Справа № 480/951/19
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 травня 2019 р. Справа № 480/951/19
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шевченко І.Г.,
за участю секретаря судового засідання - Мельник О.П.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - Нємцева В.А.,
представника відповідача - Затолокіної Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області, третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовною заявою до Управління Міністерства внутрішніх справ України в Сумській області (далі - відповідач, УМВС України в Сумській області), третя особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі - третя особа, ГУ ПФУ в Сумській області), в якій просив:
1) визнати протиправними дії УМВС України в Сумській області щодо видачі довідки від 02.05.2018 №11/369 із зазначенням видів грошового забезпечення за невідповідною посадою;
2) зобов`язати УМВС України в Сумській області на заміну довідки від 02.05.2018 №11/369 виготовити на направити до ГУ ПФУ в Сумській області нову довідку про розмір грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 для проведення перерахунку призначеної пенсії, станом на 01.01.2016, без обмеження граничного розміру, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 4 000,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням «полковник» 2400,00грн.; надбавка за стаж служби - 50% від посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, що у грошовому виразі становить 3200,00грн.; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15% від посадового окладу, що у грошовому виразі становить 600,00грн.; премія у розмірі 86,21% з урахуванням усіх, наведених вище складових, що у грошовому виразі становить 8 793,42грн.
Свої вимоги мотивував тим, що після звільнення зі служби в органів внутрішніх справ йому була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ». На виконання пунктів 3,5 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 УМВС України в Сумській області виготовило та направило до ГУ ПФУ в Сумській області довідку від 02.05.2018 №11/369 про розмір грошового забезпечення. Вважає, що при виготовленні даної довідки відповідач протиправно, без належного обґрунтування прирівняв останню займану посаду «начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській області УВБ ГУБОЗ України» до посади «начальник відділу, що не входить до складу управління» апарату головних управлінь Національної поліції, яка фактично не відповідає останній займаній ним посаді. Вказане призвело до включення у грошове забезпечення, що враховується для перерахунку його пенсії значно меншого розміру посадового окладу та премії, в результаті чого розмір перерахованої пенсії є суттєво заниженим.
Ухвалою суду від 20.03.2019 вказану позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від ГУ ПФУ в Сумській області 08.04.2019 до суду надійшло пояснення у справі (а.с.49), в якому представник третьої особи зазначив, що відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992р. №393», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.08 №45 (далі Порядок КМУ №45), головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження інформації від Пенсійного фонду України про підстави для проведення перерахунку пенсій списки та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії. На підставі списків уповноважені органи готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи, зазначеної в списку, та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
Особам із числа військовослужбовців внутрішніх справ довідки видаються державними органами за відповідними посадами на момент виникнення права на перерахунок.
Таким чином, перерахунок пенсії військовослужбовцям може бути проведено лише на підставі відповідної довідки щодо зміни розмірів грошового забезпечення, яка видана уповноваженим органом.
Представник відповідача 10.04.2019 подав до суду відзив (а.с.54-74), в якому, з урахуванням поданих доказів, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у зв`язку з їх необґрунтованістю.
Так, щодо розміру премії в довідці позивача від 02.05.2018 зазначила, що у відповідності до п.5 Порядку КМУ №45, щомісячні надбавки, доплати та підвищення, конкретні розміри яких за відповідними посадами (категоріями) установлені Кабінетом Міністрів України - встановлюються у зазначених розмірах на момент виникнення права на перерахунок.
Відповідно до п.5 Порядку КМУ №45 інші щомісячні надбавки, доплати, підвищення та щомісячна премія зазначаються у середніх розмірах, що фактично виплачені за місяць, у якому виникло право на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами) у том)/ державному органі, звідки особа звільнилася на пенсію. Додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, скасовані чи такі, що не виплачуються на момент виникнення права на перерахунок пенсії за відповідною посадою (посадами), крім зазначених у абзаці шостому цього пункту, для перерахунку пенсії не враховуються.
Стосовно розміру посадового окладу, зазначеного в довідці позивача від 02.05.2018, представник відповідача зазначила, що при визначенні посади, відповідач виходив із рівності посадових окладів, оскільки такий підхід передбачено вимогами п.6 зазначеного вище Порядку. При цьому, відповідно до додатків до наказу МВС України від 31.12.2007 №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, схеми «Посадових окладів осіб начальницького складу органів внутрішніх справ для апарату МВС» посадовий оклад позивача прирівнювався до посади Управління, а не Міністерства.
Також, наголосила, що згідно наказу УМВС України в Сумській області від 18.05.1998 №135 «Про організаційно-штатні питання по УМВС» від 11.05.1996 відповідно до наказу МВС України від 04.05.1998 №023 оголошено штат відділу внутрішньої безпеки Сумської області згідно додатком. Штати підрозділів внутрішньої безпеки, затверджені наказом МВС України від 07.09.94 №480 з подальшими змінами і доповненнями, вважати такими, що втратили чинність. Згідно додатку до вищезазначеного наказу посадовий оклад позивача - 125 грн. Ця сума зазначена і в грошовому атестаті позивача. Також в матеріалах справи міститься копія наказу УМВС України в Сумській області від 07.08.1998 №67о/с про звільнення. Тобто, звільняли позивача наказом по УМВС в Сумській області, а не наказом МВС України.
Вважає, що довідка про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивачу виготовлена ліквідаційною комісією у відповідності до вимог чинного законодавства і передана до ГУ ПФУ в Сумській області.
Ухвалою суду від 10.04.2019 було ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 23.04.2019 (а.с.75).
Позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с.77-81), в якій заперечує проти наведених у відзиві доводів, виходячи з того, що системний аналіз приписів п. 5 та п. 6 Порядку КМУ №45 дає підстави стверджувати про безпідставність посилань представника відповідача при обґрунтуванні своєї правової позиції на наказ МВС України від 31.12.2007 року №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ» та додатки до нього, оскільки позивач був звільнений зі служби в ОВС задовго до видання цього наказу, а його норми регламентують грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, а не поліцейських. Як наслідок, норми наказу МВС України від 31.12.2007 року №499 не поширюються ні на посаду, з якої був звільнений ОСОБА_1 , ні на посади поліцейських. Також стверджує, що у відзиві міститься лише інформація стосовно розміру посадового окладу за посадою, з якої позивач був звільнений, і відсутня будь-яка інформація за прирівняною посадою, що позбавляє можливості перевірити правильність визначення прирівняної посади.
За клопотанням представника відповідача (а.с.91) та у зв`язку з необхідністю витребування додаткових доказів у справі у відповідача та Міністерства внутрішніх справ України судове засідання 23.04.2019 було відкладено на 20.05.2019 (а.с.93).
В судовому засіданні 20.05.2019 було оголошено перерву до 27.05.2019 з метою витребування додаткових доказів у відповідача (а.с.115-116).
Представник третьої особи про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином (а.с.120), однак, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.
Приймаючи до уваги вказане, суд, враховуючи приписи ч.3 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, вважав можливим розглядати справу у відсутності представника третьої особи.
В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.
Представник відповідача просила суд у задоволенні позову відмовити у зв`язку з його необґрунтованістю з підстав, викладених у відзиві на позов.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи та об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
В судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_1 з 23.01.1968 до 01.10.1994 проходив службу на різних посадах, які входили до структури УМВС України в Сумській області, а з 01.10.1994 по 07.08.1998 - проходив службу на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській області Управління внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України (далі відділ внутрішньої безпеки в Сумській області УВБ ГУБОЗ МВС України), який входив до складу ГУБОЗ МВС України, що підтверджується копією послужного списку (а.с.40-42), копією наказу від 07.09.1994 №480 (а.с.16), поясненнями позивача, його представника.
Остання займана позивачем в органах внутрішніх справ посада «начальник відділу внутрішньої безпеки в Сумській області УВБ ГУБОЗ МВС України», на яку був призначений наказом Міністра внутрішніх справ України від 17.10.1994 №340 о/с (а.с.43).
12.05.1998 позивачем на ім`я начальника УВБ ГУБОЗ МВС України, у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі було подано рапорт про звільнення з органів внутрішніх справ (а.с.119).
21.07.1998 наказом Міністерства внутрішніх справ України №316 о/с позивача було увільнено від посади начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській області УВБ ГУБОЗ МВС України та терміном на 15 діб відряджено у розпорядження УМВС України в Сумській області (а.с.105).
07.08.1998 ОСОБА_1 , залишеного в розпорядженні УМВС на посаді начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській області, було звільнено зі служби в органах внутрішніх справ з вказаної посади за п. «а» ст.65 (за віком) відповідно до наказу УМВС України в Сумській області від 07.08.1998 №67о/с (а.с.44).
Після звільнення зі служби в органах внутрішніх справ ОСОБА_1 з 07.08.1998 була призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», що підтверджується копією посвідчення від 17.03.1999 №98/7314 (а.с.14) та станом на момент виникнення спірних правовідносин перебуває як пенсіонер на обліку у ГУ ПФУ в Сумській області, що вбачається з позову та пояснення представника третьої особи (а.с.49), копією повідомлення від 29.12.2017 (а.с.73).
Згідно з частинами 1-4 ст.63 Закону Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), в редакції Закону від 07.11.2015, перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонери згодом подають додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону.
Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їхніх сімей» №900-VІІІ від 23 грудня 2015 року ст. 63 Закону №2262-XII після частини другої доповнено новою частиною такого змісту: «Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських».
Вказані зміни до ст. 63 Закону №2262-XII набрали чинності з 29.12.2015 року.
Таким чином, підставою для проведення перерахунку пенсії є фактична зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, проведена на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, наділеного правом установлювати чи змінювати види грошового забезпечення військовослужбовців.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 року №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі постанова КМУ №988 від 11.11.2015) затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1, схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10, розміри надбавки за стаж служби в поліції згідно з додатком 11. Ця постанова набрала чинності з 02 грудня 2015 року та застосовується з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто з 07 листопада 2015 року.
Тобто, позивач, як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, з 01.01.2016 набув право на перерахунок розміру призначеної йому пенсії на підставі ст.63 Закону №2262-XII та норм Порядку КМУ №45, в редакції з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103.
Нормами Порядку чітко регламентований алгоритм дій щодо перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII.
Так, п. 3 Порядку встановлено, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України. Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.
Судом встановлено, що позивач був звільнений з органів внутрішніх справ наказом УМВС України в Сумській області від 07.08.1998 №67о/с (а.с.44), а тому саме на відповідача покладений обов`язок підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України довідки про розмір грошового забезпечення позивача.
У відповідно до вказаної норми закону, та постанови КМУ №988 від 11.11.2015, а також Порядку КМУ №45, відповідачем на адресу ГУ ПФУ в Сумській області було направлено довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) від 02.05.2018 №11/369 за нормами, чинними на січень 2016 року, відповідно до якої остання посаду позивача «НАЧАЛЬНИК ВІДДІЛУ ВНУТРІШНЬОЇ БЕЗПЕКИ В СУМС. ОБЛ.» була прирівняна до посади «начальника відділу, що не входить до складу управління», та визначено грошове забезпечення з посадового окладу 3400грн. та премії 6,70%, а саме з такими показниками: посадовий оклад - 3400,00; оклад за військовим (спеціальним) званням полковник - 2400,00; надбавка за стаж служби - 50% у розмірі 2900,00; надбавка за службу в умовах режимних обмежень 15% у розмірі 510,00грн., премія - 6,70% у розмірі 617,07грн., всього - 9827,07грн. Копія зазначеної довідки міститься в матеріалах адміністративної справи (а.с.15, 74).
Однак позивач не погодився з прирівнянням його посади до посади начальника відділу, що не входить до складу управління, у зв`язку з чим і звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку, що склались в даному випадку між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до п.п. 3,5 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, якою внесено зміни до Порядку КМУ №45, було постановлено перерахувати з 1 січня 2016 року пенсії, призначені згідно із Законом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) за прирівняною посадою з розміру грошового забезпечення поліцейського, враховуючи відповідні оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. №988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції». Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року. Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постановою, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р., N 45.
Керуючись даною постановою відповідачем до ГУ ПФУ в Сумській області було направлено довідку від 02.05.2018 №11/369 (а.с.15, 74), однак, останню займану посаду позивача УМВС України в Сумській області прирівняло до посади «начальника відділу, що не входить до складу управління». Обґрунтовуючи, свою позицію, відповідач, враховуючи норми п.п.5,6 Порядку КМУ №45, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 31.12.2007 №499 (а.с.58), з посиланням на повідомлення органу Пенсійного фонду від 29.12.2017 (а.с.73), наказ УМВС України в Сумській області від 18.05.1998 №135 «Про організаційно-штатні питання по УМВС» (а.с.62-65), вказує на посадовий оклад поліцейського, який враховувався при визначенні розміру пенсії позивачу станом на 01.01.2018, та робить висновок, що враховуючи розмір посадового окладу позивача, його остання займана посада прирівнюється до посади Управління, а не Міністерства (а.с.57).
Однак, дані доводи суд не приймає до уваги, оскільки в повідомленні ГУ ПФУ в Сумській області від 29.12.2017 №3285 (а.с.73) йде посилання на врахування показників посадового окладу станом на 01.01.2018, в той час, як позивач був звільнений 07.08.1998.
Посилання на наказ Міністерства внутрішніх справ України від 31 грудня 2007 року №499 «Про впорядкування структури та умов грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ», що згодом втратив чинність на підставі наказу Міністерства внутрішніх справ №1131 від 31.10.2016, для прирівняння посадових окладів, також є безпідставним, оскільки позивач був звільнений задовго до його прийняття.
Наказ УМВС України в Сумській області від 18.05.1998 №135 «Про організаційно-штатні питання по УМВС», прийнятий відповідно до наказу МВС України від 04.05.1998 №023, відповідно до якого штати підрозділів внутрішньої безпеки, затверджені наказом МВС України від 07.09.1994 №480 втратили чинність (а.с.62), також не приймається до уваги, оскільки, як свідчать матеріали справи (а.с.16-23) наказ МВС України від 07.09.1994 №480 скасований лише 13.11.2012 наказом від 13.11.2012 №1032, про що є відповідна відмітка на вказаному наказі (а.с.16). На ухвали суду, занесених до протоколу судового засідання, ні МВС України, ні відповідач наказ від 04.05.1998 №023 надано не було.
При цьому варто відмітити, що відповідно до п.п.2.2, 7 наказу МВС України від 07.09.1994 №480, що був чинний до 13.11.2012, безпосереднє керівництво управліннями УВБ МВС України в областях здійснює Управління внутрішньої безпеки МВС України, а не управління МВС в області. Всі особові справи працівників підрозділів внутрішньої безпеки зберігаються в УВБ МВС України.
Крім того, відповідно до п.5,6 Порядку КМУ №45 особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) перерахунок пенсії з 1 січня 2016 р. проводиться з розміру грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського, враховуючи оклади за посадою, спеціальним званням, відсоткову надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, за січень 2016 р. відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2015 р. N 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" (Офіційний вісник України, 2015 р., N 96, ст. 3281). Розмір премії визначається у середніх розмірах, що фактично виплачені за відповідною посадою (посадами) поліцейського за січень 2016 року (п.5). Відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена (п.6).
Тобто, за приписами даних норм посадовий оклад є лише одним з критеріїв, однак, не єдиним та не основним, який відповідач мав врахувати для визначення посади рівнозначною. УМВС України в Сумській області, відповідно до вказаних норм чинного законодавства зобов`язано було врахувати всі класифікаційні характеристики посади, при чому, не лише посадовий оклад, а й назву, функціональність та організаційний рівень підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо), чого зроблено не було.
Відповідач не наводить, в чому саме обов`язки за останньою займаною посадою ОСОБА_1 відповідають обов`язками посади, до якої таку посаду було прирівняно.
Крім того, грошовий атестат (а.с.53) не свідчить про те, що на день звільнення за останньою займаною посадою позивача його посадовий оклад було встановлено саме на рівні посадового окладу начальницького складу органів внутрішніх справ для апарату УМВС України в Сумській області. Даний грошовий атестат, лише засвідчує той факт, що посадовий оклад позивача складав 125грн. Однак, будь-яких доказів того, що на час звільнення посадовий оклад за останньою займаною посадою відповідав саме посадовому окладу начальницького складу органів внутрішніх справ для апарату УМВС України в Сумській області, а не для апарату Міністерства внутрішніх справ України, відповідачем не надано. Наказ від 28.05.1998 №135, не підтверджує той факт, що на час звільнення посадовий оклад за останньою займаною посадою позивача відповідав саме посадовому окладу начальницького складу органів внутрішніх справ для апарату УМВС України в Сумській області, а не для апарату Міністерства внутрішніх справ України. Крім того, як вже зазначалось вище наказ МВС України від 07.09.1994 №480, яким і затверджено штат УВБ МВС України та підпорядкованих йому підрозділів, втратив чинність лише 13.11.2012.
При цьому, як встановлено судом остання займана позивачем в органах внутрішніх справ посада є посада «начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській області УВБ ГУБОЗ МВС України», на яку він був призначений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 17.10.1994 №340о/с (а.с.43). Саме вказану посаду позивач займав до подання на ім`я начальника УВБ МВС України рапорту про звільнення у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі (а.с.119), та на підставі якого Міністерством внутрішніх справ України, враховуючи пп. «в» п.40 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ Української РСР (назва в редакції чинній на час звільнення позивача зі служби), затвердженого постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29.07.1991 №114, прийнятий наказ від 21.07.1998 №316о/с про відрядження (без призначення на іншу посаду) у розпорядження УМВС України в Сумській області терміном 15 діб (а.с.105). В подальшому наказом УМВС України в Сумські області від 07.08.1998 №67 о/с позивач протягом вказаних 15 діб був звільнений з органів внутрішніх справ (а.с.44).
Доказів того, що позивач за час відрядження до УМВС України в Сумській області був призначений на іншу посаду відповідачем суду не надано. Крім того, на неодноразові запити суду, в тому числі на ухвалу суду від 20.03.2019 (а.с.2) відповідачем не надано доказів того, що відділ внутрішньої безпеки в Сумській області, який очолював за посадою позивач, та з якої його було звільнено наказом УМВС України в Сумські області від 07.08.1998 №67 о/с, перебував саме у підпорядкуванні УМВС в Сумській області. Більше того, як вбачається з послужного списку (а.с.42зворот), позивач з 01.10.1994 по 07.08.1998 (тобто до дати звільнення) займав саме посаду начальник відділу внутрішньої безпеки в Сумській області УВБ ГУБОЗ МВС України, який підпорядковувався не УМВС України в Сумській області, а, згідно наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.1994 №480 - ГУБОЗ МВС України (а.с.16).
Також, судом встановлено, що відповідно до п. 7 наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.09.1994 №480 (а.с.17), особова справа позивача зберігалась в УВБ ГУБОЗ МВС України, а не в кадровому апараті УМВС України в Сумській області.
Вказані обставини не спростовані відповідачем, та таких доказів на ухвалу суду від 20.03.2019 (а.с.2) не надано, а лист від 04.04.2019 за №1679/12/1/02-2019 (а.с.110), не підтверджує, що особова справа ОСОБА_1 перебувала в кадровому апараті УМВС в Сумській області. Більш того, відповідачем у вказаному листі повідомляється, що особова справа ОСОБА_1 в архіві УМВС України в Сумській області не зберігається.
Таким чином, з урахуванням назви, підпорядкування, місця даного підрозділу у структурі МВС, суд визнає, що посаді «начальника відділу внутрішньої безпеки в Сумській області УВБ ГУБОЗ МВС України» за сукупністю класифікаційних характеристик відповідає посада «начальника відділу» апарату Національної поліції з посадовим окладом 4000грн. згідно з додатком №3 до постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015. Крім того, згідно листа Національної поліції України від 12.03.2018 №2866/09/48-2018 (а.с.36-39) про середні розміри премій, виплачених поліцейським за січень 2016р., вбачається, що в п.18 розділу І(ХV, ХVІІІ) «Апарат Національної поліції» посаді «начальник відділу» розмір премії у відсотковому значенні склав 86,21%.
Відповідно до ч.2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини у справі та досліджені докази, суд приходить до висновку, що відповідач, при формуванні довідку від 02.05.2018 №11/369 та прирівнюючи останню займану позивачем посаду до посади «начальника відділу, що не входить до складу управління», діяв у не у відповідності до вимог чинного законодавства, без врахування всіх обставин, що мали значення для правильного прийняття рішення, такі дії не відповідають ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи вказане положення, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань УМВС України в Сумській області суму судового збору в розмірі 768,40грн., сплаченого ним за подання позовної заяви згідно квитанції від 15.03.2019 №2 (а.с.4).
Керуючись ст.ст. 90, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255, 295, 297, п.15.5 Розділу VІІ Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Визнати протиправними дії Управління Міністерства внутрішніх справ України у Сумській області щодо видачі довідки від 02.05.2018 року №11/369 із зазначенням видів грошового забезпечення за невідповідною посадою.
Зобов`язати Управління Міністерства внутрішніх справ України у Сумській області на заміну довідки від 02.05.2018 року №11/369 виготовити на направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області нову довідку про розмір грошового забезпечення пенсіонера ОСОБА_1 для проведення перерахунку призначеної пенсії, станом на січень 2016 року, без обмеження граничного розміру, із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 4 000,00 грн.; оклад за військовим (спеціальним) званням «полковник» 2 400,00грн.; надбавка за стаж служби - 50% від посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, що у грошовому виразі становить 3200,00грн.; надбавка за роботу в умовах режимних обмежень 15% від посадового окладу, що у грошовому виразі становить 600,00грн.; премія у розмірі 86,21% з урахуванням усіх, наведених вище складових, що у грошовому виразі становить 8793,42 грн.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Сумський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст судового рішення складено 31.05.2019.

Суддя І.Г. Шевченко