Справа № 404/7024/17
Суддя: Панфілова А. В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 404/7024/17
Номер провадження 6-а/404/15/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючої судді Панфілової А. В.

при секретарі Проскурні О. О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кропивницькому заяву головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Любов Петрівни про зміну способу і порядку виконання рішення по справі № 404/7024/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Кіровського районного суду м. Кіровограда перебувала адміністративна справа № 404/7024/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, за наслідком розгляду якої 12.02.2018 року відмовлено в задоволенні позову Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року позов задоволено частково .

22.05.2019 року на адресу суду надійшла заява головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі № 404/7027/17, по якій просить змінити спосіб і порядок виконання рішення суду, на підставі якого видано виконавчий лист № 404/7024/17, 2-а/404/108/18 від 27.09.2018 p. Кіровського районного суду м. Кіровограда про зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 із урахуванням усіх складових грошового забезпечення, із яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 15.07.2017 року на підставі довідки управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області від 28.07.2017 № 125 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії до моменту здійснення перерахунку, шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградської області на користь ОСОБА_1 коштів в сумі 7 727,97 грн., які нараховано за період з 15.07.2017 р. по 19.06.2018 р.

Заяву мотивовано тим, що у відділі примусового виконання рішень управління"державної виконавчо служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області на виконанні перебуває виконавчий лист № 404/7024/17, 2-а/404/108/18 від 27.09.2018 р. Кіровського районного суду м. Кіровограда про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 із урахуванням усіх складових грошового забезпечення, із яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 15.07.2017 року на підставі довідки управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області від 28.07.2017 № 125 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії до моменту здійснення перерахунку.

На виконання рішення суду боржником до відділу примусового виконання рішень і надано листа від 31.10.2018 р. за вих. № 19740/08-02 з додатками, листа від 03.05.2019 р. з додатками згідно яких Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано доплату за період з 15.07.2017 р. по 19.06.2018 р. в сумі 7 727,97 грн. Доплату в сумі 1 093,21 грн. за період з 20.06.2018 р. по 31.08.2018 р. перераховано на користь стягувача у вересні 2018 року разом з пенсією за вересень 2018 року. Рішення суду набрало законної сили 20.06.2018 р.

Боржник зазначене рішення виконав частково, повідомивши відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, що доплату за період з 15.07.2017 по 19.06.2018 ОСОБА_1 буде виплачено на умовах та в порядку, визначеному .

Державний виконавець , стягував та боржник , які були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви, в судове засідання не прибули, що відповідно до ч.2 ст.378 КАС України, не перешкоджає судовому розгляду.

Дослідивши документи, надані на підтвердження обставин, викладених у заяві та матеріали адміністративної справи, суд не вбачає підстав для задоволення даної заяви, з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 12.02.2018 року відмовлено в задоволенні позову , Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року позов задоволено частково .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області провести перерахунок пенсії призначеної ОСОБА_1 із урахуванням усіх складових грошового забезпечення, із яких було сплачено єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування з 15.07.2017 року на підставі довідки управління Державної пенітенціарної служби України в Кіровоградській області від 28.07.2017 №125 з урахуванням сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати суму пенсії до моменту здійснення перерахунку.

27 вересня 2018 року позивачу, за його заявою, видано виконавчий лист.

Постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Любов Петрівни від 08.10.2018 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №404/7024/17, виданого 27.09.2018 року Кіровським районним судом м. Кіровограда.

До відділу примусового виконання рішень і надано листа від 31.10.2018 р. за вих. № 19740/08-02 з додатками, листа від 03.05.2019 р. з додатками згідно яких Головним управлінням ПФУ в Кіровоградській області проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 та нараховано доплату за період з 15.07.2017 р. по 19.06.2018 р. в сумі 7 727,97 грн. Доплату в сумі 1 093,21 грн. за період з 20.06.2018 р. по 31.08.2018 р. перераховано на користь стягувача у вересні 2018 року разом з пенсією за вересень 2018 року.

Боржник зазначене рішення виконав частково, повідомивши відділ примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, що доплату за період з 01.01.2016 по 31.03.2018 ОСОБА_2 буде виплачено на умовах та в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб».

У зв`язку з таким повідомленням боржника державний виконавець звернулася до суду із заявою щодо зміни способу і порядок виконання рішення суду.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Згідно ч. 1, 3 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у встановленими раніше порядку і способом. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Поняття «спосіб» і «порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Під зміною способу виконання рішення суду необхідно розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб.

Суд вважає, що резолютивна частина постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 20.06.2018 року є чіткою, зрозумілою за змістом, не припускає різного тлумачення, не вбачається недотримання вимоги ясності, визначеності судового рішення, що свідчить про те, що судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час виконання рішення.

Відповідно до положень Закону України від 23 грудня 2015 року №900-VIII «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей», статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зміна грошового забезпечення поліцейських, яке за своїми складовими є ідентичним складовим колишніх працівників міліції, але за розміром більшим, є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, як колишнього працівника міліції на підставі Постанови №988, яка набрала чинності 2 грудня 2015 року.

Суд вважає за необхідне звернути увагу заявника, що судове рішення, що набрало законної сили, стає незмінним (неспростовним). Тобто воно не може бути скасоване (змінене) судом, що його прийняв. Основні та додаткові судження (висновки) суду по суті справи стають остаточними. Тому, суд, який прийняв рішення, може внести до нього виправлення, які не торкаються суті відомостей, що викладені у рішення.

Заявник своєю заявою про зміну способу і порядку виконання рішення суду фактично просить змінити та розширити резолютивну частину рішення, змінює рішення суду по суті та спосіб захисту, що є неможливим, оскільки судове рішення є незмінним.

Суд також зазначає, що невиконання відповідачем судового зобов`язання в частині виплати коштів через відсутність у нього відповідних бюджетних призначень, в розумінні ч.3 ст.378 КАС України, не свідчить про неможливість виконання судового рішення та не може бути вагомою причиною для зміни способу і порядку його виконання, оскільки ця виплата буде виконана при надходженні коштів із Державного бюджету України.

Аналогічна правова позиція при вирішенні спорів цієї категорії була неодноразово висловлена Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 11.11.2014 року (справи №21-394а14, №21-475а14), від 25.11.2014 року (справа №21-506а14), від 13.01.2015 року (справа №21-604а14), від 17.02.2015 року (справа №21-622а14) та Верховним Судом у постанові від 27.06.2018 року (справа №713/1062/17), від 10.07.2018 (справа №490/9519/16-а).

Згідно з ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Конституції України, при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

На залежність розмірів соціальних виплат особі від економічних чинників вказано у рішенні Конституційного Суду України від 19.06.2001 року № 9-рп/2001, зокрема зазначено, що право на пенсію, її розмір та суми виплат можна пов`язувати з фінансовими можливостями держави, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами у той чи інший період її розвитку, а також з часом ухвалення відповідних нормативно-правових актів.

Окрім цього, у азб. 5, 6, 10 п.2.1 рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011року №1-42/2011 щодо відповідності Конституції України (конституційності) певних положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» зазначено, що Конституційний Суд України, вирішуючи це питання, враховує також положення актів міжнародного права.

Так, згідно зі статтею 22 Загальної декларації прав людини розміри соціальних виплат і допомоги встановлюються з урахуванням фінансових можливостей держави.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні цього суду у справі «Кйартан Асмундсон проти Ісландії» від 12.10.2004 року.

Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфері є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень.

Таким чином, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Крім того, такі заходи можуть бути обумовлені необхідністю запобігання чи усунення реальних загроз економічній безпеці України, що згідно з частиною першою статті 17 Конституції України є найважливішою функцією держави.

При вирішенні спірних правовідносин слід також враховувати й правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні «Великода проти України» від 03.06.2014 року, в якому суд зазначив, що законодавчі норми можуть змінюватися, передбачені законами соціально-економічні права не є абсолютними. Механізм реалізації цих прав може бути змінений державою, зокрема, через неможливість їх фінансового забезпечення шляхом пропорційного перерозподілу коштів з метою збереження балансу інтересів усього суспільства. Зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист.

Крім того, у зазначеному рішенні Європейський суд наголосив на складній економічній ситуації в країні, а також на необхідності пошуку саме державою Україна додаткових інструментів її подолання шляхом раціонального використання бюджетних коштів та необхідності збереження «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами щодо захисту прав і свобод окремої особи.

За вказаного, заява державного виконавця про зміну способу і порядку виконання рішення не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 243, 248, 256, 293-297,378 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Любов Петрівни про зміну способу і порядку виконання рішення по справі № 404/7024/17 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу VII Перехідних положень КАС України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда А. В. Панфілова