Справа № 811/1392/18
Суддя: Л.І. Хилько
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

11 червня 2019 року м. Кропивницький Справа № 811/1392/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд, у складі судді Хилько Л.І., розглянув у порядку письмового провадження заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в особі начальника управління ОСОБА_8 , треті особи - Селянське фермерське господарство "Наталка", державне підприємство "Кропивницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", про визнання протиправним рішень та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

27.05.2019 за вх.№8692 на адресу суду від представника Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (далі - Заявник), в порядку ст.374 КАС України, надійшла заява про визнання виконавчого листа, виданого Осєтровій Надії Миколаївні 26.04.2019 р. у справі таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з добровільним його виконанням (т.3 а.с.109-115).

Заяву призначено до розгляду у судовому засіданні 06.06.2019 р. (т.3 а.с.117).

Представник Заявника у судовому засіданні заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник ОСОБА_1 (т.3 а.с.132) заперечував щодо задоволення такої заяви. Крім того, ним було подано клопотання про подальший розгляд справи в порядку письмового провадження (а.с.139).

Дослідивши подані документи суд зазначає таке.

Так, рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 р. (т.2 а.с.40-43) зобов`язано Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області не пізніше 30 днів із дня набрання даним рішенням суду законної сили повторно розглянути заяву ОСОБА_3 (вх.№Т-124/0/16-18 від 16.01.2018 року), ОСОБА_7 (вх.№ О-125/0/16-18 від 16.01.2018 року), ОСОБА_5 (вх.№ О-126/0/16-18 від 16.01.2018 року), ОСОБА_2 (вх.№ О-127/0/16-18 від 16.01.2018 р.), ОСОБА_6 (вх.№ О-128/0/16-18 від 16.01.2018 року), ОСОБА_4 (вх.№ О-129/0/16-18 від 16.01.2018 р.), ОСОБА_1 (вх.№О-130/0/16-18 від 16.01.2018 р.) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок сільськогосподарського призначення в розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, загальною площею 39,0758 га, за рахунок земель СФГ "Наталка" (код ЄДРПОУ - 22223344) за межами населеного пункту на території Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області, та прийняти відповідне рішення із урахуванням висновків суду.

Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 30.05.2018 р. набрало законної сили 12.12.2018 р. на підставі постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 12.12.2018 р. (т.2 а.с.217-220).

На виконання ухвали Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.03.2019 р. (т.3 а.с.29) позивачу виданий виконавчий лист.

27.05.2019 представник відповідача звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заяви вказав про добровільне виконання рішення суду шляхом повторного розгляду заяви позивача про затвердження проекту землеустрою згідно листа від 21.01.2019 р. №50/0-343/0/17-19 (т.3 а.с.111-112).

Згідно з ч. ч. 2, 3 статті 374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Розглянувши заяву відповідача суд дійшов висновку, що вона не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Згідно зі статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановленому законом.

Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом (частина 4 статті 372 КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення, зокрема на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Згідно ст.1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Водночас, суд зазначає, що ч.1 ст.129-1 Конституції України чітко передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно ефективно виконуватись і не повинно існувати можливості (крім виняткових випадків) перегляду остаточного судового рішення (дотримання принципу res judicata).

У пунктах 46, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі "Юрій Миколайович Іванов проти України" (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

В ході розгляду цієї справи судом встановлено, що розпорядженням голови Петрівської районної державної адміністрації Кіровоградської області від 25.12.2012 р. № 941-р вирішено надати позивачам дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки у розмірі земельної частки (паю) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва за рахунок земель наданих в постійне користування СФГ "Наталка" на території Ганнівської сільської ради Петрівського району Кіровоградської області.

На підставі зазначеного вище розпорядження і договору № 54 від 15.01.2013 ДП "Кропивницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою" 17.05.2015 р. розроблено проект землеустрою (т.1 а.с.17-129).

20.10.2015 за вих. №31-1120-23.2525-2272/2-15 відділом Держземагентства у Петрівському районі Кіровоградської області було складено висновок про погодження проекту землеустрою (т.1 а.с.73-зв.).

15.01.2016 р. на підставі погодженого проекту землеустрою було проведено державну реєстрацію земельних ділянок та присвоєно кадастрові номери (т.1 а.с.106-123).

Однак, відповідач відмовив позивачам у затвердженні проекту землеустрою.

Зобов`язуючи відповідача повторно розглянути питання про затвердження проекту землеустрою суд зазначив, що проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін (ч.7 ст.118 Кодексу).

Згідно ч. 8 ст. 118 Кодексу проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 цього Кодексу. При цьому, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність (ч.9 ст.118 Кодексу).

Таким чином, відмова у затвердженні проекту землеустрою можлива лише у випадку відсутності його погодження в порядку ст. 186-1 Земельного кодексу України. Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою після його погодження в порядку ст.186-1 Кодексу, норми ст. 118 Земельного кодексу України не містять.

В обґрунтування поданої заяви відповідач знову посилається на невідповідність погодженого у встановленому порядку проекту землеустрою вимогам ст.ст.116,121 Земельного кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 374 КАС України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Враховуючи встановлені обставини, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Керуючись ст.ст.243, 294, 374 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги у строки, встановлені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Кіровоградський окружний адміністративний суд.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Л.І. Хилько