Справа № 640/2408/19
Суддя: Маруліна Л.О.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про витребування доказів

05 червня 2019 року м. Київ № 640/2408/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Маруліної Л.О., ознайомившись із клопотання про витребування доказів у справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Приватна служба охорони "Яструб"

до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 14.11.2018 року,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Приватна служба охорони "Яструб" (далі також - позивач) звернулась до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (далі також - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві), в якому просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у м. Києві від 14.11.2018 року № та від 14.11.2018 року №.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.03.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Через канцелярію суду 04.04.2019 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує з тих підстав, що станом на початок 2016 року у позивача рахувалася податкова заборгованість зі сплати податку на прибуток, з огляду на що, за результатами проведеної камеральної перевірки дотримання вимог податкового законодавства в частині своєчасності сплати податку на прибуток, винесено оскаржувані позивачем податкові повідомлення-рішення.

Через канцелярію суду 10.05.2019 року позивачем подано клопотання про приєднання доказів до справи та клопотання про витребування доказів у відповідача, в якому просить суд: витребувати в Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві наступні документи:

- інформацію з облікової картки платника податків - позивача з податку на прибуток за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року;

- розгорнутий Розрахунок черговості погашення суми податкового боргу позивача з податку на прибуток, в якому вказати: календарні дати та розміри сплати коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір і черговість зарахування сплачених коштів позивача в рахунок погашення податкового боргу та самостійно узгодженої позивачем суми податкового зобов`язання в податковій декларації з податку на прибуток позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року;

- розгорнутий Розрахунок штрафних санкцій позивача з податку на прибуток, що зазначений в повідомленні-рішенні відповідача № від 14.11.2018 року, в якому вказати: календарні дати сплати та розмір сплачених коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; кількість днів порушення позивачем строків виконання податкових зобов`язань окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір (відсоток) та суми штрафних санкцій позивача окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року;

- розгорнутий Розрахунок штрафних санкцій позивача з податку на прибуток, що зазначений в повідомленні-рішенні відповідача № від 14.11.2018 року, в якому вказати: календарні дати сплати та розмір сплачених коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; кількість днів порушення позивачем строків виконання податкових зобов`язань окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями - рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір (відсоток) та суми штрафних санкцій позивача окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року.

Клопотання про витребування доказів обґрунтовано тим, що правова позиція відповідача щодо спростування адміністративного позову ґрунтується саме на цих доказах.

Також, позивачем повідомлено про спробу отримання вказаних письмових документів самостійно, шляхом звернення до відповідача із запитами від 13.02.2019 року №№23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, 30, 36, 37, 38, 39, водночас, на момент звернення до суду із даним клопотанням, відповідей від відповідача не надходило.

Вирішуючи клопотання позивача про витребування доказів, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України), доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно із статтею 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з статтею 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до частини першої-третьої, шостої статті 80 КАС України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

У клопотанні про витребування доказів повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) заходи, яких особа, що подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів, та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Будь-яка особа, у якої знаходиться доказ, повинна видати його на вимогу суду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши необхідність доказів, які просить позивач витребувати у відповідача, враховуючи самостійні спроби позивача отримати такі докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість клопотання позивача про витребування доказів у відповідача та про його задоволення.

Керуючись статтями 6, 9, 72, 73, 77, 80, 243, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання ТОВ «Приватна служба охорони «Яструб» про витребування доказів задовольнити повністю.

2. Витребувати у Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві (, адреса: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19):

- інформацію з облікової картки платника податків - позивача з податку на прибуток за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року;

- розгорнутий Розрахунок черговості погашення суми податкового боргу позивача з податку на прибуток, в якому вказати: календарні дати та розміри сплати коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір і черговість зарахування сплачених коштів позивача в рахунок погашення податкового боргу та самостійно узгодженої позивачем суми податкового зобов`язання в податковій декларації з податку на прибуток позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року;

- розгорнутий Розрахунок штрафних санкцій позивача з податку на прибуток, що зазначений в повідомленні-рішенні відповідача № від 14.11.2018 року, в якому вказати: календарні дати сплати та розмір сплачених коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; кількість днів порушення позивачем строків виконання податкових зобов`язань окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір (відсоток) та суми штрафних санкцій позивача окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року;

- розгорнутий Розрахунок штрафних санкцій позивача з податку на прибуток, що зазначений в повідомленні-рішенні відповідача № від 14.11.2018 року, в якому вказати: календарні дати сплати та розмір сплачених коштів позивачем за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розміри, дати та причини виникнення податкового боргу в позивача за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; кількість днів порушення позивачем строків виконання податкових зобов`язань окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями- рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року; розмір (відсоток) та суми штрафних санкцій позивача окремо за кожним документом (наприклад, податковою декларацією з податку на прибуток та/або податковими повідомленнями-рішеннями тощо) за період з 01.01.2016 року до 31.12.2018 року.

3. Вказані докази надати у десятиденний строк з дня отримання цієї ухвали суду до канцелярії Окружного адміністративного суду міста Києва (01051, м. Київ, вул. Петра Болбочана, 8, корпус А).

4. Попередити Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві про наслідки невиконання ухвали суду про витребування доказів, передбачених частинами восьмою, дев`ятою статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України.

5. Роз`яснити Головному управлінню Державної фіскальної служби у м. Києві положення пункту 3 частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до якого суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Ухвалу направити сторонам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.О. Маруліна