Справа № 240/6080/19
Суддя: Черноліхов Сергій Вікторович
Дата ухвалення: 2019-06-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 червня 2019 року м. Житомир справа № 240/6080/19

категорія 112030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черноліхова С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання неправомірними дій, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просить:

- визнати неправомірними дії Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області щодо непроведення йому перерахунку пенсії відповідно до висновків рішення Конституційного Суду України від 17.07.2018 №6-р/2018, ухваленого у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) підпунктів 2-7, 12 та 14 пункту 4 розділу І Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 №76-VІІІ;

- зобов`язати Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України у Житомирській області провести йому з 17 липня 2018 року перерахунок та виплату державної пенсії, як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року щодо якого встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою в розмірі не меншому ніж вісім мінімальних заробітних плат.

Аргументуючи свої позовні вимоги позивач вказує, що у зв`язку із прийняттям рішення Конституційним Судом України № 6-р/2018 від 17 липня 2018 року, звернувся із заявою про перерахунок пенсії як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 1986 року щодо якого встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, проте отримав відмову у здійсненні такого перерахунку. Не погоджуючись із діями відповідача та вважаючи їх протиправними та такими, що суперечать нормам законодавства, яке регулює спірні правовідносини, а свої права на здійснення перерахунку пенсії порушеними, звернувся до суду із даним позовом.

Ухвалою судді від 07.05.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення учасників справи та встановлено відповідачу строк для подання до суду відзиву на позовну заяву.

23 травня 2019 року до суду надійшов відзив на позов (а.с.19-21). Представник відповідача вказує, що висновки Конституційного Суду України у рішенні № 6-р/2018 не стосуються правовідносин, які є предметом розгляду у даній справі. Зазначає, що за чинним законодавством пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, призначається у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України. Вважає, що дії відповідача є правомірними, та відповідають вимогам чинного законодавства, у зв`язку із чим у задоволенні адміністративного позову просить відмовити.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач з 21.11.1991 перебуваєте на обліку в Коростишівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України у Житомирській області та отримуєте пенсію по інвалідності 2 групи в розмірі фактичних збитків, відповідно до ст. 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII від 28 лютого 1991 року (далі - Закон №796-XII) та постанови Кабінету Міністрів України «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 1210 від 23.11.2011.

04 березня 2019 року позивач звернувся до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою з посиланням на рішення Конституційного Суду України № 6-р/2018 від 17.07.2018, в якій просив здійснити перерахунок його пенсії, з урахуванням вказаного рішення (а.с.12).

Листом №3439/02 від 12.03.2019 Коростишівське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило позивача проте, що його пенсія призначена та перерахована відповідно до норм чинного законодавства (а.с8).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між учасниками справи щодо відмову у перерахуванні пенсійного забезпечення позивача, на підставі рішення Конституційного Суду України № 6-р/2018 від 17.07.2018 та перевіряючи фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

В силу статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

При цьому, статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Вказане право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відтак, основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон № 796-XII.

При цьому метою та основними завданнями вказаного Закону є спрямованість на захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та розв`язання пов`язаних з нею проблем медичного і соціального характеру, що виникли внаслідок радіоактивного забруднення території; громадян, які постраждали внаслідок інших ядерних аварій та випробувань, військових навчань із застосуванням ядерної зброї, та розв`язання пов`язаних з цим проблем медичного і соціального характеру.

В силу приписів статті 10 Закону №796-ХІІ, визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 , після повторного огляду, з 11.12.2009 отримав 2 групу інвалідності, захворювання пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та отримує пенсію як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до ст. 54 Закону №796-ХІІ, в розмірі відшкодування фактичних збитків як інвалід 2 групи.

При цьому, станом на 01.03.2019 розмір пенсії ОСОБА_1 складає 3817,35 грн, в тому числі: розмір пенсії по інвалідності у розмірі фактичних збитків -2395,20грн; підвищення у зв`язку із зростанням середньої зарплати - 107,25грн; додаткова пенсія інвалідам 2 групи з числа ліквідаторів 1-ї категорії, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України з питань пенсійного забезпечення» №112 від 25 березня 2014 року (п.5) - 379,60 грн; державна адресна допомога інваліду 2-ї групи (до 225% від 1497 грн), відповідно до Постанови №1210 у розмірі 935,30 грн.

Частиною першою статті 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: державної пенсії та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

В свою чергу, нарахування та виплата державної пенсії особам, віднесеним до категорії 1 та у зв`язку з втратою годувальника передбачена статтею 54 Закону №796- ХІІ, чинної в момент виникнення спірних правовідносин.

Пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Поряд із цим, суд вважає за необхідне зазначити, що норми ст. 54 Закону №796-ХІІ, в редакції від 01.07.1992 згідно із Законом України «Про внесення змін і доповнень до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №2532 XII від 01.07.1992, якими було встановлено кратні розміри основної (державної) пенсії мінімальної заробітної плати та норми Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» в редакції від 17.06.1993 згідно із Законом України "Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо запровадження нових інвестиційних можливостей, гарантування прав та законних інтересів суб`єктів підприємницької діяльності для проведення масштабної енергомодернізації" № 328-VIII від 9 квітня 2015 року, якими було встановлено кратні розмір пенсії від мінімальної пенсії за віком, втратили чинність, а тому не можуть визначати розмір пенсії позивача за період з 17.07.2018.

В свою чергу, Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року №76-VIII було внесено зміни до ст. 54 Закону №796-ХІІ. Вказана стаття, яка є чинною на момент виникнення спірних відносин, передбачає, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Щодо рішення Конституційного Суду України №6-р/2018 від 17.07.2018, на яке позивач посилається, як на підставу для здійснення відповідачем перерахунку пенсійного забезпечення, слід наголосити на наступному.

Відтак, рішенням Конституційного Суду України №6-р/2018 від 17.07.2018 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними): підпункт 2, абзаци перший, другий підпункту 3, підпункт 4, абзаци перший, другий підпункту 5, абзаци перший - четвертий підпункту 6, підпункт 7 пункту 4 розділу I Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII; частину третю статті 22, частину другу статті 24, частину сьому статті 30 Закону № 796-XII зі змінами; статтю 53 (крім її назви), статтю 60 Закону № 796-XII у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28 грудня 2014 року № 76-VIII.

Аналіз вищезазначеного, дає підстави вважати, що вказаним Рішенням, статті 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-XII неконституційними не визнавались, а тому зазначені статті продовжують діяти у редакції Закону України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" №76-VIII від 28.12.2014.

Таким чином, позивач помилково вважає, що з врахуванням висновків Конституційного Суду України викладених в Рішенні №6-р/2018 від 17.07.2018, має право на пенсію в розмірі не меншому ніж вісім мінімальних заробітних плат. Означене рішення Конституційного Суду України жодним чином не стосуються правовідносин, що є предметом розгляду у даній справі та не можуть бути застосовані.

В свою чергу, проаналізувавши викладене, слід наголосити, що нормами Закону №796-ХІІ від 28.02.1991, чинними в момент виникнення спірних правовідносин, передбачено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, та щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

При цьому, механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону №796-ХІІ визначений Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1210 від 23 листопада 2011 року (далі - Порядок).

Пунктом 12 Порядку передбачено, що у разі коли розмір пенсійної виплати (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в осіб з інвалідністю - учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, I групи - 285 відсотків, II групи - 255 відсотків, III групи - 225 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії у сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Як вбачається з матеріалів справи та не спростоване сторонами, розмір пенсії позивача складає 3817,35 грн, що у свою чергу не є меншим за 255% прожиткового мінімуму на 2018 рік (а.с.8).

Таким чином, відповідач нараховуючи та виплачуючи позивачу пенсію в розмірі, встановленому Порядком, діяв в межах повноважень та у спосіб, встановлений законодавством, оскільки ст. 54 Закону № 796-ХП право встановлювати, розміри пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, надано Кабінету Міністрів України.

З огляду на викладене, підстави для перерахування з 17 липня 2018 року, тобто з дати прийняття Рішення Конституційного Суду України №6-р/2018, державної пенсії, відсутні, оскільки вказаним рішенням статті 50, 51, 52 та 54 Закону № 796-XII неконституційними не визнавались.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи викладене, позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України питання про розподіл судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Коростишівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Гагаріна, 2, м.Коростишів, Житомирська область,12504, ) про визнання неправомірними дій, зобов`язання провести перерахунок та виплату пенсії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Черноліхов