Справа № 520/202/19
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В.

11 червня 2019 р. Справа № 520/202/19

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді - Мельнікової Л.В.,

суддів - Кононенко З.О. , Калиновського В.А. ,

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и л а:
09.01.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 (подалі ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка полягає у не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку про виплату йому одноразової грошової допомоги передбаченої Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги ...» та п. 4.7. Положення затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату йому одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року »Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...» та наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року;

Також, позивач просить зобов`язати відповідача відповідно до ст. 382 КАС України подати у 15 денний строк після набрання чинності рішення, звіт про його виконання.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, ОСОБА_1 вважає протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо не складання висновку за формою Додатку № 13 наказу № 530 на адресу Міністерства оборони України про отримання одноразової грошової допомоги після надходження усіх передбачених документів для призначення одноразової грошової допомоги, що свідчить про не дотримання ХОВК процедури, визначеної п. 13 Порядку № 975 та п. 4.7, п. 4.8 наказу № 530, та є такою, що порушує його право, передбачене ч. 1, ч. 2 ст. 22, ч. 1 ст. 46 Конституції України.

Заперечуючи проти вимог ОСОБА_1 , у відзиві на адміністративний позов ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначає, що позивачем із заявою про виплату одноразової грошової допомоги не надано документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане з вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, через що висновок про можливість виплати одноразової грошової допомоги ІНФОРМАЦІЯ_2 не складено.

Згідно вказівки Департаменту фінансів МО України від 06.09.2016 року № 248/3/6/3625 ХОВК заборонено складати висновок та відправляти його на розгляд комісії МОУ, у разі відсутності всіх документів. Аналогічна позиція викладена у Телеграмі Державного секретаря МО України віл 31.01.2017 року.

Також вказує, що витрати, пов`язані із виплатою одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності повинні здійснюватися Державною прикордонною службою України, на яку централізовано виділяються кошти з державного бюджету.

Позивач проходив строкову військову службу у прикордонних військах колишнього Союзу Радянських Соціалістичних Республік у військовій частині НОМЕР_1 , яка належала до прикордонних військ, та являвся військовослужбовцем прикордонних військ.

За наведеного, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 07.02.2019 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволений наступним чином.

Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка полягає в не поданні у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновку про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей», постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги ...» та п. 4.7. Положення, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року.

Відповідач ІНФОРМАЦІЯ_2 зобов`язаний подати висновок та документи до нього розпорядникові бюджетних коштів Міністерства оборони України про виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їхніх сімей» та постановою КМУ № 975 від 25.12.2013 року «Про затвердження Порядку та умов призначення і виплат одноразової грошової допомоги...» та наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог позивачу відмовити.

Задовольняючи позовні вимоги, суд виходив з того, що уповноважений орган зобов`язаний протягом 15-ти днів з дня реєстрації всіх документів прийняти висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю та передати його до розпорядника коштів для прийняття відповідного рішення. При цьому, уповноважений орган, зокрема, військовий комісаріат не має права приймати рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги військовослужбовцю.

Суд відмовив у задоволенні вимоги позивач про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, оскільки зазначене є правом, а не обов`язком суду.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить його скасувати та прийняте нове, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Аргументи, наведені скаржником в апеляційній скарзі, за своїм змістом аналогічні аргументам, наведеним ХОВК у відзиві на адміністративний позов.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 що позивач проходив військову службу та є учасником бойових дій.

У період проходження служби, позивач отримав поранення, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країні Афганістан, де велись бойові дії.

Внаслідок поранення позивач отримав інвалідність III групи з 25.08.2015 року, та ІІ з 14.08.2017 року, що підтверджується довідками МСЕК; витягом з протоколу № 2620 від 16.07.2015 року Міністерства оборони України; висновком спеціаліста з питань судово-медичної експертизи № 607-2015, записом у військовому квитку НОМЕР_2 /а.с. 13-14, 18-22, 15-17/.

Колегія суддів зазначає, що МСЕК при встановленні інвалідності керується Інструкцією про встановлення груп інвалідності, затвердженою наказом Міністерства охорони здоров`я України від 07.04.2004 року № 183, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22.04.2004 року за № 516/9115.

Відповідно до означеної Інструкції датою встановлення інвалідності вважається день надходження до МСЕК документів, необхідних для огляду хворого. Інвалідність встановлюється до першого числа місяця, наступного за місяцем, на який призначено черговий переогляд хворого.

Переогляд інвалідів з нестійкими, оборотними морфологічними змінами та порушеннями функцій органів і систем організму з метою визначення ефективності відновного лікування та реабілітаційних заходів, стану здоров`я і ступеня соціальної адаптації проводиться через 1 - 3 роки.

Переогляд інвалідів раніше вказаних строків, а також громадян, інвалідність яких встановлено без зазначення строку переогляду, проводиться при зміні стану здоров`я і працездатності або при виявленні фактів зловживань чи помилок, допущених у встановленні групи інвалідності.

25.05.2018 року позивач звернувся до ХОВК із заявою, якою просив вирішити питання щодо виплати йому одноразової грошової допомоги.

Листом від 05.07.2018 року ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача про відсутність підстав для призначення йому одноразової грошової допомоги та про необхідність подання додаткових документів: що підтверджує проходження служби в Міністерстві оборони та документ, що свідчить про причини та обставини поранення /а.с. 10-11/.

Статтею 41 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (в редакції на час звернення позивача за отриманням допомоги - квітень 2018 року) встановлено, що виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Відповідно до ч. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII (в редакції, що діяла у травні 2018 року, тобто на час звернення позивача до ХОВК) порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, прийнятою відповідно до п. 2 ст. 16-2 та п. 9 ст. 16-3 Закону № 2011-XII, затверджено Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Пунктом 2 Постанови № 975 установлено, що особам, які до набрання чинності Порядком, затвердженим цією постановою, мають право на отримання одноразової грошової допомоги:

допомога, що була призначена, виплачується відповідно до Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та інвалідності звільнених з військової служби (зборів) осіб, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 28.05.2008 року № 499 (подалі - Постанова № 499), Порядку та умов призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), каліцтва або інвалідності військовослужбовців та інвалідності осіб, звільнених з військової служби, що сталися у 2006 році, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2007 року № 284, і Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності співробітників кадрового складу розвідувальних органів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.11.2007 року № 1331;

допомога, що не була призначена, призначається і виплачується в установленому законодавством порядку, що діяло на день виникнення права на отримання такої допомоги.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Підпунктом 4.7 Положення установлено, що у разі захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) в період проходження військової служби військовослужбовець направляється на медичний огляд до ВЛК для визначення ступеня його придатності до військової служби та встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва) чи захворювання з виконанням обов`язків військової служби або з проходженням військової служби.

Рішення ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва) військовослужбовця оформлюється свідоцтвом про хворобу, довідкою ВЛК, витягом з протоколу засідання ВЛК.

Після проходження ВЛК у разі звернення військовослужбовця (особи, звільненої з військової служби) лікарсько-консультативна комісія закладу охорони здоров`я оформляє необхідні документи на МСЕК для встановлення йому групи інвалідності та (або) відсотка втрати працездатності.

На військовослужбовців строкової військової служби, стосовно яких винесена постанова ВЛК з формулюванням: «Поранення (травма, контузія, каліцтво), одержане в результаті нещасного випадку, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби», командир військової частини подає документи на МСЕК тільки в тому разі, якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) не пов`язане із вчиненням військовослужбовцем злочину чи адміністративного порушення та не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

У разі якщо особа має право на одержання одноразової грошової допомоги відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» та на інші допомоги або компенсаційні виплати у зв`язку з ушкодженням здоров`я, які установлені іншими нормативно-правовими актами, виплата грошових сум здійснюється за однією з підстав за її вибором.

Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України командир військової частини.

Документи на одержання одноразової грошової допомоги в разі встановлення інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності особам, звільненим з військової служби (зборів, резерву), оформляє та подає в Департамент фінансів Міністерства оборони України обласний військовий комісар за місцем проживання цих осіб.

Цим пунктом Положення передбачено, що у разі настання інвалідності подаються такі, окрім інших, документи: висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги військовослужбовцю, який визнаний інвалідом (додаток 13); заява про виплату одноразової грошової допомоги (додаток 12).

Відповідно до п.п. 4.8 цього Положення висновок щодо можливості виплати одноразової грошової допомоги відповідні органи подають до Департаменту фінансів Міністерства оборони України в 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів.

Колегія суддів зазначає, що наказом Міністра оборони України від 12.02.2018 року № 58 «Про затвердження Змін до деяких наказів Міністерства оборони України» у додатку 11 Положення слова «має право на отримання зазначеної грошової допомоги в розмірі __ % ___-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення ступеня втрати працездатності» замінено словами «має право / не має права (зазначити необхідне) на отримання зазначеної грошової допомоги в розмірі ___ % ___-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 01 січня ______ року».

Отже, аналіз норм Положення дає підстави дійти висновку про те, що у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів, поданих позивачем ОСОБА_2 відповідач, виконуючи приписи ч. 2 ст. 19 Конституції України та означеного Положення, повинен був подати до Департаменту фінансів Міністерства оборони України, окрім іншого, висновок щодо можливості («має право / не має права (зазначити необхідне)) виплати одноразової грошової допомоги позивачу ОСОБА_1 .

При цьому, колегія суддів зауважує, що абзацом 2 п. 4.8 Положення передбачено, якщо документів, необхідних для прийняття рішення про виплату одноразової грошової допомоги, немає, уповноважений орган письмово повідомляє заявника та в разі необхідності надає допомогу в їх оформленні.

Означеним Положенням не визначено право, зокрема, обласного військового комісара повернути документи заявнику. Таким чином, реалізація вказівок Департаменту фінансів МО України, Державного секретаря МО України можлива лише шляхом внесення змін до наказу МО України від 14.08.2014 року № 530.

Частиною другою ст. 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до пункту 70 рішення у справі «Рисовський проти України» (№ 29979/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що принцип «належного урядування», зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовний спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості уникати виконання своїх обов`язків.

Колегія суддів не погоджується із твердженням відповідача щодо того, що позивач має права на отримання грошової допомоги від Державної прикордонної служби України, оскільки військову службу проходив у прикордонних військах, а не у військових частинах та підрозділах Збройних сил СРСР чи України, виходячи із наступного.

Згідно пункту 1 ч. 1 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 21.03.1989 року № 10224-ХІ «Про виведення із складу Збройних Сил СРСР прикордонних, внутрішніх і залізничних військ» прикордонні, внутрішні і залізничні війська виведені зі складу Збройних Сил СРСР.

У відповідності до пунктів 1 та 2 Постанови Верховної Ради України від 24.08.1991 року «Про військові формування на Україні» парламент постановив підпорядкувати всі військові формування, дислоковані на території республіки, Верховній Раді України. Утворено Міністерство оборони України.

Статтею 4 Закону України «Про правонаступництво України» визначено, що органи держави влади і управління, органи прокуратури, суди та арбітражні суди, сформовані на підставі Конституції (Основного Закону) Української РСР, діють в Україні до створення органів державної влади і управління, органів прокуратури, судів та арбітражних судів на підставі нової Конституції України.

Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 02.01.1992 року № 3 Питання Державного комітету у справах охорони державного кордону України - Державний комітет у справах охорони державного кордону України є правонаступником колишнього Управління військ Західного прикордонного округу КДБ СРСР.

Тобто, Державний комітет у справах охорони державного кордону України (нині - Державна прикордонна служба України) у 1992 року став правонаступником лише тієї частини прикордонних військ КДБ СРСР, що базувалась на території України.

З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги, що позивач проходив службу саме у Збройних силах СРСР, які на той час були підпорядковані та знаходились на фінансовому забезпеченні Міністерства оборони СРСР, правонаступником якого в подальшому стало Міністерство оборони України, то в силу ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» обов`язок прийняття рішення стосовно призначення або не призначення позивачу одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому інвалідності, у зв`язку з травмою, пов`язаною з виконанням обов`язків військової служби, покладений саме на Міністерство оборони України.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного Суду від 06.02.2018 року по справі № 825/551/16 (№ К/9901/1670/18 825/551/16).

Враховуючи наведене, колегія суддів не встановила неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні рішення судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10.02.2010 року).

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ч. 1 ст. 316 КАС України).

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 292, 293, 308, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 07 лютого 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Л.В. Мельнікова
Судді(підпис) (підпис) З.О. Кононенко В.А. Калиновський