Справа № 554/1909/19
Суддя: Гуцал М.І.
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2019 р. м. ХарківСправа № 554/1909/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Гуцала М.І.,

Суддів: Донець Л.О. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України рядового поліції Безимянного Андрія Олександровича на рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 06.05.2019, головуючий суддя І інстанції: Савченко А.Г. (повний текст складено 06.05.19) по справі № 554/1909/19

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України рядового поліції Безимянного Андрія Олександровича

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області Департаменту патрульної поліції України рядового поліції Безимянного Андрія Олександровича, в якому просив:

- визнати протиправними дії інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук, рядового поліції Безимянного Андрія Олександровича при винесенні постанови серії АР №465996 від 25 лютого 2019 року про притягнення мене ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП;

- скасувати постанову інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону патрульної поліції у м. Кременчук рядового поліції Безимянного Андрія Олександровича серії АР №465996 від 25 лютого 2019 року про притягнення мене ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 06.05.2019 задоволено адміністративний позов.

Скасовано постанову серії АР № 465996 від 25.02.2019, винесену інспектором патрульної поліції рядовим поліції Безимянним А.О. про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП у виді штрафу в розмірі 425 грн та закрито провадження у справі.

Не погодившись з таким судовим рішенням відповідач, інспектор роти №3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції Полтавської області Департаменту патрульної поліції України рядовий поліції Безимянний Андрій Олександрович, звернувся до суду з апеляційною скаргою. Свою незгоду з рішенням суду обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06.05.2019 по справі № 554/1909/19 та прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову. Вважає, що постанова серії АР № 465996 від 25.02.2019 в повному обсязі відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

За приписами ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273 - 277, 280 - 283, 285 - 289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку (ч. 1 ст. 268 КАС України).

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду (ч. 2 ст. 268 КАС України).

Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій (ч. 3 ст. 268 КАС України).

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що інспектором роти 25.02.2019 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 465996 25.02.2019 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 та ч. 2 ст. 122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до змісту постанови серії АР № 465996, 25.02.2019 о 08 год. 25 хв. ОСОБА_1 на автомобільній дорозі М-22 Полтава-Олександрія, 96 км, керуючи транспортним засобом ВАЗ 2115 номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче 100 метрів перед пішохідним переходом та не пред`явив на законну вимогу працівника поліції посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив вимоги п. 14.6 та п. 2.4 «а» Правил (а. с. 6).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з відсутності належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, під час розгляду спорів щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний перевіряти їх на відповідність усім зазначеним вимогам, надаючи оцінку мотивам та підставам, які були покладені в основу такого рішення.

Статтею 222 КУпАП встановлено, що справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ч. 1 ст. 126 КУпАП, розглядають органи Національної поліції.

Стаття 9 КУпАП встановлено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, при вирішенні питання щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності орган Національної поліції встановлює наявність складу правопорушення, визначеного ст. 9 КУпАП, та за наявності таких ознак, приймає рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Як встановлено з матеріалів справи, оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, прийнята у зв`язку з порушенням ним пункту 2.1 а Правил дорожнього руху України (ПДР).

Такі висновки відповідача ґрунтуються на ствердженні, що позивач не пред`явив для перевірки посвідчення водія.

Відповідно до ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 2.1а ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за порушення таких вимог законодавства передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно якої керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, складом адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною нормою, є протиправна, винна (умисна або необережна) бездіяльність особи, яка керує транспортним засобом, з пред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії.

Згідно доводів апеляційної скарги, на вимогу надати посвідчення для перевірки та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, позивач відмовився надати його уповноваженій особі.

Між тим, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не надано жодних доказів на підтвердження відмови позивачем у наданні посвідчення та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Також з матеріалів справи встановлено, що відповідачем не надано в підтвердження підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, прийнята у зв`язку з порушенням ним пункту 14.6 ПДР.

Із п. 14.6 в Правил дорожнього руху України вбачається, що обгін заборонено ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає у разі порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Жодних доказів, передбачених вказаною нормою, які б підтверджували вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи відсутність доказів протиправної, винної (умисної або необережної) бездіяльності позивача з пред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, за яке його оскаржуваною постановою притягнуто до адміністративної відповідальності.

Колегія суддів зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду правопорушення, якому передує його фіксування, що є доказом вчинення правопорушення. При цьому, сама постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки викладення обставин правопорушення, без його фіксації, не є належним доказом вчинення порушення.

Таким чином, є правильним висновок суду першої інстанцій про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП у зв`язку із відсутністю належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених в оскаржуваній постанові від 25.02.2019 серії АР № 465996.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що при прийнятті рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 06.05.2019 по справі № 554/1909/19 суд дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених підстав, висновків суду не спростовують.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції України рядового поліції Безимянного Андрія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтава від 06.05.2019 року по справі № 554/1909/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)М.І. Гуцал
Судді(підпис) (підпис) Л.О. Донець А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 10.06.2019.