Справа № 702/420/19
Суддя: Мазай Н. В.
Дата ухвалення: 2019-06-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №702/420/19
Провадження №2-а/702/11/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2019 року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області

під головуванням судді: Мазай Н. В.

за участю секретаря судового засідання: Ясінською О.А.

сторони: не з"явились

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Монастирище справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області, поліцейського капрала поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області Брезіна Олексія Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання незаконними дій працівника поліції,

в с т а н о в и в :

Позивач 13.05.2019 звернувся до суду з позовом до відповідачів про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання незаконними дій працівника поліції.

Підставою для звернення вважає те, що постановою (надалі-Постанова) поліцейського капрала поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області Брезіна Олексія Михайловича (надалі - відповідач) серії ЕАВ №1120062 від 03.05.2019 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено штраф в сумі 255 грн.

За змістом постанови 03 травня 2019 року о 11 год. 19 хв на автодорозі М05 Київ Одеса 127 км, він керував транспортним засобом в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Перевищення дозволеної швидкості», та рухався зі швидкістю 87 км/год., чим перевищив встановлену швидкість на 37 км/год., швидкість вимірювалась приладом ТuСАМ ТС000517, чим порушив п.12.9.б. ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.122 КУпАП.

З постановою він не згоден повністю та вважає її незаконною, оскільки не порушував ПДР України.

03 травня 2019 року о 11 год. 19 хв. на автодорозі М05 Київ Одеса 127 км. він був зупинений працівником поліції, який не представившись, спілкуючись зверхньо та грубо, звинуватив його, що він перевищив швидкість на 37 км/год та показав йому якийсь невідомий йому прибор. Попросив його передати йому своє посвідчення водія, документи на авто. Він виконав вимоги працівника поліції та пред`явив для перевірки посвідчення водія та документи на авто.

Після того, як відповідач переписав дані з його документів, наказав йому залишатися на місці та пішов до свого службового автомобіля.Через деякий час, відповідач повернувся до нього та зачитав йому зміст оскаржуваної постанови, копію якої вручив йому.

На його пояснення щодо того, що він не міг бачити дорожнього знаку, який вказував на обмеження швидкості через рух у правій смузі дороги вантажних автомобілів, а також і на те, що даний дорожній знак, в порушення встановлених норм, не продубльований на лівій смузі відповідач не взяв до уваги та виніс постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Доказів скоєного ним правопорушення, крім оспорюваної постанови, йому надано не було та в оскаржуваній постанові не зазначено; фіксування швидкості відповідачем здійснювалось не у автоматичному режимі, як цього вимагають норми закону, а у ручному, внаслідок чого покази такого приладу не можуть вважатись належними та допустимими доказами; не надана можливості викласти свої пояснення по суті справи, не відібрано пояснень у свідків щодо вчиненого правопорушення, не взято до уваги фактичну ситуацію, яка склалась на дорозі, а також ту обставину, шо дорожній знак, який сповіщає про обмеження швидкості руху не продубльований на лівій смузі руху; не надано документи на прилад вимірювальної техніки, яким проводилось вимірювання швидкості руху його автомобіля на предмет його сертифікації та належної роботи.

Таким чином, вищевикладені факти підтверджують незаконність дій відповідача, постанова підлягає скасуванню, а дії працівника поліції мають бути визнані незаконними. Просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 03.05.2019 серії ЕАВ №1120062 та визнати дії поліцейського капрала поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області Брезіна Олексія Михайловича незаконними.

На адресу суду 05.06.2019 від представника відповідачів надійшов відзив, за змістом якого зазначено наступне.

У позовній заяві позивач просить суд визнати незаконними дії відповідача 2, а постанову скасувати, свої дії мотивує тим, що його незаконно та необґрунтовано притягли до адміністративної відповідальності. Твердження позивача з огляду на наступне.

Відповідно до постанови, 03.05.2019 о 11 год. 19 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем RenaultTrafic н.з. НОМЕР_1 , на 127 км автомобільної дороги М-05 Київ-Одеса, в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» рухався зі швидкістю 87 км/год, чим перевищив встановлену швидкість на 37 км/год (швидкість вимірювалась спецприладом TruCAM ТС000517), чим порушив вимоги пункту 12.9 б) ПДР. Внаслідок чого його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн.

Водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31. (пункт 12.9 б) ПДР).

Згідно пункту 8.4. (в) ПДР, заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі. Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості» забороняє рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає випадки в яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них відноситься, зокрема, якщо водій порушив ПДР.

Положеннями КУпАП, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у даному випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності-винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом IV КУпАП, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена на місці вчинення правопорушення, відповідно до положень ч.4 ст.258 КУпАП.

Скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Згідно з частиною 4 статті 258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, згідно з положеннями частин 2, 3, 4, 5 вказаної статті Законом встановлені випадки здійснення скороченого провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення, в тому числі, справи відносно позивача.

Тобто, винесення постанови відповідачем 2 в порядку скороченого провадження на місці вчинення правопорушення позивачем було здійснено відповідно до та в межах чинного законодавства.

З огляду на викладене слід зауважити, що за наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення та притягнення до відповідальності на місці вчинення правопорушення, не передбачено складання працівниками органів і підрозділів Національної поліції протоколу про адміністративне правопорушення, надання особі строку для підготовки до розгляду справи, розгляд будь-яких клопотань, у тому числі щодо забезпечення участі захисника під час винесення постанови. Можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена шляхом її оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Отже, відповідач 2 мав право розглянути справу у скороченому провадженні та на місці вчинення правопорушення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Посилання позивача на ст. 33 КУпАП та нібито її порушення відповідачем не відповідають дійсності та спростовуються змістом самої частини вказаної статті. Інспектор здійснив дослідження та оцінку наявних доказів та повідомив позивача про прийняте по справі рішення (накладення штрафу на позивача в розмірі 255 грн. 00 коп.) та виніс постанову тобто діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак та особу водія. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Виробник приладу TruCam (LTI, США) застосував алгоритм шифрування AES з метою посилення достовірності доказової бази дорожньої поліції в суді в разі оскарження факту порушення. Правильність реалізації у приладі TruCam зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації. Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCam, але, також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCam.Тому, достовірність інформації про порушення правил дорожнього руху може бути перевірена в будь-який момент після її фіксації приладом TruCam, у тому числі під час її пред`явлення в якості речового доказу в адміністративному судовому процесі. Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012. На підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який було зареєстровано в державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером УЗ 197-12. Чинним законодавством не передбачено повторного проходження даної процедури (сертифікації) для приладів, які вже були завезені на територію України та введені в експлуатацію.

Всі прилади, шо використовуються працівниками Департаменту патрульної поліції, пройшли повірку. Міжповірочний інтервал для TruCAM визначено Переліком засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затвердженим наказом Міністерства, економічного розвитку і торгівлі України 05.04.2012 N 437 і становить 1 рік. Проведення повірки передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів затвердженим наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 08.02.2016 №193.

Сама незгода позивача щодо його притягнення до адміністративної відповідальності не є підставою для звільнення позивача від адміністративної відповідальності та скасування постанови.

Вимоги про визнання дій відповідача 2 незаконними не можуть підлягати задоволенню, оскільки контроль за дорожнім рухом, реагування на порушення водіями ПДР і складання постанов у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху входить до службових обов`язків інспекторів патрульної поліції. Просить розглянути справу за відсутності представника за наявними матеріалами у справі та у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 17.05.2019 позовну заяву залишено без руху для виправлення недоліків, які позивач виправив у встановлений судом строк.

Ухвалою суду від 27.05.2019 прийнято позовну заяву до розгляду з повідомленням сторін, відкрито провадження в адміністративній, витребувано від Управління патрульної поліції у Київській області копію матеріалів, на підставі яких винесена постанова серії ЕАВ №1120062 від 03.05.2019, в тому числі матеріали фото та відеофіксації події про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, по невідомій суду причині. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Подав заяву, відповідно до якої просить справу розглядати у його відсутність, у зв`язку із сімейними обставинами. Проти відзиву відповідача заперечує, оскільки: дорожній знак 3.29 встановлений з порушенням ПДР; вимірювальний прилад, яким вимірювалась швидкість ТuCAM ТС 000517, а в сертифікаті серії А 006694 зазначено вимірювач швидкості TruCAM, що свідчить про те, що вимірювання здійснювалось несертифікованим приладом; на фото, яке додано відповідачем до відзиву сфотографовано 2 (два) однакових автомобілі; він рухався на трасі, яка дозволяє рухатись зі швидкістю 90 км на год за межами населеного пункту і дорогою у дві полоси в одному напрямку, в правій полосі рухались фури, тому видимість знаку 3.29 була обмежена; знак 3.29 був встановлений з правої сторони дороги, а з лівої сторони знак 3.29 був відсутній (а.с.26).

У судове засідання представник Управління патрульної поліції у Київській області не з`явився по невідомій суду причині. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно поданого відзиву просить розглянути справу у його відсутність.

У судове засідання відповідач поліцейський капрал поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області Брезін Олексій Михайлович не з`явився по невідомій суду причині. Про дату, час та місце розгляду справи, повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно поданого відзиву представником Брезін О.М. , він просить розглянути справу у його відсутність.

Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутності сторін, відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши надані письмові докази, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1120062 від 03.05.2019 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.6).

За змістом оскаржуваної постанови, 03.05.2019 11 год 19 хв ОСОБА_1 керував автомобілем Renault Trafic д.н.з НОМЕР_1 в зоні дії дорожнього знака 3.29 «Перевищення дозволеної швидкості» та рухався зі швидкістю 87 км/год, чим перевищив встановлену швидкість на 37 км/год, порушив п.п. 12.9.б ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП. Копія даної постанови вручена особисто позивачу, що підтверджується його підписом на постанові та не заперечується в позовній заяві.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. п.1, 2 ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам.

Відповідно до п.1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.п. б п.12.9. ПДР України водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену у пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Відповідно до п.п.3.29 п.33.3 ПДР України: 3.29 «Обмеження максимальної швидкості». Забороняється рух із швидкістю, що перевищує зазначену на знакові.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, -тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно п.8 ч. 1 ст.23 ЗУ «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до ч.1 ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, в тому числі про порушення правил дорожнього руху, передбачені частиною першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі-Інструкція) у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Згідно ч.1 Розділу III Інструкції справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.10 розділу ІІІ Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Відповідно до ч.5 розділу IV Інструкції постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Згідно ч.5 ст.285 КУпАП у випадках, передбачених ст.258 цього Кодексу, копія постанови уповноваженої посадової особи у справі про адміністративне правопорушення вручається особі, щодо якої її винесено, на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.6 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідач скористався своїм правом відповідно до ст.162 КАС України щодо подання відзиву, виклав свої заперечення та надав докази, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, та докази, на підставі яких приймалась оскаржувана постанова, що спростовує посилання позивача на відсутність доказів.

Так, відповідачем надано фото з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM №ТС000517 на якому зафіксовано факт перевищення швидкості позивачем. Так, на фото з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM №ТС000517 зафіксовано автомобіль білого кольору із номерним знаком НОМЕР_1 , який рухався 03.05.2019 о 11:17 год, зі швидкістю 87 км/год (а.с.42).

Посилання позивача, як на підставу задоволення позову на те, що відповідачем незаконно використовувався вимірювальний прилад TuCAM №ТС000517, не можуть бути підставою для задоволення позову, виходячи із наступного.

Згідно сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки серії А №006694, №UA-МІ/І-2903-2012, виданий 29 серпня 2012 Laser Technology, Inc., США засвідчено, що на підставі позитивних результатів державних приймальних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобу вимірювальної техніки «Вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM», який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12. Міжповірочний інтервал, установлений під час затвердження типу вимірювача - не більше одного року ( а.с.38).

Наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №193 від 08.02.2016 «Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів» установлено, що під час проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що випущені з виробництва та мають сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, видані до набрання чинності Законом України "Про метрологію та метрологічну діяльність", дозволяється застосовувати методики повірки, визначені в експлуатаційних документах на ці засоби вимірювальної техніки та галузевих нормативних документах до затвердження методик повірки відповідних засобів вимірювальної техніки згідно з Порядком, затвердженим цим наказом.

Процедура та умови проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (далі - ЗВТ), що перебувають в експлуатації, а також оформлення її результатів, передбачено Порядком проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів, затвердженого наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України №193 від 08.02.2016 «Про затвердження Порядку проведення повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, та оформлення її результатів».

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/11913, яке чинне до 25 вересня 2019 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000517, виробник Laser Technology Inc., США, відповідає вимогам. Діапазон вимірювань швидкості-від 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; ±1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год ( а.с.39).

Згідно експертного висновку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №04/02/03-3008 від 27.09.2018 ( а.с. 40), об`єктом експертизи був лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCAM, виготовлений компанією Laser Technology Inc., США, в об`єкті експертизи правильно реалізовано криптографічний алгоритм шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015, із довжиною ключа 256 біт. Об`єкт експертизи забезпечує конфіденційність, цілість та автентичність зареєстрованих даних. Дія експертного висновку поширюється на зразки об`єкта експертизи із заводськими номерами наведеними у додатку, в тому числі і на №ТС000517, що спростовує посилання позивача на проведення вимірювання швидкості руху автомобіля несертифікованим засобом.

Те, що у постанові про накладення адміністративного стягнення зазначено, що швидкість вимірювалась приладом TuCAM №ТС000517, а не сертифікованим приладом вимірювання швидкості TruCAM, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки

окремі дефекти рішення, а саме граматична помилка у назві приладу, контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Якщо спірне рішення прийнято контролюючим органом у межах своєї компетенції та з його змісту можна чітко встановити зміст цього рішення (зокрема, порушення законодавства, за які застосовуються відповідні санкції, та розмір останніх), таке рішення може бути визнане правомірним навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Позивачем не надано суду доказів виміру швидкості руху його транспортного засобу марки Renault Trafic д.н.з НОМЕР_1 приладом TuCAM №ТС000517 не 03.05.2019 11 год. 19 хв. та не на а/д М05 Київ-Одеса 127 км, а тому суд вважає, що зазначення в оскаржуваній постанові, за даних обставин, назви приладу, при повному збігу серії та номеру приладу ТС000517, TuCAM №ТС000517 замість TruCAM №ТС000517, є механічною помилкою.

Вказаний позивачем недолік оскаржуваної постанови не може бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 11 вересня 2018 року по справі №826/11623/16 (провадження №К/9901/50453/18) та в постанові Верховного Суду від 14 серпня 2018 року по справі справа №826/15341/15 (провадження №К/9901/19896/18).

Посилання позивача, як на підставу задоволення позову те, що дорожній знак, який вказував на обмеження швидкість руху, не продубльований на лівій смузі, та встановлений із порушенням ПДР, не можуть бути задоволенні, виходячи із наступного.

Відповідно до п.8.2.1 ПДР України дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Позивачем на надано жодного доказу того, що у правій смузі рухались вантажні автомобілі на відстані не менш як за 100 м за напрямком руху, які закривали дорожній знак про обмеження швидкості руху, не надано доказів відсутності дублюючого дорожнього знаку, а також доказів наявності таких місцевих умов, що дорожній знак, який розміщений на правій стороні може не бути вчасно помічений водіями транспортних засобів, для яких він призначений. Крім цього, позивачем на надано доказів порушення згаданих вище нормативів щодо встановлення дорожніх знаків.

Посилання позивача, як на підставу задоволення позову, те, що у нього та у свідків не відібрано пояснення, не можуть бути задоволені, оскільки спростовуються оскаржуваною постановою, яка була вручена особисто позивачу. Позивачем не надано суду належних доказів в обґрунтування обмеження реалізації ним прав, закріплених статтею 268 КУпАП, оскільки позивач був присутній на місці складання постанови (а.с.6), був повідомлений про її складання, він мав можливість під час спілкування висловити свої заперечення та доводи по суті вчиненого правопорушення, що було реалізовано позивачем, та підтверджується наданим відповідачем записом події ( а.с. 43), але працівник поліції не взяв їх до уваги, що свідчить про можливість реалізації своїх прав та об`єктивне рішення інспектора, як посадової особи, що приймає рішення у справі та спростовує посилання позивача на те, що справа про адміністративне правопорушення не розглядалася.

Крім цього, позивач не надав доказів, що він був позбавлений можливості скористатися правовою допомогою засобами телефонного зв`язку та не надав доказів вчинення дій, спрямованих на прибуття адвоката на місце зупинки транспортного засобу.

Посилання позивача, як на підставу задоволення позову, те, що на фото з лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів TruCAM LTI 20/20 №ТС000517 на якому зафіксовано факт перевищення швидкості позивачем, зафіксовано два однакових автомобілі, не можуть бути задоволені, оскільки позивачем не надано доказів, що із перевищеною швидкістю, яка зафіксована приладом, рухався інший автомобіль під керуванням іншого водія, а відповідачем надано докази про фіксацію швидкості руху саме автомобіля, яким керував позивач ( а.с. 42).

Посилання позивача, як на підставу задоволення позову те, що відповідач фіксував швидкість руху його автомобіля не у автоматичному режимі, не можуть бути задоволені, оскільки спростовуються положеннями ч.1 ст.40 Закону України «Про національну поліцію» відповідно до якої поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Порядок застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 «Про затвердження Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису».

Вимога позивача про визнання дій поліцейського незаконними, не підлягає до задоволення, оскільки такий спосіб судового захисту прав позивача не передбачений ч.3 ст.286 КАС України, відповідно до якої за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Системний аналіз вищевказаних норм чинного законодавства України дає підстави для висновку про те, що відповідач 2 діяв у межах та у спосіб передбачені чинним законодавством України, а постанова про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1120061 від 03.05.2019 відповідає вимогам ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, оцінюючи усі докази, які були досліджені у їх сукупності та враховуючи наявність у справі належних доказів того, що у діях позивача присутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 122 КУпАП суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП є цілком законною та обґрунтованою, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишен ня позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а тому судові витрати відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 19, 77, 78, 79, 229, 241-246, 250, 286, 295, 296 КАС України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Київській області, поліцейського капрала поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області Брезіна Олексія Михайловича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, визнання незаконними дій працівника поліції, відмовити повністю.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Монастирищенський районний суд Черкаської області до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Монастирищенським РВ УМВС України в Черкаській області 01.08.2002, зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Київській області, місцезнаходження: вул. Академіка Туполєва,19, м.Київ, 04128.

Відповідач: поліцейський капрал поліції 1 батальйону 1 роти батальйону патрульної поліції в м. Біла Церква в Київській області Брезін Олексій Михайлович, місце знаходження: вул. Сухоярська,18а, м. Біла Церква, Київська область, 09109.

Суддя: Н.В. Мазай