Справа № 140/1671/19
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

11 червня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1671/19

Суддя Волинського окружного адміністративного суду Каленюк Ж.В., вивчивши позовну заяву ОСОБА_1 до Локачинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання діянь (дій та бездіяльності) неправомірними, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Локачинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання неправомірними діянь (дій та бездіяльності) Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі (правонаступником якого є відповідач), внаслідок чого припинено виконання рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 травня 2010 року у справі №2-291-2010 про перерахунок і виплату пенсії; стягнення з Локачинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області матеріальних збитків у сумі 593414,79 грн., моральної шкоди в сумі 500000,00 грн.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року позовну заяву було залишено без руху. Відповідно до вимог статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в ухвалі було зазначено недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, зокрема, необхідно було протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення позовної заяви без руху уточнити позовні вимоги (з врахуванням приписів статті 5 КАС України) та обґрунтувати звернення до суду із даною позовною заявою майже через вісім років після припинення виконання рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 травня 2010 року у справі №2-291-2010, подати до суду заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду у разі наявності поважних причин його пропуску та доказів для їх підтвердження.

Копію вказаної ухвали позивач одержав 30 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення. Відтак, недоліки позовної заяви необхідно було усунути у строк до 10 червня 2019 року.

04 червня 2019 року позивач подав до канцелярії суду нову редакцію позовної заяви з тими самими позовними вимогами.

Станом на 11 червня 2019 року від позивача не надходило будь-яких інших документів на усунення недоліків позовної заяви.

Позовну заяву і додані до неї документи необхідно повернути позивачу без розгляду з таких мотивів та підстав.

Так в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 27 травня 2019 року звернуто увагу на необхідність уточнення позивачем предмету позову в частині визнання протиправними діянь (дій та бездіяльності), оскільки неможливо вчинити одночасно і дію, і бездіяльність, які є по суті протилежними формами поведінки особи: дія - активна форма поведінки, у той час як бездіяльність є пасивною формою поведінки особи. Однак в новій редакції позовної заяви позивач не уточнив позовні вимоги.

Водночас, від визначення основної вимоги до суб`єкта владних повноважень залежить можливість одночасного розгляду вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, інакше за умовами, визначеними частиною п`ятою статті 21 КАС України, такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 27 травня 2019 року було зазначено, що згідно із частиною першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

На сторінці 3 позовної заяви позивач вказав, що порушення його права відбулося в серпні 2011 року (Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі прийняло рішення про призупинення з 01 серпня 2011 року виконання рішення суду від 14 травня 2010 року у справі №2-291-2010), а на сторінці 4 позовної заяви зазначив, що незаконне припинення виплати пенсії в розмірі, визначеному рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 14 травня 2010 року у справі №2-291-2010, мало місце в листопаді 2011 року. При цьому позивач вказав, що неодноразово звертався із заявами про поновлення зупиненого виконання вказаного судового рішення внаслідок припинення виконання відповідачем судового рішення.

Позивач із даним позовом звернувся лише 22 травня 2019 року, тобто, з порушенням строку, визначеного частиною другою статті 122 КАС України, - майже через вісім років після того, як виплата пенсії у визначеному судом розмірі була припинена органами Пенсійного фонду України. Відтак, позивачу необхідно було у позовній заяві обґрунтувати дотримання строку звернення до суду з цим позовом або звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до суду, вказати підстави для поновлення строку, додати докази поважності причин його пропуску.

В новій редакції позовної заяви, поданої до суду 04 червня 2019 року, позивач вказує, що в період з 2010 року по листопад 2011 року вимоги рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 травня 2010 року у справі №2-291-2010 про нарахування і виплату пенсії, в зазначених розмірах, виконувались в повному обсязі, а з листопада 2011 року виплачуються в меншому розмірі. Відтак, фактично перебіг шестимісячного строку звернення до суду з вимогою про визнання протиправними дій щодо припинення виплати пенсії за рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 14 травня 2010 року у справі №2-291-2010 (зменшення її розміру), розпочався з листопада 2011 року та на день звернення до суду із даним позовом (22 травня 2019 року) є пропущеним.

Разом з тим, у новій редакції позовної заяви, позивач вказує, що відповідно до статті 76 Закону України від 08 лютого 1995 року №39/95-ВР «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» право на подання позову про відшкодування ядерної шкоди, заподіяної життю і здоров`ю особи, не обмежується строком давності, відтак вважає, що факт пропуску строку звернення до адміністративного суду із цим позовом відсутній.

Однак варто зазначити, що Закон України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» встановлює права і обов`язки громадян у сфері використання ядерної енергії, регулює діяльність, пов`язану з використанням ядерних установок та джерел іонізуючого випромінювання.

Як слідує з рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 травня 2010 року у справі №2-291-2010, Управління Пенсійного фонду України в Горохівському районі Волинської області зобов`язано зробити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком, - з 01 квітня 2007 року по 01 січня 2008 року та з 22 травня 2008 року, з урахуванням положень частини третьої статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»; перерахунок здійснювати виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період.

Отже, спеціальним законом, який регулює спірні правовідносини між позивачем як пенсіонером та відповідачем як органом, що здійснює призначення, нарахування та виплату пенсії, є Закон України від 28 лютого 1991 року №796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та Закон України від 09 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому вимоги Закону України «Про використання ядерної енергії та радіаційну безпеку» до спірних відносин застосуванню не підлягають.

З комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду» також встановлено, що ОСОБА_1 звертався до Локачинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області із позовними вимогами, зокрема, про: визнання діяння (дії та бездіяльності) щодо пенсійного забезпечення неправомірними; зобов`язання відновити нарахування та виплату позивачу пенсії за правилами та в розмірі, зазначеному в рішенні Горохівського районного суду від 14 травня 2010 року, а саме, зробити перерахунок та виплату пенсії за віком та додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю в розмірі 75% мінімальних пенсій за віком, з урахуванням положень частини третьої статті 67 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», перерахунок здійснювати виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої в розмірі прожиткового мінімуму для осіб які втратили працездатність, визначеного законом на відповідний період з 01 листопада 2011 року (справи №140/160/19 та №140/512/19). У справах №140/160/19 та №140/512/19 позивач просив поновити строк звернення до суду, однак не довів поважність його пропуску.

Відтак, незважаючи на різне формулювання позовних вимог, позовні вимоги позивача стосуються припинення з листопада 2011 року виконання рішення Горохівського районного суду Волинської області від 14 травня 2010 року у справі №2-291-2010.

У новій редакції позовної заяви, поданої до суду 04 червня 2019 року, позивач не обґрунтував дотримання ним шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом та не подав заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, що в розумінні частини другої статті 123 КАС України є підставою для повернення позовної заяви.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до Локачинського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України Волинської області після закінчення встановленого законом строку звернення до суду, а поважність причин, через які цей строк було пропущено, ним не наведено та не підтверджено доказами, то, позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись частиною другою статті 123, пунктом 9 частини четвертої, частинами п`ятою, шостою, восьмою статті 169, статтями 248, 294 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Локачинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Волинської області про визнання діянь (дій та бездіяльності) неправомірними, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати особі, яка її подала, разом із позовною заявою та доданими до неї документами.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд.

Суддя Ж.В. Каленюк