз» здійснювало лише 17.11.2014, 19.11.2014, 20.11.2014, 16.12.2014 та 19.12.2014, тобто не в останні робочі дні місяців, у які відбувались біржові торги (31.07.2014, 29.08.2014, 30.09.2014, 31.10.2014, 28.11.2014 та 30.12.2014), внаслідок чого формувався біржовий курс акцій даних емітентів.

Крім того, у вказаному акті також зазначено, що вказані операції здійснювались ПАТ «КБ «Союз» за безадресними (анонімними) заявками .

Так, за визначенням, наданим у п. 2 розділу І Положення про функціонування фондових бірж, затвердженого рішенням Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, заявка анонімна - заявка, умови якої не дозволяють учасникам біржових торгів до моменту укладення біржового контракту ідентифікувати учасника біржових торгів, який виставив таку заявку; заявка безадресна - заявка, яка подана учасником біржових торгів та адресована усім учасникам біржових торгів.

З аналізу наведених законодавчих положень вбачається, що при здійснені спірних операцій з купівлі-продажу акцій ПАТ «Експо Нафта Продукт» та ПАТ «Граніна Індустрія України» не могло володіти інформацією стосовно контрагента за контрактами. Протилежного відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено, а з матеріалів справи не вбачається.

Таким чином, виходячи зі змісту матеріалів, на підставі яких винесено оскаржувану постанову, мотиви, з яких виходив відповідач, вказуючи на наявність у діях ПАТ «КБ «Союз» ознак маніпулювання на фондовому ринку, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи. Відтак, винесена Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку постанова №401-ЦА-УП-ЮО про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 14.09.2017 є протиправною та підлягає скасуванню.

У силу ч.ч. 1 та 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та задоволення останніх у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявної у матеріалах справи квитанції від 26.10.2017 №50, позивачем під час звернення з даним позовом до суду сплачено судовий збір у розмірі 2 000,00 грн., який підлягає присудженню на користь останнього у повному обсязі.

Керуючись статтями 77, 139, 245, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) до Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку (, адреса: 01010, м. Київ, вул. Московська, 8, корпус 30), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз» (, адреса: 01010, м. Київ, вул. Суворова, 4), уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Союз» (, адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 17), задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати постанову Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку №401-ЦА-УП-ЮО про накладення санкції за правопорушення на ринку цінних паперів від 14.09.2017.

Присудити здійснені ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у розмірі 2 000,00 грн. (двох тисяч грн. 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку.

Рішення набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.О. Скочок