Справа № 520/3990/19
Суддя: Шляхова О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м.Харків

07 червня 2019 р. № 520/3990/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шляхової О.М, розглянувши у порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (проспект Незалежності, буд. 2, м. Ізюм, Харківська область, 64309) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (просп. Незалежності, буд. 2, м.Ізюм, Харківська область,64309), в якому просить суд :

- визнати протиправною бездіяльність Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати позивачу державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 15.02.2011 р. по 01.01.2013 року у розмірі 87792 грн.19 коп. на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року у справі №2002/ 2-а-307/11, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 17.12.2012року №4927/ 02-02, де сума боргу складає 87792 грн.19 коп.;

- зобов`язати Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити ОСОБА_1 державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 15.02.2011 р. по 01.01.2013 року у розмірі 87792 грн.19 коп. на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року у справі №2002/ 2-а-307/11, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року у справі №2002/2а-307/11 зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківсь кої області здійснити перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст.54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за вік інваліду третьої групи, а також здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1 , відповідно до ст.50 Закону України ""Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч.1 ст.28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 15 лютого 2011 року, та провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії з урахуванням раніше здійснених виплат.

Ухвалою Харківської апеляційного адміністративного суду від 22 жовтня 2011 року № 2002/2а-307/11 апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області залишено без задоволення. Постанову Барвінківського районного суду Харківської області від 20.04.2011 року по справі №2002/2а-307/11 залишено без змін.

У відповідності до довідки Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Хар ківської області від 17.12.2012 №4927/02-02 заборгованість по виконанню вказаних вище рішень судів відповідно до ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраж дали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 15.02.2011 р. по 31.12.2012 року станом на 01.01.2013 року складає 87792 грн. 19 коп.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07 липня 2018 року у справі № 820/4316/18, яке набрало законної сили 25.09.2018 року, зобов`язано Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України Харківської області здійснити перерахунок державної і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, ОСОБА_1 з 01.01.2014 року по 02.08.2014 року у відповідності до ст.ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та провести відповідні виплати, з урахуванням раніше сплачених сум.

Отже, залишається невиплаченою державна та додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 01.11.2011 р. по 31.12.2012 року на підставі постанови Барвінківського районного суду Хар ківської області від 20 квітня 2011 року у справі №2002/2-а-307/11, у розмірі 87792,19 грн. У зв`язку з чим просив задовольнити позов, посилаючись на доводи, викладені в позовній заяві.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.04.2019 року відкрито спрощене провадження по справі.

Копія ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі надіслана відповідачу та була отримана останнім, що підтверджується повідомленням пошти про вручення поштового відправлення.

На виконання ухвали суду відповідачем 14.05.2019 року надано відзив, в якому останній просив суд відмовити у задоволені позову, та зазначив, що у 2011 році пенсійні виплати, передбачені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", в тому числі й ті, розмір яких встановлено на виконання судових рішень, здійснювали у розмірах, визначених постановою Урядку від 06.07.2011 №745. Починаючи з 01 січня 2012 року пенсійні виплати особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, в тому числі й ті, розмір яких встановлено на виконання судових рішень, здійснювались відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 року "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Згідно з п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, вивчивши доводи позову та відзиву проти нього, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні правовідносини, виходить з наступних підстав та мотивів:

ОСОБА_1 є постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи та має першу категорію, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданим 16.03.2011 року, та вкладкою до нього за НОМЕР_3, що встановлено судовим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.07.2018 по справі №820/4316/18.

Відповідно до довідки МСЕК серії 10 ААА №612136 від 21.02.2011 року позивачу з 15.02.2011 року встановлена третя група інвалідності - безстроково. Інвалідність позивача пов`язана з наслідками Чорнобильської катастрофи.

При цьому, позивач перебуває на обліку в Ізюмському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

Постановою Барвінківського районного суду Харківської області від 20.04.2011 року у справі № 2002/2-а-307/11 адміністративний позов ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області про визнання дій протиправними, перерахунок пенсії, задоволено частково; визнано неправомірними дії управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області щодо відмови у перерахунку розміру призначеної державної і додаткової пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" за період з 15.02.2011 року; зобов`язано управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області здійснити перерахунок державної пенсії, призначеної ОСОБА_1 відповідно до ст.54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 6 (шести) мінімальних пенсій за віком, як інваліду третьої групи, а також здійснити перерахунок щомісячної додаткової пенсії, призначеної ОСОБА_1 , відповідно до ст.50 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50% мінімальної пенсії за віком, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням встановленого законодавством прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 15 лютого .2011 року, та провести відповідні виплати недоплаченої суми пенсії, з урахуванням раніше здійснених виплат; в іншій частині позову відмовлено.

Згідно довідки управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 17.12.2012 р. №4927/02-02 повідомлено позивача, що заборгованість за період з 15.02.2011р. по 31.12.2012 року станом на 01.01.2013 року складає 87792грн. 19 коп.

Вважаючи, що відповідачем протиправно не виплачено нараховану державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю за період з 15.02.2011р. по 31.12.2012 року на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20.04.2011 року по справі № 2002/2-а-307/11, позивач звернувся із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що за правилами ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд звертає увагу, що предметом спору у даній справі є наявність або відсутність правових підстав для нарахування та виплати позивачу у період з 15.02.2011р. по 31.12.2012 року основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст. ст. 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII у розмірі 6 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю та у розмірі 50 % мінімальної пенсії за віком, визначених Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 20.04.2011 року по справі № 2002/2-а-307/11.

Відповідно до ст. 49 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі - Закон №796-XII), пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії; додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно із ст. 50 Закону № 796-XII у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, зокрема, інвалідам IIІ групи у розмірі 50 процентів мінімальної пенсії за віком.

Відповідно до ч.4 ст.54 Закону № 796-XII у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії, в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути нижчими, зокрема, по IIІ групі інвалідності - 6 мінімальних пенсій за віком.

Водночас, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14 червня 2011 року № 3491-VI (далі - Закон №3491-VI) розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України "Про державний бюджет України на 2011 рік" доповнено п. 4, яким встановлено, зокрема, що у 2011 році норми і положення ст. 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік (положення пункту 4 розділу VІІ визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26 грудня 2011 року № 20-рп/2011).

Відтак, Законом №3491-VI Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

На виконання п.7 Закону № 3491-VI 06 липня 2011 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" № 745, яка набрала чинності з 23 липня 2011 року, п. 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою.

Постановою Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 23 листопада 2011 року № 1210 був затверджений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

У подальшому, п. 3 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22 грудня 2011 року № 4282-VI (набрав чинності 01 січня 2012 року), п. 4 Прикінцевих положень Закону України "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06 грудня 2012 року № 5515-VI (набрав чинності 01 січня 2013 року), установлено, що норми і положення ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України у 2012 та 2013 роках виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету Пенсійного фонду України.

Згідно з абзацом 8 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України № 3-рп/2012 від 25 січня 2012 року нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З правового аналізу вказаних Законів та нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України та роз`яснень Конституційного Суду України випливає, що в період з 23 липня 2011 року по 31 грудня 2013 року визначення порядку та розмірів виплат вказаним категоріям громадян делеговано Кабінету Міністрів України.

01 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин" від 28 грудня 2014 року № 79-VIII, п. 63 якого, зокрема розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України доповнено п. 26, яким установлено, що норми і положення, зокрема, ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Разом з тим, вказаним судовим рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 20.04.2011 по справі №2-а-307/11/10 зобов`язано здійснити перерахунок державної пенсії та щомісячної додаткової пенсії та провести відповідні виплати.

Суд зазначає, що згідно долученої до матеріалів справи довідки Управління пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 17.12.2012 №4927/02-02 повідомлено позивача, що заборгованість за період з 15.02.2011 р. по 31.12.2012 року станом на 01.01.2013 року складає 87792,19 грн. Виплата буде здійснюватись при надходженні коштів з державного бюджету України.

Жодних доказів здійснення виплати вказаної суми заборгованості станом на час розгляду справи представником відповідача до матеріалів справи не надано.

У зв`язку з викладеним суд зазначає, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо невиплати позивачу державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період з 15.02.2011 р. по 01.01.2013 року у розмірі 87792 грн.І9 коп. на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року у справі №2002/ 2-а-307/11, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 17.12.2012року №4927/02-02 підлягає задоволенню.

Суд також акцентує увагу на тому, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення (постанова ВС України від 16 вересня 2015 року у справі 826/4418/14).

Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011 р. (остаточне) по справі "ЧУЙКІНА ПРОТИ УКРАЇНИ" (CASE OF CHUYKINA v. UKRAINE) (Заява N 28924/04) констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. theUnitedKingdom), пп. 28 - 36, Series A N 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах "Мултіплекс проти Хорватії" (Multiplex v. Croatia), заява N 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та "Кутіч проти Хорватії" (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II)".

Таким чином, суд приходить до висновку, що задля відновлення порушеного права позивача належним способом захисту є зобов`язання Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплатити вказану суму заборгованості за період з 15.02.2011 р. по 01.01.2013 року у сумі 87792,19 грн.

Стосовно вимоги про встановлення судового контролю, суд зазначає, що відповідно до ст. 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З аналізу вказаної норми вбачається, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі, є правом, а не обов`язком суду. Отже, судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах є саме диспозитивним правом суду, яке може використовуватись в залежності від наявності об`єктивних обставин, що підтверджені належними та допустимими доказами. Це виключно як певна (можливо, виняткова) міра впливу на той чи інший орган влади. Застосування наведеної норми - це прерогатива суду.

В своєму ж позові про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення позивач не навів аргументованих доводів, та не надав доказів того, що прийнята постанова суду буде відповідачем тривалий час не виконуватись. Тому дана вимога позивача не підлягає задоволенню.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до приписів ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст. ст. 14, 22, 194, 243, 246, 249, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Ізюмського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (проспект Незалежності, 2, м. Ізюм, Харківська область, 64309) щодо невиплати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) державної та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період 15.02.2011 року по 01.01.2013 року у розмірі 87792 грн. 19 коп. (вісімдесят сім тисяч сімсот дев`яносто дві гривні 19 копійок) на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року у справі №2002/2-а-307/11, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 17.12.2012 року №4927/02-02.

Зобов`язати Ізюмське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Харківській області (адреса: проспект Незалежності, 2, м. Ізюм, Харківська область, 64309) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1, р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 ) державну та додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, за період 15.02.2011 року по 01.01.2013 року у розмірі 87792 грн. 19 коп. (вісімдесят сім тисяч сімсот дев`яносто дві гривні 19 копійок) на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 20 квітня 2011 року у справі №2002/2-а-307/11, що підтверджується довідкою Управління Пенсійного фонду України в Барвінківському районі Харківської області від 17.12.2012 року №4927/02-02.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення підписано 07 червня 2019 року.

Суддя О.М. Шляхова