Справа № 537/5684/18
Суддя: Калитка О.М.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 р.Справа № 537/5684/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Калитки О. М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Поліцейського роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Аврашка Артема Віталійовича на рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Фадєєва С.О., місце складання м. Кременчук, повний текст складено 11.02.19 року по справі № 537/5684/18

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора 1-ої роти батальону патрульної поліції в м.Кременчуці управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Аврашка Артема Віталійовича третя особа Департамент патрульної поліції

про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позовом до Інспектора 1-ої роти батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Аврашко Артема Віталійовича, третя особа Департамент патрульної поліції, в якому просив суд визнати незаконною та скасувати постанову від 19.11.2018 року в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху серії ЕАВ №741018 про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 19.11.2018 року о 00.38 год. інспектором патрульної поліції була складена відносно нього постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, а саме накладення штрафу в сумі 425 грн. за неввімкнення аварійної світлової сигналізації при зупинці працівниками поліції. Вважає, що постанова про адміністративне правопорушення ухвалена з порушенням вимог законодавства, є необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи. В порушення вимог законодавства, інспектором було неправомірно застосовано до нього такий захід як зупинка його транспортного засобу, оскільки він рухався без порушень ПДР. Відповідач жодним чином не реагував на його пояснення щодо недоведеності його вини у порушенні Правил дорожнього руху, а саме у об`єктивності зупинки транспортного засобу. Вважає, що висновок поліцейського є лише його суб`єктивною думкою та припущенням, яке не могло бути підставою для зупинення його авто. Причина зупинки автомобіля не доведена, оскільки, як пояснив поліцейський, причиною зупинки стала відсутність світла в стопових ліхтарях, тоді як проведеною перевіркою на місці події з участю поліцейського та свідка ОСОБА_2 це твердження було спростовано. Вказує, що потім відповідач висунув іншу версію, начебто він не увімкнув «поворот», але на його пропозицію продемонструвати відеозапис порушення працівник поліції відмовився його демонструвати. Крім того, йому не були роз» ясенні його права та право на оскарження постанови. Неправомірні, як на його думку, дії відповідача він оскаржив до командира батальйону ПП в м. Кременчуці, проте скарга залишена без задоволення.

Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2019 року у справі № 537/5684/18 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 1 ої роти батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Аврашко Артема Віталійовича про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Постанову поліцейського роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Аврашко Артема Віталійовича від 19.11.2018 року серії ЕАВ №741018 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень скасовано, а провадження в справі закрито.

В задоволенні інших вимог відмовлено.

Відповідач не погодився із рішенням суду та подав апеляційну скаргу, в якій зазначив, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, вказував, що доводи позивача щодо безпідставності причини зупинки працівниками поліції не спростовують факту вчиненого правопорушення, просив суд скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Згідно ч. 4 ст. 229 у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги відповідно до ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, постановою поліцейського роти №1 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук УПП в Полтавській області ДПП Аврашка А.В. від 19.11.2018 року серії ЕАВ №741018 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 425 гривень. Згідно копії постанови, 19.11.2018 року о 00.38 год. по вул. Заводській, 2 в м. Кременчук ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Felicia, д.н.з. НОМЕР_1 , при зупинці на вимогу поліцейського не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.9.б ПДР України.

ОСОБА_1 подано скаргу на постанову від 19.11.2018 року, за наслідками розгляду якої рішенням командиру батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Деркача В.В. від 05.12.2018 постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ №741018 від 19.11.2018 року, винесену поліцейським роти № 1 БПП в м. Кременчук Аврашко А.В., залишено без змін, а скарга без задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування правомірності зупинки транспортного засобу позивача.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення передбачені ч. 2 ст. 122 КУпАП, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно ст. 258 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення правопорушення) протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Відповідно до п. 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно з п. 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Відповідно до ч. 1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За приписами ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Відповідно до п.п. «б» п. 9.1 ПДР України попереджувальними сигналами є увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда.

Згідно п.п. «б» п. 9.9 ПДР України аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена у разі зупинки на вимогу поліцейського або внаслідок засліплення водія світлом фар.

До матеріалів справи відповідачем було додано диск з відеозаписом, зафіксованим на нагрудну відеокамеру.

Згідно ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Дослідивши вказаний відеозапис, який надано відповідачем на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, колегія суддів вказує, що з вказаного відеозапису встановлено, що після зупинки на вимогу поліцейського, ОСОБА_1 не була увімкнена аварійна сигналізація.

При цьому, колегія суддів зазначає, що після зупинки позивач повинен був увімкнути аварійну сигналізацію, чого зроблено не було навіть після того, як працівники поліції пояснили останньому причину зупинки транспортного засобу у зв`язку з порушенням правил дорожнього руху та початку розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Доводи щодо того, що позивач не порушував правил дорожнього руху, за що був зупинений поліцейськими, не спростовує висновку про те, що він був зобов`язаний увімкнути аварійну сигналізацію після зупинки незалежно від того, порушував він Правили чи не порушував.

Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що судовим розглядом підтверджено факт порушення позивачем правил дорожнього руху, а зупинення транспортного засобу на вимогу поліцейського без ввімкнення аварійної сигналізації.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справ

Відповідно до ст. 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів, зазначає, що постанова від 19.11.2018 року серії ЕАВ №741018 є законною та обґрунтованою, прийнятою на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законодавством України, з урахуванням усіх обставин, що мають значення для справи, а отже судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права, тому рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.02.2019 року у справі № 537/5684/18 підлягає скасуванню, а позовні вимоги залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Поліцейського роти №1 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Аврашка Артема Віталійовича задовольнити.

Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.02.2019 року по справі № 537/5684/18 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Інспектора 1-ої роти батальйону патрульної поліції в м.Кременчуці Управління патрульної поліції у Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Аврашко Артема Віталійовича, третя особа Департамент патрульної поліції про визнання незаконною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)О.М. Калитка
Судді(підпис) (підпис) В.А. Калиновський Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 06.06.2019 року