Справа № 640/8173/19
Суддя: Чередник В. Є.
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/8173/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Чередник В.Є.

за участю секретаря судового засідання Поліщук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак Ірини Анатоліївни (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

18.04.2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак Ірини Анатоліївни, в якому просить скасувати постанову заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак І.А. від 09.04.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 136 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164-1 КУпАП та зі змінами та доповненнями та п.177.10 ст 177 Податкового Кодексу України, в якій зазначено, що ОСОБА_1 не вів облік доходів і витрат у 2015 році, та вів облік доходів і витрат не встановленою формою у 2016 та 2017 роках, чим порушив пункт 177.10 статті 177 Податкового Кодексу України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення та закрити справу про адміністративне правопорушення, оскільки, кірм зазначеного вище, на момент розгляду справ про адміністративного правопорушення закінчились строки, передбачені ст. 38 цього Кодексу.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що суб`єктом порушення пункту 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України може бути виключно фізична особа-підприємець, на яку законодавець поклав обов`язок вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Однак, він , ніколи не був зареєстрований фізичною особою - підприємцем, а відповідно на нього не розповсюджується вказані вище зобов`язання.

Враховуючи, що Постанова про накладення адміністративного стягнення від 09.04.2019 року винесена відносно платника податків ОСОБА_1 , а не фізичної особи-підприємця, а також відсутність в розпорядженні Головного управління ДФС у Харківській області відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем, на нього не може бути покладено обов`язок ведення Книги обліку доходів і витрат, обов`язок ведення якої передбачений для фізичних осіб-підприємців вимогами пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України.

Оскільки ОСОБА_1 не зареєстрований в встановленому порядку як фізична особа-підприємець, не перебуває на обліку в органах державної податкової служби як суб`єкт підприємницької діяльності, а також не має свідоцтва про сплату єдиного податку або пільгового торгового патенту, він не міг не лише вести Книгу обліку доходів і витрат, ведення якої передбачено для фізичних осіб-підприємців вимогами пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, а навіть не міг подати заяву про реєстрацію такої книги до органу реєстрації.

Ухвалою суду від 22.04.2019 року було відкрите провадження та призначено судове засідання для розгляду даної справи.

05.06.2019 р. до суду надійшов відзив представника ГУ ДФС у Харківській області, в якому він просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі та зупинити провадження у даній справі до розгляду скарги Державною фіскальною службою України.

При цьому, представик відповідача посилається на те, що на підставі пп.20.1.4 п.20.1 ст. 20, п.41.1 ст.41, п.61.1, п.61.2 ст.61, п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62, п. 62.1.3 п.62.1 ст.62, п.75.1.2 п.75.1 ст.75, ст. 77, п. 78.1.1 п.78.1 ст.78, п.82.1 ст. 82 Податкового кодексу України, на підставі наказу ГУ ДФС у Харківській області від 27.02.2019р. № 1498 фахівцем Головного управління ДФС у Харківській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності платника податків ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів із сум доходів від здійснення діяльності, пов`язаної з будівництвом та продажем об`єктів нерухомого майна за період з 01.01.2015р. по 31.12.2017р., про що складено акт перевірки від 25.03.2019 р. №920/20-40-13-05-08/0. За результатами перевірки встановлені порушення: не ведення платником податків ОСОБА_1 Книги обліку доходів і витрат за 2015 рік, що є порушенням вимог п. 177.10 ст. 177 ПКУ ;

- ведення обліку доходів та витрат не за встановленою формою протягом періоду з 01.01.2016р по 31.12.2017р., що є порушенням Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого наказом Міндоходів від 16.09.2013 №481, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.10.2013 за № 1686/24218.

У зв`язку з порушенням ОСОБА_1 вищевказаних норм законодавства ГУ ДФС у Харківській області складено протокол від 26.03.2019р. №4 про адміністративне правопорушення.. Керуючись ч.1 ст.164-1 КУАПП, заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак І.А., прийнято постанову від 09.04.2019р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 136,00 грн. Так, в ході перевірки ОСОБА_1 було встановлено не ведення платником податків ОСОБА_1 обліку доходів і витрат за 2015 рік та ведення обліку доходів та витрат протягом періоду з 01.01.2016 по 31.12.2017 не за встановленою формою.

Однак, позивач, не погодившись з висновками акту перевірки, звернувся до Державної фіскальної служби зі скаргою щодо скасування податкових повідомлень-рішень від 11.04.2019р. № та № . Рішенням ДФС України від 10.05.2019р. № -99-11-05-01-25 розгляд скарги продовжено до 21.06.219 р.. Отже, на даний час висновки акту перевірки ОСОБА_1 від 25.03.2019р. М 920/20-40-13-05-3730 не визнані неправомірними

Таким чином, на думку представника відповідача, постанова заступника начальника ГУ ДФС у Харківській області Сагайдак І.А.від 09.04.2019р. про притягнення до адміністративної відповідальності платника податків ОСОБА_1 за ч.1 статті 165' 1 КУпАП не підлягає скасуванню.

10.05.2019 р. позивачем подані до суду докази, що громадянин ОСОБА_1 не здійснював підприємницької діяльності протягом 2015-2017 років.

В судове засідання позивач не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, подав до суду пояснення та письмову заяву, в якій просить позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи повідомлена належним чином про дату, час і місце судового розгляду, про що є розписака про отримання судової повістки, в судове засідання не з`явилась, причин неявки не повідомила, електронною поштою до суду надійшла заява представника ГУ ДФС в Харківській області про розгляд колопотання про зупинення провадження у справі без участі представника.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання представника відповідача про зупинення провадження по даній справі на підставі ст. 236 КАС України, оскільки представник відповідача посилається на наявність розгляду скарги Купцова органами ДФС, наявності іншої справи, що розглядається судом, крім того, зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з п.1 ч.1 ст.4 КАС України адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна доводити ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Судом встановлено, що 09.04.2019 року заступником начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак І.А. винесено постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 136 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164-1 КУпАП та зі змінами та доповненнями та п.177.10 ст 177 Податкового Кодексу України (а.с. 5).

Підставою для винесення даної постанови став протокол про адміністративне правопорушення №4 від 26.03.2019 року.

Положеннями частини 1 статті 164-1 КУпАП визначено, що неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку, тягне за собою попередження або накладення штрафу у розмірі від трьох до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 177.10. статті 177 Податкового Кодексу України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару. Форма книги обліку доходів і итрат та порядок її ведення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. Для реєстрації Книги обліку доходів і витрат фізичні особи - підприємці подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги у разі обрання способу ведення Книги у паперовому вигляді.

Тобто, суб`єктом порушення пункту 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України може бути виключно фізична особа-підприємець, на яку законодавець поклав обов`язок вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Однак суду позивачем надані докази, що ОСОБА_1 , не був зареєстрований фізичною особою - підприємцем, а відповідно на нього не розповсюджується зобов`язання визначені пунктом 177.10. статті 177 Податкового Кодексу України щодо обов`язку ведення Книги обліку доходів і витрат в порядку визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Статтею 1 Закону України «Про підприємництво» визначено, що підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Враховуючи, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 09.04.2019 року винесена відносно платника податків ОСОБА_1 , а не фізичної особи-підприємця, а також відсутність в розпорядженні Головного управління ДФС у Харківській області відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію ОСОБА_1 фізичною особою-підприємцем, на позивача не може бути покладено обов`язок ведення Книги обліку доходів і витрат, обов`язок ведення якої передбачений для фізичних осіб-підприємців вимогами пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України.

У відповідності до положень пункту 1 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого Постановою КМУ №1269 від 26.09.2001 року: «Книга обліку доходів і витрат (далі - книга) ведеться фізичними особами - підприємцями, які сплачують єдиний податок, а також особами, які мають пільговий торговий патент для продажу товарів (крім підакцизних) (надання послуг) відповідно до законодавства з питань патентування деяких видів підприємницької діяльності, якщо такі особи не є платниками податку на додану вартість згідно із законодавством.

Згідно положень пункту 2 Порядку ведення книги обліку доходів і витрат, затвердженого Постановою КМУ №1269 від 26.09.2001 року: «Прошнурована і пронумерована книга реєструється в органі державної податкової служби за місцем державної реєстрації суб`єкта підприємницької діяльності.

До органу реєстрації подається належним чином оформлений примірник книги разом із заявою про її реєстрацію, у якій зазначаються: - найменування, місцезнаходження, банківські реквізити, ідентифікаційний код - для юридичної особи;

-прізвище, ім`я, по-батькові, паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер платника податків та інших обов`язкових платежів - для фізичної особи; -номер та дата видачі суб`єкту підприємницької діяльності свідоцтва про сплату єдиного податку! або номер, дата видачі та термін дії пільгового торгового патенту.

Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 не зареєстрований в встановленому порядку як фізична особа-підприємець, не перебуває на обліку в органах державної податкової служби як суб`єкт підприємницької діяльності, а також не має свідоцтва про сплату єдиного податку або пільгового торгового патенту, він не міг вести Книгу обліку доходів і витрат, ведення якої передбачено для фізичних осіб-підприємців вимогами пункту 177.10 статті 177 Податкового кодексу України, та не міг подати заяву про реєстрацію такої книги до органу реєстрації.

10.05.2019 р. позивачем подані до суду докази, що громадянин ОСОБА_1 не здійснював підприємницької діяльності протягом 2015-2017 років.

Крім того, зі змісту протоколу №4 про адміністративне правопорушення від 26.03.2019 року та Постанови про накладення адміністративного стягнення від 09.04.2019 року не визначено , за якою частиною (першою або другою) статті 164-1 КУпАП, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, тобто заступник начальника Головного управління ДФС у Харківській області ОСОБА_2 не визначилась за скоєння якого саме правопорушення вона наклала на мене адміністративне стягнення у вигляді штрафу та в порушення вимог статті 283 КУпАП не зазначила в постанові нормативний акт, що передбачає відповідальність за таке правопорушення.

Суб`єктом порушення визначеного пунктом 177.10 статті 177 Податкового Кодексу України може бути лише фізична особа підприємець, ані звичайний платник податків, яким є громадянин ОСОБА_1

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого невизначеною частиною статті 164-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а Постанова заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак Ірини Анатоліївни від 09.04.2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 164-1 КУпАП зі змінами та доповненнями та п. 177.10 ст.177 Податкового Кодексу України підлягає скасуванню.

Дані висновки суду узгоджуються з правовою позицією, яка викладена в Постанові Верховного суду України від 18.12.2018 року у справі №295/1098/17.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення; Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Нормами ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, - чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено, зокрема, постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими цим Кодексом. (п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП).

Згідно ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи усі обставини по справі та досліджені у судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 164-1 КУпАП.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність підстав до задоволення адміністративного позову, оскільки дії посадової особи Головного управління ДФС у Харківській області під час провадження у справі про адміністративне правопорушення по відношенню до позивача не відповідають вимогам ст.ст. 245, 251, 280 КУпАП.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивачем обґрунтовано, яким чином оскаржувана постанова порушила права позивача і надано належні та допустимі докази таких порушень, в ході розгляду справи судом встановлено підстави для скасування рішення суб`єкта владних повноважень, отже суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а постанова від 09.04.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164-1 КУпАП, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 136 грн. підлягає скасуванню.

В зв`язку з наведеним провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164-1 КУпАП.

Керуючись ст. ст.2,6-10,77, 205, 229, 241-246,255, 257, 263, 295, 382 КАС України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак Ірини Анатоліївни (61057, м. Харків, вул. Пушкінська, 46) про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення - задовольнити в повному обсязі.

Скасувати постанову заступника начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак І.А. від 09.04.2019 року про накладення на ОСОБА_3 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 136 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 164-1 КУпАП зі змінами та доповненнями, п.177.10 ст 177 Податкового Кодексу України, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно ч.2 ст.271 КАС України копії судових рішень у справах, визначених цією статтею, невідкладно видаються учасникам справи або надсилаються їм, якщо вони не були присутні під час його проголошення.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених ст. 286 КАС України можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

Відповідач заступник начальника Головного управління ДФС у Харківській області Сагайдак Ірина Анатоліївна (61057, АДРЕСА_2 , вул. Пушкінська АДРЕСА_3 )

Повне судове рішення складено 07.06.2019 р.

Суддя Чередник В.Є.