Справа № 1.380.2019.002435
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002435
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження

в адміністративній справі

10 червня 2019 року

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кузан Р.І., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України Регіонального сервісного центру у Львівській області Територіального сервісного центру №4642 про зобов`язання вчинити дії, визнання права власності на автомобіль, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Міністерства внутрішніх справ України Регіонального сервісного центру у Львівській області Територіального сервісного центру №4642 (місцезнаходження: 82100, м.Дрогобич, вул. Трускавецька, 64, ) (далі відповідач, МВС України в особі Регіонального сервісного центру у Львівській області Територіальний сервісний центр № 4642), в якому просить:

- зобов`язати МВС України в особі Регіонального сервісного центру у Львівській області Територіальний сервісний центр № 4642 (82100 м. Дрогобич, вул. Трускавецька, 64) вилучити запис згідно комп`ютерної бази «ДАІ -2000» та НАІС МВС України 01.11.2013 ВРЕР ДАІ з обслуговування м. Джанкой, Джанкойського та Красногвардійського районів, про те, що транспортний засіб марки «OPEL VECTRA 2.0 реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 кузов НОМЕР_3 перереєстрований за довідкою - рахунком на гр. ОСОБА_2 та видано реєстраційний номерний знак НОМЕР_4 ;

- визнати за ОСОБА_1 ід.код право власності на автомобіль марки «OPEL VECTRA 2.0» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 кузов НОМЕР_3 .

Відповідно до п.п.4, 6 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суддя після одержання позовної заяви з`ясовує: чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Позивач у позовній заяві, вказує на те, що він володіє на праві приватної власності автомобілем «Опель Вектра» державний номерний знак НОМЕР_5 , номер двигуна НОМЕР_6 номер кузова НОМЕР_3 .

Проте, відповідно до відповіді на адвокатський запит від 04.12.2018 МВС України в особі Регіонального сервісного центру у Львівській області Територіальний сервісний центр № 4642 повідомило, що згідно з даними комп`ютерної бази «ДАІ НОМЕР_7 » та НАІС МВС України ІНФОРМАЦІЯ_1 ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Джанкой, Джанкойського та Красногвардійського районів транспортний засіб марки «Opel Vectra 2.0» реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 кузов НОМЕР_3 перереєстровано за довідкою рахунком на громадянку ОСОБА_2 та видано реєстраційний номерний знак НОМЕР_8 .

Таким чином, позивач вважає, що він незаконно позбавлений права власності на свій автомобіль, через його незаконну перереєстрацію. Окрім цього, вказує на те, що у нього наявне дійсне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, а це означає що на законних підставах перереєстрація даного автомобіля у 2013 році відбутись не могла.

Вважаючи, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідно до ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема:

1) спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження;

2) спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби;

3) спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень;

4) спорах, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів;

5) за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом;

6) спорах щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму;

7) спорах фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації;

8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності;

9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб;

10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб;

11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю;

12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень».

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «публічно-правовий спір» означає спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи (п.2 ст.4 КАС України).

Відповідно до п.7 ст.4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

За правилами ч.1 ст.19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Якщо порушення своїх прав особа вбачає у наслідках, які спричинені рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, які вона вважає неправомірними, і ці наслідки призвели до виникнення, зміни чи припинення цивільних правовідносин, мають майновий характер або пов`язаний з реалізацією її майнових або особистих немайнових інтересів, то визнання незаконними (протиправними) таких рішень є способом захисту цивільних прав та інтересів.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач просить зобов`язати відповідача вилучити з інформаційної бази даних запис про право власності на автомобіль марки «OPEL VECTRA 2.0» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 кузов НОМЕР_3 за іншою особою та визнати за ОСОБА_1 право власності на цей автомобіль.

Відповідно до відповіді МВС України в особі Регіонального сервісного центру у Львівській області Територіального сервісного центру №4642 на адвокатський запит №6 від 06.12.2018, яке оформлене листом №31/13-4642/816 від 08.12.2018, за даними комп`ютерної бази «ДАІ-2000» та НАІС МВС України 01.11.2013 ВРЕР ДАІ з обслуговування м.Джанкой, Джанкойського та Красногвардійського районів, транспортний засіб марки «Opel Vectra 2.0» реєстраційний номерний знак НОМЕР_5 кузов НОМЕР_3 перереєстровано за довідкою рахунком на громадянку ОСОБА_2 та видано реєстраційний номерний знак НОМЕР_8 .

Таким чином, позивач вважає, що він був незаконно позбавлений права власності на свій автомобіль, через його незаконну перереєстрацію на іншу особу.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.386 Цивільного кодексу України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.

Згідно з ст.387 Цивільного кодексу України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Положеннями статті 391 Цивільного кодексу України встановлено, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Суд звертає увагу на те, що позовні вимоги позивача спрямовані на захист його права власності на спірний автомобіль. Зокрема, позивач просить вилучити запис про право власності третьої особи та визнати за ним право власності на автомобіль марки «OPEL VECTRA 2.0» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 кузов НОМЕР_3 . Тобто, між сторонами спірних правовідносин існує спір про право, що виключає можливість розгляду цієї справи за правилами адміністративного судочинства. Такий спір має вирішуватися судами за правилами Цивільного судочинства.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) від 04.11.1950 кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.07.2006 у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні в справі «Занд проти Австрії» висловлено думку, що термін «судом, встановленим законом» ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Враховуючи наведене суд вважає, що у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити дії, визнання права власності на автомобіль слід відмовити. Оскільки даний спір виник із цивільних відносин, його вирішення віднесено до компетенції суду загальної юрисдикції в порядку цивільного судочинства, відповідно до підсудності, визначеної Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч.5 ст.170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Керуючись ст.ст.19, 170, 243, 248, 256, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,

п о с т а н о в и в :

у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України в особі Регіонального сервісного центру у Львівській області Територіального сервісного центру №4642 про зобов`язання вчинити дії, визнання права власності на автомобіль - відмовити

Роз`яснити позивачу, що спір підлягає розгляду місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали суду.

Суддя Р.І. Кузан