Справа № 160/9757/18
Суддя: Іванов С.М.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 червня 2019 року м. Дніпросправа № 160/9757/18

головуючий суддя І інстанції - Олійник В.М.

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді (доповідача) Іванова С.М.,

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року в адміністративній справі № 160/9757/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення з 90 відсотків, з яких позивачу було призначено основний розмір пенсії за вислугу років до 70 відсотків при проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії з 01 січня 2016 року;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням загального розміру призначеної йому пенсії за вислугу років із розрахунку 90 відсотків від його грошового забезпечення, згідно довідки ліквідаційної комісії УМВС у Дніпропетровській області від 30.05.2018 р. 83/27741, починаючи з 01 січня 2016 року однією сумою з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 було задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо зменшення відсоткового рівня грошового забезпечення з 90 відсотків, з яких позивачу було призначено основний розмір пенсії за вислугу років до 70 відсотків при проведенні перерахунку та виплаті йому пенсії з 01 січня 2016 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області провести перерахунок та виплату пенсії позивачу - ОСОБА_1 з урахуванням загального розміру призначеної йому пенсії за вислугу років із розрахунку 90 відсотків від його грошового забезпечення, згідно довідки ліквідаційної комісії УМВС у Дніпропетровській області від 30.05.2018 року 83/27741, починаючи з 01 січня 2016 року однією сумою, з урахуванням раніше виплачених сум.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне Управління Пенсійного фонду України в Дніпроппетровській області, звернулось з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати вищезазначене рішення як таке, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначив, що 28 серпня 2018 року набула чинності постанова КМУ від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду», пунктом 2 якої передбачено, що для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних виплат, що фінансуються з державного бюджету, виплата коштів, нарахованих за період до набрання судовим рішенням законної сили, здійснюється відповідно до Порядку погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, зтавердженого цією постановою. Різниця між розміром пенсії, визначеним відповідно до рішення суду і розміром пенсії, обчисленим без урахування рішення суду буде виплачуватись відповідно до Порядку після взяття судових рішень на облік в окремому реєстрі та після прийняття відповідного рішення Комісією Пенсійного фонду України з питань погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Виплата за рішеннями суду відбується відповідно до черговості їх надходження, в межах наявних бюджетних асигнувань.

ОСОБА_1 було подано відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на обґрунтованість висновків суду першої інстанції, останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі ст. 311 КАС України.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

20.08.2018 року позивач звернувся до пенсійного органу з заявою про надання інформації стосовно підстав зменшення розміру виплачуваної йому пенсії з 90% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 29.08.2018 року № Б13537-18 позивача було повідомлено, що оскільки на момент проведення перерахунку пенсій військовослужбовцям (а саме на січень 2018 року) Законом визначено, що максимальний розмір пенсії не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, в органів пенсійного фонду немає правових підстав для здійснення перерахунку пенсій виходячи із розміру, вищому ніж вказаний розмір грошового забезпечення.

Не погодившись з вказаними доводами пенсійного органу, позивач звернувся до суду з метою захисту своїх порушених прав та інтересів.

Вирішуючи спір між сторонами та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що приписи законодавства не дозволяють під час перерахунку пенсії військовослужбовцям, у зв`язку зі зміною грошового забезпечення військовослужбовців, зменшувати відсоткове співвідношення пенсії до грошового забезпечення, яке встановлено на час звільнення, до тієї межі, щоб новий розмір пенсії (грошовий вираз) був менший, ніж попередній.

Суд апеляційної інстанції погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII (в редакції чинній на час призначення позивачу пенсії) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процент.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI внесено зміни до частини 2 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII, яким встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Законом України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» від 27 березня 2014 року № 1166-VII внесено зміни у частину другу статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких цифри « 80» замінено цифрами « 70».

Як свідчать встановлені обставини справи, 11.03.2005 року позивачу було призначено пенсію в розмірі 90% від розміру грошового забезпечення.

В свою чергу, при перерахунку пенсії позивача, пенсійним органом було застосовано редакцію ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» чинну на час проведення перерахунку та зменшено розмір пенсії до 70% від розміру грошового забезпечення.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що дії відповідача зі зміни відсоткового показника розміру пенсії до грошового забезпечення є протиправними оскільки, при перерахунку пенсії відсотковий розмір грошового забезпечення, з якої призначається пенсія, визначається з урахуванням вислуги років. При цьому, застосуванню підлягає норма закону у редакції, яка була чинною на час призначення пенсії.

Отже, оскільки призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, внесені зміни до частини 2 статті 13 Закону Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 90 відсотків, а потім 70 відсотків грошового забезпечення не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, отже при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватись норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 24.04.2018 року у справі № 686/12623/17, від 19.06.2018 року у справі № 583/2264/17, від 31 січня 2018 року у справі № 523/4930/15-а та від 27 лютого 2018 року у справі № 642/3284/17, Верховного Суду України від 8 липня 2015 року у справі № 732/48/15, що враховується судом апеляційної інстанції, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України.

Отже, з огляду на викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції стосовно протиправності дій пенсійного органу по зменшенню розміру пенсійного забезпечення позивача з 90% до 70% відповідного грошового забезпечення.

При цьому, посилання пенсійного органу на постанову Кабінету Міністрів України від 22 серпня 2018 року № 649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду» як на підставу для відмови позивачу в задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими, оскільки зазначеною постановою визначено порядок виконання пенсійним органом судових рішень про зобов`язання здійснити нарахування та виплату пенсійних сум, в свою чергу, питання проведення перерахунку пенсії особам, звільненим з органів внутрішніх справ, вказаною постановою не врегульовано, відтак остання не може бути застосована при вирішенні питання щодо правомірності дій пенсійного органу відносно зменшення розміру пенсійного забезпечення позивача з 90% до 70% відповідного грошового забезпечення.

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.01.2019 року в адміністративній справі №160/9757/18 - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає за виключенням підстав, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко