Справа № 826/16257/18
Суддя: Літвіна Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Літвіної Н.М.

суддів Коротких А.Ю.

Федотова І.В.

при секретарі Мідянці А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві в особі Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві, щодо не виготовлення для перерахунку пенсії нової довідки ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення, з врахуванням всіх складових грошового забезпечення передбачених чинним законодавством, за формою передбаченою Додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988, та не направлення її до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві;

- зобов`язати Ліквідаційну комісію Головного управління Міністерства внутрішніх справ України в м. Києві виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві нову довідку ОСОБА_1 про розмір грошового забезпечення з повною реальною інформацією, за формою передбаченою Додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року № 45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», з урахуванням змін в грошовому забезпеченні, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року № 988, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад - 2 800 грн 00 коп., оклад за військовим (спеціальним) званням підполковник міліції/підполковник поліції - 2 200 грн 00 коп. надбавка за вислугу років (50%) - 2 500 грн 00 коп. надбавка за виконання особливо важливих завдань (50%), середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, у тому числі: премія щомісячна (100%) - 7848 грн 50 коп., всього - 19 447 грн 00 коп. з дати виникнення права на перерахунок.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року позову заяву повернуто позивачу.

Не погоджуючись з даною ухвалою, позивач - ОСОБА_1 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції вимог процесуального права просить скасувати ухвалу суду від 05 грудня 2018 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Станом на 05 червня 2019 року від відповідача відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У відповідності до ч. 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в п. 3, 5 - 7, 11, 14, 26 ч.1 ст. 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга є обґрунтовано та підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено позивачу п`ятиденний строк для усунення недоліків, які полягали у тому, що позовна заява від імені позивача подана та підписана представником позивача Нетребенко О.С. , на підтвердження повноважень якого до позовної заяви додано копію ордеру серії КС № 465016 та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 6801/10.

Згідно з ч. 6 ст. 169 КАС України копія ухвали про залишення апеляційної скарги без руху надсилається особі, яка подала позовну заяву.

Як зазначає суд першої інстанції поштове відправлення, яке містило ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху, надіслане ОСОБА_1 за його місцезнаходженням зазначеним в позовній заяві, передано до суду 08 жовтня 2018 року з відміткою поштового відділення на конверті за закінченням терміну зберігання.

Однак, матеріали справи не містять доказів надіслання копії зазначеної ухвали особі, яка від імені та в інтересах позивача подала до суду позовну заяву.

У зв`язку з чим колегія суддів вважає, що судом першої інстанції здійснено передчасні висновки про можливість повернення позовної заяви, не з`ясувавши обставини щодо фактичної можливості виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року особою, яка подала позовну заяву.

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Особливості представництва в адміністративному судочинстві передбачено, серед іншого, ч. 4 ст. 59 КАС України, згідно з якою повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданими відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

У свою чергу, відповідно до зазначеного Закону (ч. 1 ст. 26) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги; ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката; Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Відповідно до пункту 4 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 17 грудня 2012 року № 36, зі змінами, внесеними рішенням Ради адвокатів України від 27 травня 2017 року № 151 (далі - Положення), ордер видається адвокатом, адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням та повинен містити обов`язкові реквізити, передбачені цим Положенням.

Згідно з пунктом 14 Положення про обмеження правомочності адвоката, встановлені угодою про надання правової допомоги, останній, або керівник адвокатського об`єднання (бюро) зобов`язані вказати на звороті ордера.

Зазначена норма узгоджується з імперативною вимогою ч. 4 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», положеннями ст. ст. 55, 57 КАС України, ст. ст. 237, 240 ЦК України, що спрямовані на забезпечення інтересів особи, яка прийняла рішення брати участь у судовому процесі через представника, гарантування захисту її інтересів цим представником в межах наданих йому повноважень, що забезпечує справедливе і ефективне судочинство.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Таким чином, статус особи як адвоката може підтверджуватись свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України.

Відповідно до ч. 4 ст. 59 КАС України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Згідно з ч. 6 ст. 59 КАС України оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивача є адвокатом (свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії КС № 6801/10 від 27 червня 2018 року) і на нього поширюється дія Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року № 5076-VI.

Відповідно до ч. 9 ч. 1 ст. 20 цього Закону під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Оскільки представник позивача Нетребенко О.С. звернувся до суду з позовом від імені ОСОБА_1 він, як адвокат, має професійне право посвідчувати копії документів у справі, зокрема копії ордеру, договору, свідоцтва та інших письмових доказів по справі.

Окрім того, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 94 КАС України учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналом, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення. Інших вимог до копій письмового документа процесуальний закон не містить.

Суд першої інстанції під час прийняття оскаржуваної позивачем ухвали необґрунтовано не врахував, що згідно зі ст. 160 та ст. 161 подання оригіналів документів на підтвердження повноважень у особи, яка підписала позовну заяву, не передбачено та окремих спеціальних вимог для засвідчення копій не встановлено.

Отже, мотиви оскаржуваної ухвали не відповідають нормам процесуального права (ст. 59, 94 КАС України) та нормам матеріального права (ст. 20 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»), що призвело до обмеження адвоката Нетребенко О.С. у реалізації професійних прав, а його довірителя - права на доступ до суду.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 803/886/18 та від 17 січня 2019 року у справі № 809/1092/18.

Колегія суддів зазначає, що повертаючи позовну заяву позивачу суд першої інстанції не посилався на відсутність документів, які підтверджують повноваження представника позивача, а на те, що до суду не надано документів, зазначених в ухвалі суду про залишення апеляційної скарги без руху, тобто не надано оригіналу ордеру на підтвердження повноважень представника позивача.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що до суду надавалась копія ордеру засвідчена підписом адвоката (а.с. 59).

У зв`язку з зазначеними вище обставинами колегія суддів вважає помилковим висновок Окружного адміністративного суду міста Києва про наявність підстав для повернення позову з підстав, що були зазначені в оскаржуваній ухвалі суду.

Враховуючи, що доводи апеляційної скарги позивача спростовують висновки суду першої інстанції, які містяться в ухвалі Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити вказану скаргу та скасувати ухвалу суду першої інстанції, як таку, що прийнята з порушенням вимог процесуального законодавства та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Одночасно колегія суддів зазначає, що однією із найважливіших конституційних гарантій забезпечення та захисту прав та свобод особи є закріплення права на судовий захист.

Відповідно до ст. 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України 25 грудня 1997 року по справі № 9зп).

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 312, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів, з урахуванням положень ст. 329 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Н.М. Літвіна

Судді А.Ю. Коротких

І.В. Федотов

Повний текст постанови виготовлено 10 червня 2019 року.