Справа № 0740/976/18
Суддя: Судова-Хомюк Наталія Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/3507/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Судової-Хомюк Н.М.,

суддів Макарика В.Я., Пліша М.А.

за участі секретаря судового засідання Омеляновської Л.В.

представник позивача: не з`явився

позивач: не з`явився

відповідач: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі № 0740/976/18 за адміністративним позовом Управління Держпраці у Закарпатській області до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування,-

суддя в 1-й інстанції -Маєцька Н.Д.,

час ухвалення рішення - не зазначено,

місце ухвалення рішення - м. Ужгород,

дата складання повного тексту рішення - 27.02.2019,-

В С Т А Н О В И В :

14.09.2018 року Управління Держпраці у Закарпатській області (далі - позивач) звернулося до суду з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (далі ФОП ОСОБА_1, відповідач) про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , шляхом зобов`язання зупинити експлуатацію баштових кранів: 1) PEINER SMK-104/1, 1980 року, заводський №104-159; 2) PEINER SMK-106/1, 1980 року, заводський №106-075; 3) PEINER SMK-107/1, 1979 року, заводський №107-146; 4) POTAIN MC 68B, 2001 року, заводський №90002; 5) RAIMONDI MRT 33+3E, 2004 року, заводський №1201113; 6) PEINER MK 95 CITY, 2006 року, заводський №85.340.2; 7) CADILLON C30140A, 1979 РОКУ, ЗАВОДСЬКИЙ №138; 8) FM GRU 1240 cty, 1995 року, заводський №11165; 9) PEINER MK 45, 1979 року, заводський №б/н; 10) SIMMA POTAIN 28.52, 1981 року, заводський №б/н; 11) SIMMA POTAIN 15.56, 1980 року, заводський №б/н.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області проведено планову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки під час монтажу та експлуатації баштових кранів. За результатами перевірки виявлено 11 порушень вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки під час монтажу та експлуатації вказаних кранів. З метою усунення порушень, виявлених під час здійснення планової перевірки видано припис, яким зобов`язано відповідача усунути виявлені під час перевірки порушення.

Порушення, встановлені перевіркою є такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року позов задоволено. Застосовано до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді: зупинення експлуатації баштових кранів:

- PEINER SMK-104/1, 1980 року, заводський №104-159;

- PEINER SMK-106/1, 1980 року, заводський №106-075;

- PEINER SMK-107/1, 1979 року, заводський №107-146;

- POTAIN MC 68B, 2001 року, заводський №90002;

- RAIMONDI MRT 33+3E, 2004 року, заводський №1201113;

- PEINER MK 95 CITY, 2006 року, заводський №85.340.2;

- CADILLON C30140A, 1979 РОКУ, заводський №138;

- FM GRU 1240 cty, 1995 року, заводський №11165;

- PEINER MK 45, 1979 року, заводський №б/н;

- SIMMA POTAIN 28.52, 1981 року, заводський №б/н;

- SIMMA POTAIN 15.56, 1980 року, заводський №б/н.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, апелянт - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Зазначає, що постанова прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не взято до уваги те, що всі зазначені крани перебувають на підставі договору оренди на будівельних майданчиках - третіх осіб.

Вважає, що судом залишено поза увагою те, що позивачем не надано копій договорів оренди, та звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що наявність у його власності баштового крану не створює для нього обов`язку виконання приписів, оскільки їх експлуатація проводиться трьома особами на підставі договору користування.

Крім того, на момент проведення посадовими особами позивача планової перевірки, частина обладнання, визначене в позові, не використовувалось у виробничій діяльності та знаходилось у вимкненому стані, а деякі крани демонтовано, про що було надано суду відповідні акти.

Стверджує, що у рішенні суду відсутнє обґрунтування щодо ризику спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, оскільки часткове виконання вимог, визначені в акті вже було проведено.

Відтак просить вимоги апеляційної скарги задовольнити, рішення скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні позовних вимог Управління Держпраці у Закарпатській області відмовити.

Управлінням Держпраці у Закарпатській області подано відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначається, що відповідач не надав суду доказів на спростування всіх виявлених порушень зафіксованих в Акті перевірки, а надані відповідачем акти монтажу та огляду баштових кранів не підтверджують усунення всіх виявлених порушень, встановлених перевіркою. Надання відповідачем актів демонтажу кранів також не підтверджує того, що дані крани відповідачем виведені з експлуатації та в подальшому вже не будуть експлуатуватись.

Відтак, залишається ризик спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей, у зв`язку з чим суд прийшов до законного висновку про те, що позов Управління Держпраці у Закарпатській області про застосування заходів реагування до ФОП ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Вважає, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.02.2019 року у справі №0740/976/18 за адміністративним позовом Управління Держпраці у Закарпатській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про застосування заходів реагування - є законним і скасуванню не підлягає.

Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України).

Згідно частини 4 статті 229 Кодексу адміністративного судочинства Україниу разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю - доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 13 серпня 2018 року посадовою особою Управління Держпраці у Закарпатській області проведено планову перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки під час монтажу та експлуатації баштових кранів: PEINER SMK-104/1, 1980 року, заводський №104-159; PEINER SMK-106/1, 1980 року, заводський №106-075; PEINER SMK-107/1, 1979 року, заводський №107-146; POTAIN MC 68B, 2001 року, заводський №90002; RAIMONDI MRT 33+3E, 2004 року, заводський №1201113; PEINER MK 95 CITY, 2006 року, заводський №85.340.2; CADILLON C30140A, 1979 РОКУ, заводський №138; FM GRU 1240 cty, 1995 року, заводський №11165; PEINER MK 45, 1979 року, заводський №б/н; SIMMA POTAIN 28.52, 1981 року, заводський №б/н; SIMMA POTAIN 15.56, 1980 року, заводський №б/н.

За результатами перевірки складений Акт від 13 серпня 2018 року за № 06/04-18.

Перевіркою встановлено порушення вимог законодавства та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки під час монтажу та експлуатації вищевказаних кранів, зокрема:

1) Не розроблений проект виконання робіт (ПВР) на монтаж баштових кранів з урахуванням документації на встановлення і експлуатаційних документів (настанови з експлуатації, інструкції з монтажу, пуску, регулюванню та обкатки) підприємств виробників кранів, чим порушено п .2 глави 1 розділу ІІІ НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації важко підіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 3 розд. V акту перевірки);

2) Перед проведенням монтажу кранів не складається акт за результатами огляду, чим порушено п. 4 глави 1 розділу ІІІ НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації важко підіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 4 розд. V акту перевірки);

3) відсутні акти на закриття прихованих робіт, передбачені проектною документацією влаштування фундаментів для стаціонарних баштових кранів, чим порушено п. 5 глави 1 розділу ІІІ НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації важко підіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 5 розд. V акту перевірки);

4) Відсутні акти проведення монтажу кранів, що підтверджує проведення монтажних робіт і налагодження відповідно до вимог ПВР, чим порушено п. 6 глави 1 розділу ІІІ НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації важко підіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 6 розд. V акту перевірки);

5) Кранам не проведені експертні обстеження після закінчення призначеного строку служби (граничного строку експлуатації), чим порушено п.1 глави 4 розділу VI НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації важко підіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 7 розд. V акту перевірки);

6) Кранам не проводяться позачергові повні технічні огляди після демонтажу та встановлення на новому місці, чим порушено п. 5 глави 3 розділу VI НПАОП 0.00-1.80-18 «Правил охорони праці під час експлуатації важко підіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання» (п. 8 розд. V акту перевірки);

7) Не проведено чергові заміри опору розтікання на основних заземлювачах і заземлення магістралей та устаткування кранів, чим порушено п. 7.3.6НПАОП 40.1-1.21-98 «Правил безпечної експлуатації електроустановок споживачів» (п. 11 розд. V акту перевірки).

17 серпня 2018 року Управлінням ДСНС в Закарпатській області видано припис № 06/04-18 про усунення порушень, виявлених під час здійснення планової перевірки.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зазначив, що відповідач не надав суду доказів на спростування всіх виявлених порушень зафіксованих в акті перевірки № 06/04-18 від 13 серпня 2018 року, а надані позивачем акти монтажу та огляду баштових кранів не підтверджують усунення всіх виявлених порушень, встановлених перевіркою. Відтак, залишається ризик спричинення шкоди життю чи здоров`ю людей.

Суд першої інстанції зокрема дійшов висновку, що виявлені порушення нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, які зазначені в акті перевірки від 13 серпня 2018 року № 06/04-18 є достатньою підставою для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді зупинення експлуатації баштових кранів.

Судова колегія такий висновок суду першої інстанції вважає правильним, з огляду на наступне.

Так, правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю) визначені Законом України «Про основні засади державного нагляду контролю у сфері господарської діяльності».

Відповідно до частини 5статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності`виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Частиною 4 статті 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що виключно законами встановлюються: органи, уповноважені здійснювати державний нагляд (контроль) у сфері господарської діяльності; види господарської діяльності, які є предметом державного нагляду (контролю); повноваження органів державного нагляду (контролю) щодо зупинення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг; вичерпний перелік підстав для зупинення господарської діяльності; спосіб здійснення державного нагляду (контролю); санкції за порушення вимог законодавства і перелік порушень, які є підставою для видачі органом державного нагляду (контролю) припису, розпорядження або іншого розпорядчого документа.

Аналіз вказаних норм надає підстави для висновку про відповідність компетенції позивача щодо проведення заходів контролю.

Відповідно до ч.1ст.38 Закону України «Про охорону праці`державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері ядерної та радіаційної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства у сферах пожежної і техногенної безпеки; центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері санітарного та епідемічного благополуччя населення.

Згідно ч.1ст.39 Закону України «Про охорону праці`посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право, серед іншого:

видавати в установленому порядку роботодавцям, керівникам та іншим посадовим особам юридичних та фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, місцевим державним адміністраціям та органам місцевого самоврядування обов`язкові для виконання приписи (розпорядження) про усунення порушень і недоліків в галузі охорони праці, охорони надр, безпечної експлуатації об`єктів підвищеної небезпеки;

забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Відповідно до ч.7ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу, а у випадках, передбачених законом, також звертається у порядку та строки, встановлені законом, до адміністративного суду з позовом щодо підтвердження обґрунтованості вжиття до суб`єкта господарювання заходів реагування, передбачених відповідним розпорядчим документом.

Зі змісту вказаної норми слідує, що право на звернення до суду виникає у органу державного нагляду на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, та за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг.

При цьому, виходячи з системного аналізу положень Закону України «Про охорону праці» таЗакону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності», застосування судом заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) обумовлено встановленням порушення вимог законодавства у сфері охорони праці, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

У разі ж, якщо такі порушення не створюють загрозу життю та здоров`ю людей, орган Держпраці зобов`язаний самостійно вижити заходів реагування шляхом видання відповідного розпорядчого документа, який спрямований на усунення підконтрольним суб`єктом виявлених порушень.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про необхідність встановлення, чи є виявлені позивачем порушення такими, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей, та відповідно чи наявні підстави для застосування судом заходів реагування у сфері державного нагляду.

Так, під час розгляду адміністративної справи в суді першої інстанції виявлені порушення вимог чинного законодавства України, з якими пов`язано звернення з позовом до адміністративного суду; порушення стосуються безпосередньо правил експлуатації баштових кранів.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно зазначив, що експлуатація кранів з порушенням вимог чинних нормативно-правових актів створює реальну загрозу життю та здоров`ю оточуючих людей.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виявлені порушення нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, які зазначені в акті перевірки від 13 серпня 2018 року № 06/04-18 є достатньою підставою для застосування до відповідача заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді: зупинення експлуатації баштових кранів

Щодо твердження апелянта про часткове усунення порушень та не використання частини кранів слід зазначити, що суд не наділений повноваженнями виконувати функції органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері охорони праці, які в свою чергу є дискреційними, а тому тільки позивач при проведенні перевірки вправі оцінити якість виконаних робіт, спрямованих на усунення порушень.

Таким чином, надані відповідачем документи не можуть бути визнані такими, що беззаперечно свідчать про повне усунення усіх виявлених порушень.

Вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил у сфері охорони праці слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Водночас, існування (не усунення відповідачем) хоча б одного з порушень, встановлених позивачем, які загрожують життю та здоров`ю людей, вже є самостійною достатньою правовою підставою для застосування до нього заходів реагування.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 26.06.2018 року по справі № 823/589/16.

Згідно ч. 5ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Колегія суддів наголошує, що застосування відповідних заходів реагування є необхідним оперативним та превентивним способом впливу з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Таким чином, не має значення якою особою було допущено ці порушення, оскільки такий захід впливу застосовується контролюючим органом не з метою притягнення винних осіб до відповідальності, а виключно з метою уникнення заподіяння шкоди життю та здоров`ю людей, тобто має запобіжний характер.

Недодержання суб`єктами господарювання вимог у сфері охорони праці призводить до невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту усунення відповідачем виявлених порушень.

Крім того, захід реагування має також спонукаючий характер, направлений на забезпечення вимог законодавства у сфері охорони праці.

Вказані висновки кореспондується із правовою позицією Верховного Суду, яка викладена у постанові від 05.12.2018 р. по справі № 826/13896/16.

Також, згідно правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 28.02.2019 року по справі №810/2400/18, такий захід реагування, як повне або часткове зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту - не є санкцією за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, а є превентивним заходом, який спрямований на недопущення існування невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій та, відповідно, ризику завдання шкоди життю і здоров`ю населення.

Згідно ч.1ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч.1ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу.

Зазначені аргументи скаржника не можуть бути самодостатньою підставою для відмови в застосуванні заходів реагування у сфері державного нагляду в цій частині, відтак доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції з вищенаведених мотивів.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» передбачено застосування судами Конвенції та практики ЄСПЛ як джерела права.

Так, у п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

З огляду на викладене, суд першої інстанції обґрунтовано задовольнив позовні вимоги, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для його скасування відсутні.

Відповідно до ч.1ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судові витрати новому розподілу не підлягають.

Керуючись, ч. 4 с. 229, ч. 3 ст.243, ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст.ст. 322, 325, 329 КАС України , суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі № 0740/976/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н. М. Судова-Хомюк
судді В. Я. Макарик
М. А. Пліш
Повне судове рішення складено 11.06.2019 року.