Справа № 580/1114/19
Суддя: В.В. Гаращенко
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року справа № 580/1114/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гаращенка В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження в місті Черкаси адміністративну справу за позовом Головного управління ДФС у Черкаській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДФС у Черкаській області звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить:

- стягнути з ОСОБА_1 податковий борг на користь бюджету у сумі 73901 грн. 20 коп.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач має непогашений податковий борг по єдиному податку, який позивач просить стягнути в судовому порядку.

Відповідач у встановлений судом строк відзиву проти позову не подав, у зв`язку з чим справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , перебував на обліку в органах доходів і зборів як фізична особа-підприємець та 01.10.2018 припинив власну підприємницьку діяльність, про що свідчить запис у Державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності, як фізичної особи - підприємця, номер запису №3036908.

У відповідності до абз. 2 пп. 65.10.8 п, 65.10 ст. 65 Податкового кодексу України державна реєстрація припинення підприємницької чи незалежної професійної діяльності фізичної особи або внесення до Державного реєстру запису про припинення такої діяльності фізичною особою не припиняє її зобов`язань, що виникли під час провадження підприємницької чи незалежної професійної діяльності, та не змінює строків, порядків виконання таких зобов`язань та застосування санкцій за їх невиконання.

Матеріалами справи встановлено, що станом на час звернення з позовом до суду за позивачем обліковується заборгованість зі сплати єдиного податку в сумі 73901,20 грн. виникла згідно:

- акту про результати перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань по єдиному податку №298/23-00-13-0723/ від 25.01.2018 та податкового повідомлення -рішення № від 25.01.2018 на суму 9684,16 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи підприємця №59019 від 07.05.2018 терміном сплати 20.05.2018 у сумі 20214,06 грн.;

- податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи підприємця №77011 від 07.08.2018 терміном сплати 19.08.2018 у сумі 8601,28 грн.;

- акту про результати перевірки своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань по єдиному податку №1983/23-00-13-0723/ від 04.09.2018 та податкового повідомлення -рішення № від 05.09.2018 на суму 10605,86 грн;

- податкової декларації платника єдиного податку-фізичної особи підприємця №90285 від 19.10.2018 терміном сплати 19.11.2018 у сумі 28815,34 грн.

Залишок несплаченої пені, відповідно ст. 129 Податкового кодексу України складає 587,82грн.

Враховуючи станом на 14.03.2018 переплату в сумі 4607,32 грн. непогашеною залишилась заборгованість в сумі 73901,20 грн.

Для забезпечення стягнення наявної суми податкового боргу податковим органом сформовано та направлено на адресу відповідача податкову вимогу №26021-17 від 05.04.2018.

У визначені законом терміни податковий борг відповідач добровільно не сплатив, що спонукало податковий орган звернутися для його стягнення до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий кодекс України (надалі - ПК України).

У відповідності до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно п.п. 20.1.34 п.20.1 ст.20 ПК України, контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до п.п. 14.1.175 п.14.1 ст.4 ПК України податковим боргом визнається сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.2 ст.49 ПК України).

Пунктом 46.1 ст. 46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1. ст.49 ПК України).

Згідно з п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

ПК України визначено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

Відповідно до п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно п.59.3 вказаної статті податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п.59.5 ст.59 ПК України).

Оскільки, у матеріалах справи відсутні докази оскарження відповідачем вищезазначених податкових повідомлень-рішень, а також докази сплати у встановлені законодавством строки податкового боргу в повному обсязі, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані щодо стягнення коштів з відповідача в рахунок погашення податкового боргу у сумі 73901,20 грн. та вважає їх такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та оцінки наявних у матеріалах справи доказів в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 77, 241-246, 255, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) на користь бюджету податковий борг в сумі 73901 (сімдесят три тисячі дев`ятсот одну) грн. 20 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, передбачені статями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням особливостей п. 15.5 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя В.В. Гаращенко