Справа № 812/957/16
Суддя: Ястребова Любов Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2019 року справа № 812/957/16

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Ястребової Л.В., суддів: Казначеєва Е.Г., Компаніцєь І.Д.,

секретар Токарева А.Г.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Кузьминової І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 р. у справі № 812/957/16 (головуючий І інстанції Чиркін С.М., складену в повному обсязі 28.02.2019 року в м.Сєвєродонецьку Луганської області) за позовом Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа Головне управління Державної казначейської служби України у Луганській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» (далі позивач, ПАТ «Луганськтепловоз») звернувся до суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі відповідач) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Луганської області (далі третя особа) про визнання протиправною бездіяльність відповідача у неподанні протягом п`яти днів до Головного управління Державної казначейської служби України у Луганської області висновку про відшкодування позивачу податку на додану вартість за липень 2014 року на суму 34 271 097,00 грн. та зобов`язати відповідача подати висновок із зазначенням суми податку на додану вартість, що підлягає бюджетному відшкодуванню за декларацією з ПДВ за липень 2014 року в розмірі 34 271 097,00 грн.

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 20.09.2016, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність СДПІ щодо неподання органу державної казначейської служби висновку про суми відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» ПДВ за липень 2014 року. Зобов`язано СДПІ подати до органу державної казначейської служби висновок про відшкодування ПАТ «Луганськтепловоз» ПДВ за податковою декларацією з ПДВ за липень 2014 року у сумі 34 271 097 грн. 00 коп. (т.1 а.с. 210-213).

Постановою Верховного Суду від 29.03.2018 частково задоволено касаційну скаргу Офісу великих платників податків ДФС, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 20.09.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 23.11.2016 скасовано. Справу направлено на новий розгляд до Луганського окружного адміністративного суду (т.3 а.с. 172-178).

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 19.06.2018 року відмовлено у задоволенні клопотання представника позивача про заміну відповідача Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м.Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС на її процесуального правонаступника - Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби (далі - І-й Відповідач) та залучено до участі у справі як співвідповідача Головне управління ДФС у Луганській області (далі - ІІ-й Відповідач, т.3 а.с. 224-226).

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 року у задоволенні позовних вимог ПАТ «Луганськтепловоз» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, Головного управління ДФС у Луганській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Державної казначейської служби України у Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії - відмовлено (т.5 а.с. 49-55).

Не погодившись з таким рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення суду прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що податкові органи не заперечують достовірність визначення заявленої до відшкодування суми ПДВ та її підтвердження за результатами проведених перевірок. Разом з відзивом від 09.07.2018 року на позовну заяву ПАТ «Луганськтепловоз», ГУ ДФС у Луганській області надало докази на підтвердження проведення камеральних перевірок всіх уточнюючих розрахунків, наданих позивачем до декларації за липень 2014 року та відсутності порушень, за результатами проведених перевірок. Заявлена до бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку сума ПДВ у розмірі 34 271 097,00 грн. є підтвердженою, тобто узгодженою у розумінні вимог ПК України. Звертає увагу суду, що заява про повернення суми бюджетного відшкодування по декларації за липень 2014 року відповідала критеріям, визначеним п. 56 підрозділу 2 Розділу ХХ «Перехідні положення» і мала бути внесена до Тимчасового реєстру до 01.02.2017 року, однак внесена не була у зв`язку з протиправною бездіяльністю податкового органу. З 01.02.2017 року Тимчасовий реєстр взагалі був закритим для інформаційного наповнення, так як ведення даного реєстру було взагалі законодавством не передбачено. Як діючими, так і прийнятими раніше нормативно- правовими актами не регламентується порядок внесення заяв про повернення суми бюджетного відшкодування поза встановлені строки, у разі не виконання податковими органами передбачених законом дій щодо такого внесення. Як раніше, так і на даний час Тимчасовий реєстр не працює. Це встановлено Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду та зазначено в ухвалі від 26.06.2018 року по справі №826/7380/15. Податковий орган був зобов`язаний внести дані заяви про відшкодування суми ПДВ по декларації за липень 2014 року, саме до Реєстру заяв. Позивач вважає безпідставним твердження суду про те, що суд позбавлений можливості підтвердити або спростувати інформацію ГУ ДФС у Луганській області про внесення до Тимчасового реєстру невідшкодованої суми ПДВ. Тимчасовий реєстр є у вільному доступі на сайті ДФС і на час ухвалення рішення та подання даної апеляційної скарги заява позивача по основній декларації з ПДВ за липень 2014 року або по будь-якому з уточнюючих розрахунків до даної декларації, у Тимчасовому реєстрі відсутні.

У судовому засіданні представник позивача підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі.

Представник відповідача проти доводів апеляційної скарги заперечувала. Від представника третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, позивач - Публічне акціонерне товариство «Луганськтепловоз» зареєстроване як юридична особа (і.к. 05763797) та внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (т.1 а.с. 13).

Позивач зареєстрований як юридична особа в м. Сєвєродонецьку Луганської області, вул. Гагаріна буд. 52-б (т.4 а.с. 12-16, т.1 а.с. 13-18). Сторони визнали, що за даною адресою зареєстрований орган управління, фактично виробничі потужності, основні засоби та керівництво знаходиться в м. Луганську вул. Фрунзе 107.

Позивач є платником податку на додану вартість на загальних умовах, що підтверджується витягом № 027 з реєстру платників податку на додану вартість (т.1 а.с. 12). Перебуває на податковому обліку як платник податків у спеціалізованій державній податковій інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби (т.1 а.с. 14).

ПАТ «Луганськтепловоз» подано до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального Головного управління ДФС (далі СДПІ) податкову декларацію з податку на додану вартість за липень 2014 року, в якій з урахуванням уточнюючого розрахунку від 11.06.2015 № , від 07.08.2015 № заявлено до бюджетного відшкодування суму ПДВ в загальному розмірі 34 271 097,00 грн.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Цим Кодексом визначаються функції та правові основи діяльності контролюючих органів, визначених пунктом 41.1 статті 41 цього Кодексу, та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відповідно до підпункту 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 ПК України контролюючими органами щодо податків, які справляються до бюджетів та державних цільових фондів, а також стосовно законодавства, контроль за дотриманням якого покладається на органи державної податкової служби, є органи державної податкової служби.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

У період з 05.05.2015 по 13.05.2015 уповноваженими особами податкової інспекції проведено документальну позапланову невиїзну перевірку достовірності та законності нарахування ПАТ «Луганськтепловоз» заявленого бюджетного відшкодування в податковій декларації з ПДВ за липень 2014 року, результати якої оформив актом від 20.05.2015 № 10/19-0/305763797 та встановлено порушення статей 198, 200 та 201 Податкового кодексу України, а саме: завищення суми податкового кредиту за липень 2014 у сумі 554 173,00 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду у сумі 554 173,00 грн, завищення заявленої суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку за липень 2014 року на загальну суму ПДВ в розмірі 554 173,00 грн. (т.1 а.с. 19-43).

Не погодившись із висновками Акту документальної позапланової невиїзної перевірки від 20.05.2015 № 10/19-0/305763797 позивачем подано заперечення № 866-167 від 26.05.2015 (т.1 а.с. 44).

Спеціалізованою державною податковою інспекцією, в якій на той час Позивач перебував на обліку, за результатами розгляду заперечень ПАТ «Луганськтепловоз» змінено рішення, викладене в акті перевірки від 20.05.2015 № 10/19-0/305763797, та встановлено завищення податкового кредиту за липень 2014 року на суму ПДВ 398 877,00 грн. та завищено бюджетне відшкодування за липень 2014 на суму ПДВ в розмірі 398 877,00 грн (т.1 а.с. 45-46).

У зв`язку з чим, СДПІ винесені податкові повідомлення рішення від 08.06.2015 № форми «В4» про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість за липень 2014 у розмірі 398 877, 00 грн. та № форми В1 про зменшення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість за липень 2014 у сумі 398 877,00 грн. та зобов`язання сплатити штрафні (фінансові) санкції у розмірі 99 719,25 грн. (т.1 а.с. 47, 48).

Постановою Луганського окружного адміністративного суду від 05.10.2015 у справі № 812/515/15 задоволений адміністративний позов ПАТ «Луганськтепловоз» до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів про визнання недійсними та скасування податкових повідомлень-рішень форми «В1» від 08.06.2015 № , форми «В4» від 08.06.2015 № задоволено частково (т.1 а.с. 50-53).

Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21.12.2015 у справі № 812/515/15 апеляційну скаргу ПАТ «Луганськтепловоз» задоволено частково, постанову Луганського окружного адміністративного суду від 05 жовтня 2015 року у справі № 812/515/15 скасовано, позов ПАТ «Луганськтепловоз» задоволено, визнано недійсним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів форми «В1» від 08.06.2015 № про зменшення Публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» суми бюджетного відшкодування (у тому числі заявленого в рахунок зменшення податкових зобов`язань наступних періодів) з податку на додану вартість у розмірі 398 877 грн. та нарахування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 99 719,25 грн., визнано недійсним та скасовано податкове повідомлення-рішення Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів форми «В4» від 08.06.2015 № про зменшення Публічному акціонерному товариству «Луганськтепловоз» розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 398 877,00 грн. (т.1 а.с. 54-59).

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 09.02.2016 повернуто касаційну скаргу Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління Міндоходів. (т. 1 а.с. 60).

На підставі зазначеного позивач вважав, що підтверджено його право ПАТ «Луганськтепловоз» на бюджетне відшкодування ПДВ за липень 2014 року на суму 34 271 097,00 грн.

Згідно довідки Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Луганську Міжрегіонального головного управління ДФС про суму залишку бюджетного відшкодування податку на додану вартість станом на 05.09.2016 із суми, заявленої до відшкодування в декларації за звітний період липень 2014 року, фактично відшкодовано 126 083,00 грн., залишок бюджетної заборгованості за звітний період станом на 05.09.2016 становить 34 271 097,00 грн. основної заборгованості (т.1 а.с. 181).

Відповідно до пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п.п. 200.7, 200.10 ст.200 Податкового кодексу України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації. Протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних.

Згідно з п. 200.11 ст. 200 Податкового кодексу України за наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки.

Перелік достатніх підстав, які надають право контролюючим органам на позапланову виїзну документальну перевірку платника податку на додану вартість для визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування податку, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На підставі п.п. 200.12, 200.13 ст. 200 Податкового кодексу України в редакції на момент виникнення спірних правовідносин, контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету. На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган Державного казначейства України видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку органу державної податкової служби.

ПАТ «Луганськтепловоз» стверджує, що контролюючий орган не подав у визначений законодавством строк до органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Згідно із інформацією, зазначеною у пункті Акту позапланової документальної перевірки у тому числі за липень 2014 року, від 20.05.2015 позивачем було завищено суму податкового кредиту за липень 2014 року в сумі 554 173,00 грн, що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та податкового кредиту поточного звітного податкового періоду у сумі 554 173 грн. 00 коп. Тоді як, у відповідності до пункту 4.2 цього ж висновку, відповідачем не встановлено порушень при відображені позивачем у декларації за серпень 2014 року від`ємного значення з ПДВ у сумі 4 156 433,00 грн. та бюджетного відшкодування ПДВ у сумі 7 749 208,00 грн. Тобто, в акті перевірки відсутні висновки про підтвердження або не підтвердження заявленої суми 34 397 180,00 грн. (т.1 а.с. 19-43).

За таких обставин само по собі скасування податкового повідомлення-рішення у справі № 812/515/15 не свідчить про підтвердження спірної суми.

У червні та серпні 2015 року Позивач надав уточнюючі розрахунки (т.1 а.с. 153-157; 162-166), згідно із якими заявлене бюджетне відшкодування з ПДВ у липні 2014 року було зменшене до 34 271 097,00 грн. при цьому у довідці від 29.04.2015 № 19-0/05763797 зазначено про необхідність проведення документальної позапланової перевірки, що свідчить про відсутність підтвердженої суми бюджетного відшкодування (т.5 а.с. 4 -7).

Таким чином, на виконання вимог ст. 77 КАС України Позивач не надав інформації про узгодження суми бюджетного відшкодування за результатами останнього уточненого розрахунку.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно з пунктом 15.1 статті 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до підпункту 16.1.2 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на Позивача у справі покладений обов`язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом.

Порядок визначення суми податку, що підлягає відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків, врегульовано статтею 200 ПК України (в редакції чинній у спірний період), згідно з пунктом 200.1 якої сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 цієї статті визначено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума: а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу; б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За приписами пункту 200.7 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

У відповідності до пункту 200.10 та пункту 200.11 статті 200 ПК України протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном отримання податкової декларації, контролюючий орган проводить камеральну перевірку заявлених у ній даних. За наявності достатніх підстав, які свідчать, що розрахунок суми бюджетного відшкодування було зроблено з порушенням норм податкового законодавства, контролюючий орган має право провести документальну позапланову виїзну перевірку платника для визначення достовірності нарахування такого бюджетного відшкодування протягом 30 календарних днів, що настають за граничним терміном проведення камеральної перевірки .

Контролюючий орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету (пункт 200.12. статті 200 ПК України).

На підставі отриманого висновку відповідного контролюючого органу орган, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, видає платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку протягом п`яти операційних днів після отримання висновку контролюючого органу (пункт 200.13 статті 200 ПК України).

Тобто, виходячи з приписів наведених норм, у разі виконання платником податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування, передбачених пунктів 200.7 - 200.8 статті 200 ПК України вимог, та підтвердження достовірності нарахування такого відшкодування органом державної податкової служби за результатами проведення камеральної чи документальної позапланової виїзної перевірки, цей орган зобов`язаний у п`ятиденний строк після закінчення перевірки подати органу Державного казначейства України висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню з бюджету.

Протягом п`яти операційних днів після отримання зазначеного висновку орган Державного казначейства України повинен видати платнику податку зазначену в ньому суму бюджетного відшкодування шляхом перерахування коштів з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку в обслуговуючому банку.

Станом на час виникнення спірних правовідносин механізм взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість був визначений Порядком взаємодії органів державної податкової служби та органів державної казначейської служби в процесі відшкодування податку на додану вартість, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17.01.2011 № 39 (далі - Порядок № 39), згідно з пунктом 6 якого, у разі коли за результатами проведення перевірок платника податку з урахуванням вимог статей 73 і 83 ПК України підтверджено достовірність нарахованої суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, орган державної податкової служби складає висновок про суми відшкодування податку на додану вартість (далі - висновок), в якому зазначає суму, що підлягає відшкодуванню з державного бюджету.

Відповідно до пункту 7 Порядку № 39 орган державної податкової служби за місцем реєстрації платника податку зобов`язаний подати органові державної казначейської служби висновок протягом: трьох робочих днів після закінчення камеральної перевірки податкової декларації платника податку, який має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п`яти робочих днів після закінчення перевірки платника податку, який не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

За приписами пункту 9 Порядку № 39 на підставі висновку та узагальненої інформації про обсяги сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначені у висновках, орган державної казначейської служби перераховує платникові податку зазначену у висновку суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість з бюджетного рахунка на поточний банківський рахунок платника податку, відкритий в обслуговуючому банку, протягом: трьох операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку має право на автоматичне бюджетне відшкодування податку на додану вартість; п`яти операційних днів після отримання висновку в разі, коли платник податку не має права на автоматичне відшкодування податку на додану вартість.

Тобто, за правилами Порядку № 39 у разі підтвердження контролюючим органом достовірності нарахування платником податку суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, контролюючий орган зобов`язаний скласти та надіслати органу державної казначейської служби висновок про суму відшкодування податку на додану вартість.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок із зазначенням суми, що підлягає відшкодуванню за спірною декларацією, податковим органом не складався.

З 01.01.2017 набрав чинності Закон України від 21.12.2016 № 1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні», яким був змінений порядок здійснення бюджетного відшкодування, який не передбачає надання контролюючим органом висновку про відшкодування та його направлення до органу державного казначейства, оскільки таке відшкодування здійснюється в автоматичному порядку на підставі інформації, відображеної в Реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Пунктом 52 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (з урахуванням доповнень, внесених Законом № 1797) визначено, що до 10 січня 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, зобов`язаний на підставі реєстрів заяв про повернення суми бюджетного відшкодування платникам податку, які відповідають та які не відповідають критеріям, визначеним пунктом 200.19 статті 200 цього Кодексу, в редакції, що діяла до 1 січня 2017 року, сформувати єдиний Реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування у хронологічному порядку їх надходження.

Формування, ведення, бюджетне відшкодування та офіційне публікування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 56 підрозділу 2 Розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (з урахуванням доповнень, внесених Законом № 1797) до 1 лютого 2017 року центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, формує у хронологічному порядку надходження заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість Тимчасовий реєстр заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету.

Формування, ведення та офіційне публікування Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеного у цьому пункті, здійснюються у порядку, визначеному статтею 200 цього Кодексу.

Відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у такому реєстрі, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік. Розподіл сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість, визначених законом про Державний бюджет на відповідний рік, між Тимчасовим реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, зазначеним у цьому пункті, та Реєстром заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 березня 2017 року № 189 «Деякі питання бюджетного відшкодування податку на додану вартість» встановлено, що відшкодування узгоджених сум податку на додану вартість, зазначених у Тимчасовому реєстрі заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, поданих до 1 лютого 2016 року, за якими станом на 1 січня 2017 року суми податку на додану вартість не відшкодовані з бюджету, здійснюється в хронологічному порядку відповідно до черговості надходження заяв про повернення таких сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість в межах сум, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Внесення даних та ведення Тимчасового реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість здійснюється у порядку, визначеному статтею 200 Податкового кодексу України та постановою Кабінету Міністрів України від 25 січня 2017 року № 26 Про затвердження Порядку ведення реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - Порядок № 26).

Згідно з пунктом 3 Порядку № 26 формування Реєстру здійснюється автоматично на підставі баз даних ДФС та Казначейства.

За приписами пункту 4 Порядку № 26 орган ДФС вносить до Реєстру певні дані, зокрема, - дату подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість (далі - заява) на рахунок платника податку у банку, поданої у складі податкової декларації з податку на додану вартість (далі - податкова декларація) або уточнюючого розрахунку з податку на додану вартість (далі - уточнюючий розрахунок) (в разі їх подання); - суму податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначену в кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку у банку та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету; - дату початку та закінчення проведення перевірки даних податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна); дату складення та вручення платнику податку акта перевірки; -дату та номер податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням уточнюючого розрахунку (у разі їх подання), не узгоджену органом ДФС; -дату початку оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, що оскаржується; -дату закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та суму бюджетного відшкодування, узгоджену за результатами оскарження; - суму узгодженого органом ДФС бюджетного відшкодування за кожною заявою та дату її узгодження.

Згідно з пунктом 6 Порядку № 26 повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення заяв до Реєстру.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що Реєстри заяв про повернення суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість, передбачають його інформаційне наповнення, зокрема, внесення інформації про узгоджену суму бюджетного відшкодування, яка підлягає перерахуванню платнику податків.

Головне управління ДФС у Луганській області зазначило, що виконало покладені на нього обов`язки та передало до відповідного реєстру спірну суму не відшкодованого ПДВ в сумі 34 397 180,00 грн. (т.5 а.с. 11).

Згідно із п.17.1.1. ст. 17 ПК України платник податків має право безоплатно отримувати у контролюючих органах, у тому числі і через мережу Інтернет, інформацію про податки та збори і нормативно-правові акти, що їх регулюють, порядок обліку та сплати податків та зборів, права та обов`язки платників податків, повноваження контролюючих органів та їх посадових осіб щодо здійснення податкового контролю.

У зв`язку із неодноразовим зверненням Позивача із заявами про корегування суми бюджетного відшкодування та відсутністю остаточної оцінки відомостей про проведення контролюючим органом перевірки достовірності такого нарахування (щодо зменшеної суми) у відповідності до наведених приписів положень статті 200 ПК України, суд позбавлений можливості підтвердити або спростувати інформацію Головного управління ДФС у Луганській області про внесення до відповідного реєстру спірної суми не відшкодованого ПДВ в сумі 34 397 180,00 грн (т.5 а.с. 11).

Згідно з Положенням про Головне управління ДФС у Луганській області, затвердженим наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2017 № 503 (т.4 а.с. 29-41). Головне управління ДФС у Луганській області є територіальним органом Державної фіскальної служби України, який підпорядковується Державній фіскальній службі України. Головне управління ДФС у Луганській області є органом доходів і зборів. Основними завданнями Головного управління ДФС у Луганській області є забезпечення реалізації державної податкової політики та політики у сфері державної митної справи, державної політики у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового, митного (при виконанні повноважень з контрольно-перевірочної, оперативно-розшукової роботи, досудового розслідування, перевірок фінансових операцій, які можуть бути пов`язані з відмиванням доходів, одержаних злочинним шляхом) законодавства, здійснення в межах повноважень, передбачених законом, контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів та інших платежів, державної політики у сфері контролю за виробництвом та обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, державної політики з адміністрування єдиного внеску, а також боротьби з правопорушеннями під час застосування законодавства з питань сплати єдиного внеску, державної політики у сфері контролю за своєчасністю здійснення розрахунків в іноземній валюті в установлений законом строк, дотриманням порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), а також за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів.

Відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Головне управління ДФС у Луганській області, затвердженого наказом Державної фіскальної служби України від 31.07.2017 № 503, Головне управління ДФС у Луганській області відповідно до покладених на нього завдань здійснює адміністрування податків і зборів та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечує контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету і відповідних позабюджетних фондів.

Підпунктами 45, 59 пункту 4 Положення визначено, що Головне управління ДФС у Луганській області здійснює контроль за правомірністю бюджетного відшкодування податку на додану вартість. Організовує збір податкової інформації та вносить її до інформаційних баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику.

З вищевикладеного суд дійшов висновку, що з 01.01.2018 у зв`язку з переданням ПАТ «Луганськтепловоз» на облік як платника податків до Державної податкової інспекції у м.Сєвєродонецьку Головного управління ДФС у Луганській області вжиття певних заходів для повернення позивачу суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість належать до компетенції Головного управління ДФС у Луганській області як контролюючого органу.

Приймаючи до уваги наявність неспростованої інформації ІІ-го Відповідача про передачу певної інформації до відповідного Реєстру суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог до останнього.

При цьому визначення достовірності нарахування бюджетного відшкодування є виключними повноваженнями органів Державної фіскальної служби, а відтак суд не може підміняти державний орган і вирішувати питання про підтвердження достовірності такого відшкодування.

Слід зазначити, що в матеріалах справи наявні листи Державної казначейської Служби україни від 28.10.2016 року №1208/239/18027 та 26.05.2017 №12108/486-8648, де зазначено, що Службою Бепеки України тимчасово зупинено операції з бюджетними коштами ПАТ «Луганськтепловоз» через їх причетність до функціонуючих непідконтрольних територій Луганської області, а також щодо самих листів Служби безпеки України від 15.12.2015 року, від 25.02.2016 року від 01.08.2016 року, від 26.08.2016 року з грифом «Для службового користування», де повідомлено, що відшкодування сум ПДВ ПАТ «Луганськтепловоз» може призвести до витрачання коштів на фінансування терористичної діяльності.

Відповідно до статті 25 Закону України «Про Службу безпеки України» № 2229-XII від 25.03.1992 у разі проведення заходів щодо боротьби з тероризмом і фінансуванням терористичної діяльності Служба безпеки України, її органи і співробітники мають право ініціювати згідно із законом питання накладення на невизначений строк арешту на активи, що пов`язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них за зверненням особи, яка може документально підтвердити потреби в покритті основних та надзвичайних витрат.

Отже, за наявності передбачених законом підстав, Служба безпеки України вправі здійснити заходи щодо обмеження фінансових операцій за участі юридичних осіб.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що вищезазначені листи Державної казначейської Служби україни, де зазначено, що Службою Бепеки України тимчасово зупинено операції з бюджетними коштами ПАТ «Луганськтепловоз» через їх причетність до функціонуючих непідконтрольних територій Луганської області носить роз`яснювальний характер для казначейської служби щодо здійснення безпосереднього бюджетного відшкодування, відтак, і роз`яснювальний характер для Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби.

Статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Луганськтепловоз» на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 р. у справі №812/957/16 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2019 р. у справі № 812/957/16 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 11 червня 2019 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку передбаченому ст.328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Ястребова

Судді Е.Г. Казначеєв

І.Д. Компанієць