Справа № 826/8395/18
Суддя: Костенко Д.А.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року м. Київ №826/8395/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Костенка Д.А., розглянув-ши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оброни України (далі Міноборони), Київ-ського міського військового комісаріату (далі Київський МВК) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:
У травні 2018р. позивач звернувся до суду з позовом до Міноборони, Київського МВК, в якому просить суд:

1) визнати протиправною бездіяльність Міноборони щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності IІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

2) зобов`язати Міноборони призначити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності IІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразо-вої грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездат-ності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності;

3) визнати протиправною бездіяльність Київського МВК щодо відсутності вимоги до Міноборони щодо не призначення позивачу одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності IІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без вста-новлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призва-ні на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військо-вому резерві" та Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей";

4) зобов`язати Київський МВК надіслати до Міноборони письмову вимогу щодо призначення позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку із настанням інвалідності IІ групи, що настала внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" та Закону України "Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на день встановлення інвалідності;

5) допустити рішення до негайного виконання;

6) зобов`язати надати до суду звіт про виконання судового рішення протягом семи днів з дня отримання копії судового рішення.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив про те, що з 26.02.2018 у нього виникло право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975, з огляду на встановлення йому інвалідності ІІ групи внаслідок виконання обов`язків військової служби, проте відповідачами допущено протиправну бездіяльність у призначенні позивачу цієї допомоги, чим порушено його право на належне соціальне забезпечення. При цьому позивач зазначив, що повернення Міноборони його документів без реалізації є протиправним, оскільки відповідач зобов`язаний розглянути заяву у встановленому порядку та вирішити питання про призначення та виплату йому одноразової грошової допомоги.

Міноборони подало відзив на позов, в якому просить суд відмовити в його задово-ленні, зазначивши про відсутність підстав для зобов`язання відповідача вчинити певні дії, оскільки позивачем не подано весь пакет документів відповідно до вимог ст.ст. 16-3 і 16-4 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". Крім цього, пославшись на п. 6 ст. 16 цього Закону, зазначив, що інвалідність позивачу встановлено після закінчення тримісячного строку після звільнення його із служби, тому він не має права на отримання грошової допомоги.

Київський МВК подав відзив на позов, в якому просить відмовити в його задоволенні з підстав відсутності у нього повноважень на прийняття рішень про призначення чи відмови у призначенні одноразової грошової допомоги та неможливості впливати на Міноборони.

Інших заяв по суті справи, заяв (клопотань) з процесуальних питань від учасників справи не надходило.

Розглянувши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відпо-відні їм правовідносини.

13 березня 2018р. позивач звернувся до Київського МВК із заявою (Д-216) про вип-лату йому одноразової грошової допомоги, яка направлена до Департаменту фінансів Мін-оборони листом від 14.03.2018 №ВСЗ/466.

Після опрацювання Департаментом фінансів та Правовим департаментом Міноборони документів позивача їх повернуто до Київського МВК без реалізації листом від 10.04.2018 №248/3/6/978, у зв`язку з тим, що інвалідність позивачу первинно встановлено у 2018р., тобто понад тримісячний строк після звільнення зі служби (1988р.).

Вказані обставини підтверджуються наявним у справі листом Київського МВК від 02.03.2018 №ВСЗ/903 (а.с. 16), копією листа Департаменту фінансів Міноборони від 10.04.2018 №248/3/6/978 (а.с. 17) і ніким з учасників справи не заперечувалися.

Також судом встановлено, що позивач проходив строкову військову службу в Зброй-них Силах Радянського Союзу, у період з 03.05.1986 по 20.05.1988, що підтверджується наявною у справі копією довідки Святошинського районного у м. Києві військового комісаріату від 02.03.2018 №МВ/36 (а.с. 18).

Згідно з наявною у справі копією витягу з протоколу засідання Центральної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №166 від 23.01.2018 (а.с. 14), захворювання позивача "Гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ст. 3, наслідки перенесених повторних порушень головного мозкового кровообігу (16.1.16р.), ГПМК (24.06.17р.) за ішемічним типом в басейні правої середньо-мозкової артерії з вираженим лівобічним геміпарезом, вестибуло-атактичними порушеннями, цефалгічним, церебростенічним синдромами. Дисциркуляторна енцелопатія ІІІст. Ішемічна хвороба серця, стенокардія напруження, ФКІІІ, атеросклеротичний кардіосклероз СН ІІ-Аст. Хронічний гастродуоденіт", що підтверджується медичними документами (випискою з медичної картки, висновком спеціаліста), ЗАХВОРЮВАННЯ, ТАК, ПОВЯЗАНІ З ВИКОНАННЯМ ОБОВЯЗКІВ ВІЙСЬКОВОЇ СЛУЖБИ ПРИ ПЕРЕБУВАННІ В КРАЇНАХ, ДЕ ВЕЛИСЯ БОЙОВІ ДІЇ.

Згідно наявною у справі копією довідки до акту огляду МСЕК Серії АВ №0968281 від 27.02.2018 (а.с. 15), позивачу первинно встановлено 2 групу інвалідності з 26.02.2018, що настала внаслідок поранення /контузія/ та захворювань, які пов`язані з виконання обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Спірні правовідносини виникли у сфері соціального захисту військовослужбовців та стосуються виплати одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності ІІ групи.

Згідно із ст. 41 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ "Про військовий обов`язок і військову службу" виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) або каліцтва військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або переві-рочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Згідно з п. 1 ст. 16 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII "Про соціальний і право-вий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі Закон №2011) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (одно-разова грошова допомога), гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Підпунктом 4 п. 2 ст. 16 цього Закону передбачено, що одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослуж-бовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Згідно з пп. б) п. 1 ст. 16-2 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у розмірі 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності II групи.

Згідно з п. 9 ст. 16-3 Закону №2011 порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі заги-белі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвер-дженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 №975 (далі Порядок №975) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що днем виник-нення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Згідно з п. 6 ст. 16-3 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і вип-лачується Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передба-чено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві резервістами.

Аналогічне положення передбачено у п. 12 Порядку №975, відповідно до якого орган призначення є розпорядником бюджетних коштів.

Згідно з п. 13 Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазна-чених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.

На час звернення позивача із заявою про виплату йому одноразової грошової допо-моги порядок призначення такої допомоги врегульований наказом Міністра оборони України від 26.10.2016 №564 "Про затвердження Положення про Комісію Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової до-помоги та компенсаційних сум", зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 17.11.2016 за №1497/29627 (в чинній на час спірних правовідносин редакції) (далі Положення №564).

Згідно з цим Положенням названа Комісія утворюється в апараті Міноборони з метою виконання п. 13 Порядку №975 (п. 2 розд. І); основними завданнями Комісії є, зокрема, вив-чення документів та прийняття рішень про призначення (відмову у призначенні) одноразової грошової допомоги, передбаченої ст. 16 Закону №2011 (п. 1 розд. ІІ); формою роботи Комісії є засідання, результати якого оформлюються протоколом (п.п. 2, 10 розд. ІІІ); рішення Комісії про призначення (відмову у призначенні або повернення документів на доопрацю-вання) одноразової грошової допомоги доводиться до Департаменту фінансів Міноборони (п. 11 розд. ІІІ); рішення Комісії може бути оскаржено в судовому порядку (п. 12 розд. ІІІ).

Пунктом 15 Порядку №975 також передбачено можливість оскарження в установле-ному порядку рішення про відмову у призначенні грошової допомоги.

З огляду на вищенаведені приписи п. 6 ст. 16-3 Закону №2011, п.п. 12, 13, 15 Порядку №975 і Положення №564 рішення вищевказаної Комісії Міноборони, оформлене протоко-лом, є рішенням суб`єкта владних повноважень і може бути оскаржено в судовому порядку.

Між тим, у постанові від 06.10.2018 у справі №265/7930/16-а (№К/9901/15437/18) Касаційний адміністративний суд Верховного Суду у подібних правовідносинах дійшов наступних висновків:

"27. Аналіз зазначених норм чинного законодавства (п.п. 1, 2 ст. 16 Закону №2011, п.п. 12, 13 Порядку №975) свідчить, що розгляд заяви і доданих до неї документів, поданих військовослужбовцем для призначення і виплати одноразової грошової допомоги при інвалідності, повинен закінчуватись прийняттям відповідного рішення (про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги), однак в даному випадку таке рішення відповідачем не приймалось, що свідчить про недотримання ним встановленого законодавством порядку вирішення цього питання, про що обґрунтовано зазначено судами попередніх інстанцій.

28. Повернення ж документів на доопрацювання за наслідками розгляду висновку керівника уповноваженого органу Порядком №975 не передбачено, а тому повернення Міноборони документів позивача на доопрацювання суперечить зазначеним нормам.

29. Разом з тим визначення судом конкретного рішення, яке має бути прийняте суб`єктом владних повноважень за результатами розгляду заяви, за умови, що передбаченого законом рішення такий суб`єкт ще не приймав, є передчасним, не буде відповідати засадам і завданню адміністративного судочинства, яке полягає у здійсненні судового контролю пра-вомірності тих рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які ним ухвалені, вчинені чи допущені.

30. За таких обставин належним способом захисту порушених прав позивача є покла-дення на Міноборони обов`язку повторно розглянути заяву ОСОБА_3 із прийняттям відпо-відного рішення з питань виплати одноразової грошової допомоги згідно з вимогами чинного законодавства, про що обґрунтовано вказано судами попередніх інстанцій.".

Аналогічний висновок зроблено Касаційним адміністративним судом Верховного Суду в інших постановах, зокрема від 30.01.2018 у справі №806/986/16 (№К/9901/6995/18), від 07.03.2018 у справі №678/283/17 (№К/9901/3223/17), від 03.04.2018 у справі №750/5581/17 (№К/9901/24688/18).

У даній справі сторонами не зазначалося, а судом не встановлено фактів розгляду Комісією Міноборони документів позивача та прийняття відповідного рішення про призна-чення йому допомоги чи про відмову у призначенні допомоги. Натомість, судом встановлено прийняття відповідачем рішення про повернення документів.

Таким чином і з урахуванням висновків Верховного Суду у постановах від 30.01.2018, від 07.03.2018, від 03.04.2018 і від 06.10.2018, суд дійшов висновку про те, що відповідачем не дотримано встановлений законодавством порядок вирішення цього питання. У такому випадку належним способом захисту порушеного права позивача є покладення на Мінобо-рони обов`язку повторно розглянути заяву позивача із прийняттям відповідного рішення з питань виплати одноразової грошової допомоги згідно з вимогами чинного законодавства.

Така вимога позивачем заявлена не була, тому суд, зважаючи на ч. 2 ст. 9 КАС України, дійшов висновку про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог і зобо-в`язання Міноборони повторно розглянути заяву позивача про призначення йому допомоги із прийняттям відповідного рішення з питань виплати одноразової грошової допомоги згідно з вимогами чинного законодавства.

У решті, позовні вимоги до Міноборони задоволенню не підлягають. При цьому суд не оцінює достатність податних позивачем документів і правомірність причин їх повернення, оскільки рішення про повернення прийнято відповідачем всупереч встановленій процедурі.

Також не підлягають задоволенню вимоги до Київського МВК, зважаючи на наступне.

Позивач стверджує про допущення цим відповідачем бездіяльності через відсутність вимоги до Міноборони щодо не призначення позивачу допомоги.

Проте, як вірно зазначає відповідач, чинне законодавство не передбачає таких повно-важень Київського МВК. Водночас, на виконання п. 13 Порядку №975 Київським МВК були прийняті, оформлені і направлені до Департаменту фінансів Міноборони документи позивача, що останнім не оспорюється.

Таким чином, вимога про визнання протиправною бездіяльності Київського МВК є безпідставною і задоволенню не підлягає. З цих же мотивів не підлягає задоволенню вимога до Київського МВК про його зобов`язання надіслати до Міноборони письмову вимогу про призначення позивачу допомоги.

Отже, підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

Позивач є інвалідом ІІ групи, тому звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Підстав для звернення рішення до негайного виконання не має. Також, на час вирі-шення справи, суд не вбачає підстав для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 11, 90, 139, 241-246 КАС України, суд

в и р і ш и в:
1. Задовольнити частково адміністративний позов ОСОБА_1 .

2. Зобов`язати Міністерства оборони України у місячний строк після набрання законної сили цим рішенням повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення одноразової грошової допомоги і прийняти рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

3. Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в іншій частині.

Позивач:

ОСОБА_1 ;

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачі:

1) Міністерство оброни України;

03168, м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6, .

2) Київський міський військовий комісаріат;

04112, м. Київ, вул. Т. Шамрила, 19, .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного адміністративного суду в порядку, встанов-леному ст.ст. 293-297 КАС України. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Дата рішення є днем складення його у повному обсязі.

Суддя Д.А. Костенко