Справа № 428/3169/19
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-06-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2019 року справа №428/3169/19

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Блохіна А.А.

Сіваченка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області (суддя Кордюкова Ж.І.) від 23 квітня 2019 року (повний текст рішення складено 23 квітня 2019 року) у справі №428/3169/19 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Єремєєва Михайла Сергійовича про визнання дій протиправними та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до поліцейського взводу №2 роти №2 Управління патрульної поліції в Луганській області Єремєєва Михайла Сергійовича про поновлення строку на оскарження постанови серії ВР №304515 від 25.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачене ч.2 ст.122 КУпАП зафіксоване не в автоматичному режимі; визнання протиправними дії та скасування постанови серії ВР №304515 від 25.01.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху передбачене ч.2 ст.122 КУпАП зафіксоване не в автоматичному режимі.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із тим, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.ст.160,161 КАС України, встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали на усунення недоліків, а саме надати до суду належним чином оформлену заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням об`єктивних причин, які не залежали від волі позивача і дійсно реально перешкоджали зверненню до суду з позовом.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 квітня 2019 року позов повернуто заявнику.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення яким направити справу №428/3169/19 до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Позивач зазначив,що судом першої інстанції не було враховано поважність причин пропуску строку звернення до суду. Окрім того, судом першої інстанції при розгляді справи не враховані положення ст. 8 Конституції України та практику Європейського суду з прав людини.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст.169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 18 березня 2019 року позовну заяву залишено без руху, у зв`язку із тим, що позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.ст.160,161 КАС України, встановлено позивачу десятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали на усунення недоліків, а саме надати до суду належним чином оформлену заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням об`єктивних причин, які не залежали від волі позивача і дійсно реально перешкоджали зверненню до суду з позовом.

На виконання наведеної ухвали, 19 квітня 2019 року на адресу суду надійшла заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду. В обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зазначила, що 26 лютого 2019 року вона отримала рекомендований лист з постановою про накладення адміністративного стягнення. 27 лютого 2019 року вона звернулась за юридичною консультацією до спеціаліста, який порадив їй отримати письмове підтвердження ДП «Укрпошта» про те, коли вона рекомендований лист з постановою про накладення адміністративного стягнення, що вона і зробила 28 лютого 2019 року. Відповідь ДП «Укрпошта» вона отримала 14 березня 2019 року..

Наведені позивачем в заяві про поновлення пропущеного строку обставини судом першої інстанції визнані такими, що не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду, оскільки факт звернення позивача до ДП «Укрпошта» не є тією поважною причиною, яка дійсно не залежала від волі позивача і реально перешкоджала зверненню до суду з позовом.

Ухвалою Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 квітня 2019 року позов повернуто заявнику у зв`язку з не усуненням недоліків позовної заяви.

Відповідно до вимог статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Статтею 286 КАС України визначені особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, за приписами частини 2 якої позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду визначені статтею 123 КАС України, за приписами якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз положень статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що повернення позову може мати місце тільки при встановленні обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду та з`ясування причин пропуску цього строку.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач отримала спірну постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності 26 лютого 2019 року, а тому повинна була звернутися до суду не пізніше 11 березня 2019р. Звернувшись до суду з позовом 15 березня 2019 року, нею було порушено строк звернення до суду.

Наведені позивачем в заяві про поновлення пропущеного строку обставини судом першої інстанції визнані такими, що не свідчать про поважність причин пропуску строку звернення до суду, оскільки факт звернення позивача до ДП «Укрпошта» не є тією поважною причиною, яка дійсно не залежала від волі позивача і реально перешкоджала зверненню до суду з позовом.

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, останній виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Європейський суд з прав людини акцентує увагу на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 р.).

В рішеннях у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це слід вважати як порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Колегія суддів вважає, що звернення позивача до суду з позовом із пропуском строку на 4 дні, за наявності наведених у клопотанні обставин, є поважною причиною пропуску строку та не може позбавляти останнього права на судовий захист.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву з зазначених підстав, виявив надмірний формалізм та непропорційність між застосованими засобами та поставленою метою, наслідком чого стало порушення права позивача на судовий захист.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції допустив порушення процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим судове рішення, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 23, 33, 292, 308, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 квітня 2019 року у справі №428/3169/19 - задовольнити.

Скасувати ухвалу Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 квітня 2019 року та адміністративну справу №428/3169/19 до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.

Повне судове рішення складено 12 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 12 червня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко