Справа № 626/960/19
Суддя: Рибальченко І. Г.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 626/960/19
Провадження № 2-а/626/39/2019
РІШЕННЯ

Іменем України

23.05.2019 року м.Красноград

Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області Зими Дмитра Григоровича про оскарження дій суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області Зими Д.Г., в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія АР №839049 від 16.04.2019 року. В обгрунтування своїх вимог позивач зазначив, що підставою притягнення його 16 квітня 2019 року, стало те, що він о 10-й годині 15 хвилин на а/д М-29, 159 км. , керував автомобілем RENAULT KANGOO, державний номер НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3 б ПДР України.

З цією постановою позивач не згоден, оскільки інспектор незаконно вимагав у нього документ, який не передбачений Правилами дорожнього руху та за жодних обставин не мав бути у позивача та надаватися працівникам поліції. Обов`язки водія чітко встановлені п. 2.4. Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу працівника поліції зупинитися, а також пред`явити для перевірки документи, визначені в пункті 2.1 цих Правил. А пунктом 2.1 Правил дорожнього руху передбачено вичерпний перелік документів, які водій повинен мати при собі. Згадування щодо свідоцтва про проходження технічного контролю цей перелік не містить. Згідно з технічним паспортом на автомобіль RENAULT KANGOO, яким керував позивач, він відноситься до типу "спеціалізовний вантажний-спеціалізовний фургон малотонажний-В", тобто не підпадає під вимоги, визначені п.1 ч.2 ст. 35 Закону України "Про дорожній рух". Крім того, постанова не містить жодних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а тому відповідач не мав правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Позивач ОСОБА_1 направив суду клопотання, в якому просив розглядати справу за його відсутності. Свої позовні вимоги підтримує та просив їх задовольнити.

Відповідач - інспектор роти № 4 батальйону № 3 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Зима Д.Г. в судове засідання не прибув. Направив до суду письмові пояснення, в яких вказав, що згідно п.31.3 "б" ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів, згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю.). Положенням ст.35 ЗУ "Про дорожній рух" визначений обов`язковий технічний контроль транспортних засобів. Зокрема п.2 ч.2 ст.35 ЗУ "Про дорожній рух" обов`язковому технічному контролю не підлягають легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років. З огляду на вкаазане у задовленні позову просив відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що інспектором 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області Зимою Д.Г. було винесено постанову серії АР № 839049 від 16.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованої не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 121 КУпАП, з застосуванням до останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

Згідно з даною постановою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він, керував транспортним засобом RENAULT KANGOO, державний номер НОМЕР_1 , 16.04.2019 о 10-й годині 15 хв., на 159 км а/д М-29, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3 б ПДР України.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до п.11 ч.1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Як вбачається з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

В розумінні Кодексу адміністративного судочинства України захист прав, свобод та інтересів осіб завжди є наступним, тобто передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення. Право на судовий захист має лише та особа, яка є суб`єктом (носієм) порушених прав, свобод чи інтересів. Тож для того, щоб особі було надано судовий захист, суд встановлює, чи особа дійсно має порушене право, свободу чи інтерес, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем.

Отже, суд захищає лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Положеннями ст. 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати, зокрема: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Проте доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, оскаржувана постанова не містить. Під час розгляду справи судом також не надано належних доказів на користь правомірності оскаржуваної постанови.

Позивач у своїх пояснення зазначив, що вказаний транспортний засіб використовув для власних потреб, без мети отримання прибутку. Крім того з дослідженої копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 автомобіль RENAULT KANGOO, державний номер НОМЕР_1 є спеціалізованим фургоном малотонажним -В, має вагу 1145 та відноситься до категорії-В, а відтак не підпає до вимоги про проходження обов`язкового технічного контролю.

Згідно з вимогами ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як зазначено вище, відповідач - інспектор 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області Зима Д.Г. в судове засідання не з`явився, напаравив до суду письмове пояснення, не скріплене жодними доказами.

Згідно з ч.3 п.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити та скасувати постанову серія АР № 839049 від 16.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, складену інспектором 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області Зимою Д.Г. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, закрити справу про адміністративне правопорушення, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 9, 77, 90, 241-243, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову серія АР №839049 від 16.04.2019 року, винесену інспектором 1 взводу 6 роти 2 батальйону УПП в Дніпропетровській області Зимою Д.Г. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.3 КУпАП - скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційна скарга на рішення суду суду подається протягом 10 днів з дня проголошення в Другий апеляційний адміністративний суд через Красноградський районний суд.

Суддя

Красноградського районного суду І.Г.Рибальченко