Справа № 452/1530/17
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4632/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Большакової О.О., Макарика В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Цар М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби на рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року (головуючий суддя Карнасевич Г.І., м. Самбір) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби- Скоромний Ярослав Ігорович про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівської митниці Державної фіскальної служби, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, в.о. заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби - Скоромний Ярослав Ігорович в якому просила визнати протиправною та скасувати постанову у справі про порушення митних правил № 1960/20900/17 від 12 червня 2017 року виконуючого обов`язки заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року позовні вимоги задоволено, визнано протиправною та скасовано постанову у справі про порушення митних правил № 1960/20900/17 від 12 червня 2017 року виконуючого обов`язки заступника начальника Львівської митниці Державної фіскальної служби ОСОБА_2 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України і накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 8500 (вісім тисяч п`ятсот) гривень.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Львівська митниця Державної фіскальної служби оскаржила його в апеляційному порядку, вважає висновки суду помилковим та необгрунтованим, а саме рішення незаконним, тому просить скасувати рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.12.2018 і прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В апеляційній скарзі зазначає, що 19.05.2017 о 05 год 01 хв в зону митного контролю пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС, із Республіки Польща до України, в`їхав автомобіль марки «VWTRANSPORTER», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_3 , разом із 5 пасажирами.

В ході митного контролю вказаного транспортного засобу та внесення даних про нього та осіб, які ним переміщуються, в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що пасажир вищевказаного автомобіля гр. України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20:37 через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС по смузі руху митного контролю «зелений коридор» ввезла легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO» р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплати при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення за межі митної території України вказаного автомобіля, станом на 19.05.2017.

Частиною 1 ст.381 МК України встановлено, що транспортні засоби особистого користування, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, дозволяється ввозити на митну територію України з метою транзиту без письмового декларування та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів з метою вільного обігу. При цьому, згідно з гл.55 р.ХІІ МК України поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України (письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо). У відповідності до ст. 95 Митного кодексу України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - п`ять діб.

Згідно ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

При цьому апелянт зазначає, що хоч транспортний засіб керований гр. ОСОБА_1 не є транспортним засобом комерційного призначення, на нього поширюється регулювання ч. 3 ст. 470 МК України, оскільки згідно з п. 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, термін «товар» вживаються в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі. Таким чином поняття «транспортний засіб особистого користування охоплюється поняттям «товар», оскільки він є рухомою річчю.

Нормами ст.ст. 90 та 93 МК України визначено що товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст.95 МК України.

Будь-яких підтверджуючих документів щодо аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб у відповідності до вимог ст. 460 МК України, гр. ОСОБА_1 не надала.

Таким чином громадянка України ОСОБА_1 , станом на 19.05.2017р. перевищила більше ніж на десять діб встановлений ч.1 ст.95 МК України строк доставки товару - легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO» р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення (пункту вивезення за межі митної території України). Отже, в діях гр. ОСОБА_1 наявний склад порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч. 3 ст. 470 МК України.

ОСОБА_1 стверджує про те, що 27.09.2015 вона не ввозила на митну територію України автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO» р.н. НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 , а переміщувалася в останньому в якості пасажира. Проте, згідно інформації, яка міститься в єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) ДФС України вищевказаний транспортний засіб на митну територію України ввезла саме ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є, зокрема, інші документи (належним чином завірені їх копії або витяги з них) та інформація, у тому числі ті, що перебувають в електронному вигляді.

При цьому, згідно п. 7 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118. власник транспортного засобу або вповноважена особа, який переміщує транспортний засіб через митний кордон України, пред`являє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, що підтверджують право власності на транспортний засіб або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Згідно п. 9 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України» затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 № 1118, не підлягає пропуску через митний кордон України транспортний засіб, увезення якого в Україну заборонено згідно із законодавством або на який відсутні документи, що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження).

Пунктом 34 ч.1 ст.4 МК України визначено, що перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення. Відповідно до п. 2 ч.2 ст. 191 МК України перевізники зобов`язані: у строк, встановлений статтею 95 цього Кодексу, доставляти товари до органу доходів і зборів призначення, а також подавати передбачені законодавством документи на них.

Враховуючи, що транспортний засіб було ввезено на митну територію України позивачем, обов`язок вивезення такого покладено на нього та, відповідно, в нього наявні документи на право користування цим транспортним засобом.

Окрім того, пунктом 7 Типової технологічної схеми здійснення митного контролю автомобільних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, у пунктах пропуску через державний кордон, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 року № 451 встановлено, що митний контроль автомобільних транспортних засобів і товарів у пунктах прописку здійснюється шляхом застосування, зокрема, таких форм митного контролю:

перевірка документів та відомостей, які відповідно до законодавства надаються митним органам під час переміщення автомобільних транспортних засобів і товарів через митний кордон України;

облік автомобільних транспортних засобів і товарів.

Тож за умови неподання позивачем документів в якості уповноваженої особи, посадовою особою митниці не була би внесена до програмно - інформаційних комплексів (ПІК) відповідна інформація про позивача як особу - перевізника транспортного засобу.

Апелянт зазначає, що за обставин аналогічної справи, де «в своєму поясненні скаржник у справі вказав, що 14 жовтня 2016 року повертався... в транспортному засобі... в якості пасажира... Про те, що вказаний автомобіль оформлено на його ім`я, він не знав». Верховний Суд своєю постановою від 13.02.2018 № К/9901/3030/17 (308/6260/17) залишив касаційну скаргу позивача без задоволення. При цьому, колегія суддів у цьому рішенні зазначає, що «при оформленні зобов`язання про транзит визначальним є не факт знаходження особи за кермом автомобіля та наявності прав на керування транспортним засобом, а факт зазначення такої особи у поданих документах власником транспортного засобу або уповноваженою особою».

У рішенні суд першої інстанції вказує на невідповідність місця (реєстрації) проживання позивача внесеними до електронного журналу пасажирського ПП з відомостями зазначеними в паспорті громадянина України НОМЕР_4 . виданим Самбірським МВ УМВС України у Львівській області від 02.07.1998.

Згідно витягу з електронного журналу пасажирського ПП під час перетину митного кордону України громадянкою ОСОБА_1 було подано закордонний паспорт НОМЕР_5 . Щодо невідповідності місця проживання зазначеного в електронному журналі пасажирського ПП та фактичного, то апелянт зазначає, що в закордонному паспорті відсутня адреса місця (реєстрації) проживання, а тому така вноситься зі слів громадянина.

Крім того у рішенні суд першої інстанції взяв до уваги той факт, що позивач звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення кримінального правопорушення, однак відповідно до ст. 78 КАС України тільки вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковим для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, щодо якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Отже, сам факт звернення у правоохоронні органи не підтверджує, що проти гр. ОСОБА_1 вчинені злочинні дії, і на даний момент інформації про прийняте рішення щодо вчинення відносно неї протиправних дій третіх осіб - немає.

ОСОБА_1 правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою в.о. заступника начальника Львівської митниці ДФС - начальника управління протидії митним правопорушенням Скоромного Я.І. у справі про порушення митних правил №1960/20900/17 від 12.06.2017 року визнано винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка народилася та проживає в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , виданий 29.11.2011, орган, що видав - 4637, ПІН 195201796, у порушенні митних правил, передбачених ч. 3 ст. 470 Митного кодексу України, та накладено на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн за те, що вона 27.09.2015, близько 20 год. 37 хв.,через пункт пропуску «Шегині» митного поста «Мостиська» Львівської митниці ДФС по смузі руху митного контролю «зелений коридор» ввезла легковий автомобіль марки «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , без письмового декларування та сплати всіх митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплати при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб). Згідно автоматизованої системи митного оформлення АСМО «Інспектор» та єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС) Держмитлужби України вказаний транспортний засіб з митної території України станом на 19.05.2017 не вивозився.

Розглядаючи спір суд першої інстанції вірно вказав, що відповідно до статей 90, 95 МК України транзитом визначається митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома органами доходів і зборів України або в межах зони діяльності одного органу доходів і зборів без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності для автомобільного транспорту - 10 діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб.

За порушення строків, визначених ст.95 МК України, встановлена відповідальність, передбачена ст. 470 МК України.

У відповідності до ч. 3 ст. 470 МК України перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення, митних або інших документів на ці товари більше, ніж на десять діб, а так само втрата цих товарів, транспортних засобів, документів чи видача їх без дозволу органу доходів і зборів - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 14 Розділу І «Загальні положення» Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України, затверджених Наказом Державної митної служби України від 17.11.2005 №1118 встановлено, що митні органи для звітності ведуть облік ТЗ, що переміщуються через митний кордон України і належать громадянам, із застосуванням Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (далі - ЄАІС), яка створюється з метою забезпечення реалізації державної політики у митній справі, серед основних завдань якої є збирання, оброблення, створення, накопичення, аналіз, передавання та зберігання інформації у сфері митної справи, а також контроль за переміщенням вантажів, що перебувають під митним контролем, як через митний кордон України, так і в її межах.

В підтвердження факту перетину позивачем ОСОБА_1 кордону та ввезення нею на митну територію України згаданого вище автомобіля, відповідачем подано витяг з бази даних митниці щодо перетину кордону 27.09.2015 автомобіля марки «MERCEDES-BENZVITO», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , а саме: витяг з АСМО «Інспектор»; витяг з ЄАІС ДФС за даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску; витяг з електронного журналу пасажирського ПП.

У даній спірній ситуації судом першої інстанції з`ясовано, що позивачка ОСОБА_1 , зареєстрована і проживає в с. Сприня Самбірського району Львівської області. Ідентифікаційний (персональний) код ОСОБА_1 - НОМЕР_7 , що підтверджується карткою фізичної особи - платника податків, виданою 05.04.1999 ДПІ по м.Самбір, Львівської області. Вказаний ідентифікаційний (персональний) код ОСОБА_1 є також зазначеним у її паспорті для виїзду за межі України - НОМЕР_5.

Згідно витягу з ЄАІС ДФС за даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску, 27.09.2015 о 20.37 год в пункті пропуску 209090404 зафіксовано в`їзд автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ,для особистого користування, режим «транзит», зелений коридор, Васьків Іванна, адреса: АДРЕСА_2, що не відповідає місцю реєстрації (проживання) позивача.

Згідно копії електронного журналу пасажирського ПП, підрозділом 209090404, №ОНП 285, зафіксовано в`їзд в Україну автомобіля марки«MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , для особистого користування, режим «транзит», зелений коридор, ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_2,паспорт НОМЕР_8, кількість осіб - 2.

З огляду на це, суд першої інстанції правильно вважав, що вказана інформація засвідчує наявність різних даних щодо позивача та особи, яка здійснювала ввезення на митну територію України вищевказаного автомобіля, а саме, невідповідність місця реєстрації (проживання) позивача - фактично: АДРЕСА_1, а вказано - АДРЕСА_2 .

Крім того, зазначена копія електронного журналу пасажирського ПП не містить даних персонального номера ОСОБА_1 , які вказані в її паспорті для виїзду за межі України - НОМЕР_5, що в свою чергу, позбавляє можливості зробити однозначний висновок про вчинення вищезгаданих дій саме позивачем.

Будь-яких інших документів на підтвердження ввезення позивачем вказаного автомобіля відповідач не надав і в матеріалах справи вони відсутні.

Посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст.489 МК).

За змістом п.7 «Правил митного контролю та митного оформлення транспортних засобів, що переміщуються громадянами через митний кордон України», затверджених наказом Державної митної служби від 17.11.2005 №1118 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.11.2005 за №1428/11708;), (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), власник транспортного засобу (далі ТЗ) або вповноважена особа, який переміщує ТЗ через митний кордон України, в обов`язковому порядку представляє його митному органу для проведення митного огляду й подає оригінали та ксерокопії таких документів, зокрема: що підтверджують право власності на ТЗ або користування ним (у тому числі з правом розпорядження); реєстраційних документів на ТЗ з відмітками про зняття ТЗ з обліку, якщо такі документи видаються реєстраційним органом. Жодних оригіналів чи копій документів на ввезений автомобіль, а також тих, що посвідчують право власності чи користування ним митному органу позивач не надавав, копії таких відсутні в матеріалах справи та не долучені відповідачем до письмового заперечення.

Згідно повідомлення заступника начальника СВ Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області від 13.06.2017 №3983/55/03, подана ОСОБА_1 заява (повідомлення) про кримінальне правопорушення щодо реєстрації на неї невідомою особою шахрайським способом шляхом зловживання довірою автомобіля марки «MERCEDES-BENZ VITO», кузов № НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , та ввезення його на митну територію України через митний пост «Шегині» (ч.1 ст.190 КК України) 13.06.2017 прийнята та зареєстрована в ЄРДР за №0000347. Розпочато досудове розслідування.

Враховуючи вимоги ч.1 ст.486, ст.489, ч.1ст.466, пунктів 2 та 3 частини 1 статті 531 МК України, та розбіжності в даних зазначеного місця реєстрації (проживання) особи, вказаних в інформації з ЄАІС ДФС за даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску; електронному журналі пасажирського ПП, та позивача, якого притягнуто до відповідальності, відсутність даних персонального номера ОСОБА_1 та оригіналів чи копій документів на ввезений автомобіль, а також тих, що посвідчують право власності чи користування ним в матеріалах справи, суд першої інстанції, з чим погоджується колегія суддів, правильно вважав, що постанова у справі про порушення митних правил №1960/20900/17 від 12.06.2017, винесена відповідачем без дотримання законодавчих приписів та без врахування обставин у справі.

Враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, 287, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 317, ст. 321, ст. 322, ст. 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівської митниці Державної фіскальної служби залишити без задоволення, а рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12 грудня 2018 року по справі № 4528/1530/17 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя М.А. Пліш

Судді О.О. Большакова

В.Я. Макарика