Справа № 1.380.2019.001697
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа№1.380.2019.001697
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Гавдик З.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 1.380.2019.001697 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому із врахуванням уточнень до позовної заяви просив зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області сформувати подання про повернення ОСОБА_1 збору на обов`язкове державне пенсійне страхування для проведення реєстрації права власності на житло у сумі 10319 грн 40 коп., сплаченого відповідно до квитанції №QS27433815 від 10.02.2016 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10.02.2019 року, позивач придбав нерухоме майно, а саме квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу вищевказаної квартири посвідчувався приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Якимів Н.Б. та зареєстровано в реєстрі за №820.

При нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу майна від 10.02.2016 року, позивачем сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 10319,40 грн., що підтверджується платіжним дорученням №QS27433815 від 10.02.2016 року.

Позивач зазначає, що ним житло придбавалось вперше, та звернувся до відповідача із заявою від 14.02.2019 року про повернення помилково сплачених коштів - збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в сумі 10319,40 грн. Однак, на звернення позивача відповідач надав відповідь від 27.02.2019 року №5161/05-78, якою відмовив у задоволенні заяви.

Позивач не згідний з такими діями відповідача та вважає їх протиправними і такими, що порушують його інтереси, просить суд зобов`язати відповідача сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України у Львівській області подання про повернення їй вказаних коштів.

Відповідачем за вх.№16585 від 15.05.2019 року подано відзив на адміністративний позов, в якому проти позову заперечив, з підстав, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не володіє інформацією щодо прав власності на нерухоме майно, а також невідомо, чи придбавають громадяни таке житло вперше. Крім того, позивачем не надано жодних документів, які б підтверджували що майно придбане вперше.

Відповідач зазначає, що громадяни які придбавають житло вперше, звільняються від сплати збору на підставі Закону, а не за рішенням органу Пенсійного фонду. Тому питання звільнення від сплати збору повинно було з`ясовуватись при нотаріальному оформленні цивільно-правового договору.

Ухвалою судді від 19.04.2019 року відкрито спрощене провадження без повідомлення сторін в адміністративній справі.

Судом встановлені наступні обставини:

10.0.2019 року між Дочірнім підприємством «Інтеграл-Буд» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Інтеграл», від імені якого на підставі довіреності, діє ОСОБА_2 «продавець» та ОСОБА_1 «покупець», укладено договір купівлі-продажу квартири, посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Львівської області Якимів Н.Б., та зареєстровано в реєстрі за № 820, згідно якого Дочірнє підприємство «Інтеграл-Буд» Товариства з обмеженою відповідальністю «Фірма Інтеграл», в особі ОСОБА_2 продало, ОСОБА_1 купив нерухоме майно: а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 162720329 від 08.04.2019 року власником квартири є ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №28228424 від 13.02.2016 року.

Згідно квитанції №QS27433815 від 10.02.2016 року ОСОБА_1 сплатив 10319,40 грн. збору з договору купівлі-продажу нерухомого майна.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає, що безпідставно (помилково) сплатив збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна в розмірі 1% від вартості придбаного ним майна.

Вказані обставини, та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Докази надані позивачем: договір купівлі-продажу квартири від 10.02.2016 року, витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 162720329 від 08.04.2019 року, квитанція №QS27433815 від 10.02.2016 року, судом враховуються, оскільки такі були підставою сплати коштів з купівлі-продажу нерухомого майна.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем, оскільки відповідач жодними належними та допустимими доказами не обґрунтував тієї обставини що позивач 10.02.2016 року не вперше придбавав нерухоме майно (по АДРЕСА_1 ) за договором купівлі-продажу, і відповідно сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 10319,40 грн., підлягає поверненню позивачу.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

В справі відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б спростовували твердження позивача про придбання ним житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за ним будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у ним права на звільнення від сплати збору.

Процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку. Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до пп. 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Вказана позиція суду повністю узгоджується з позицією викладеною у постанові Верховного Суду від 28.11.2018 року у справі №813/1126/17.

Відтак відповідачем безпідставно відмовлено позивачеві у поверненні збору на обов`язкове державне пенсійне страхування в сумі 10319,40 грн., сплаченого при придбані житла вперше на підставі договору купівлі-продажу від 10.02.2016 року.

Суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова подання про повернення позивачу збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% від вартості нерухомого майна ( АДРЕСА_1 ), у сумі 10319,40 грн.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Докази подані позивачем переконують в обґрунтованості позовних вимог.

Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Норми права, які застосував суд, наступні:

Згідно з ст. 3 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» платники збору, визначені пунктами 5 - 7, 9 і 10 статті 1 вказаного Закону, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачують на рахунки з обліку коштів спеціального фонду державного бюджету, відкриті в управліннях Державного казначейства в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Ці кошти в установленому порядку зараховуються до спеціального фонду державного бюджету і використовуються згідно із законом про Державний бюджет України.

Згідно п. 9 ст. 1 цього ж Закону, платниками збору з операцій купівлі-продажу нерухомого майна є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ, організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно п. 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року № 1740, Збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно з додатком до постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2011року №106 «Деякі питання ведення обліку податків і зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджету», контроль за справлянням (стягненням) до бюджету надходжень, що обліковуються за кодом доходів бюджету 24140500 «Збір з операцій придбання (купівлі-продажу) нерухомого майна» покладено на Пенсійний фонд України.

Згідно положень Порядку виконання державного бюджету за доходами, затвердженого наказом Державного казначейства України від 19 грудня 2000 року №131, повернення надмірно та/або помилково сплачених платежів, які надійшли до спеціального фонду державного бюджету, здійснюється органами Державного казначейства на підставі висновків органів, що контролюють справляння надходжень до бюджету та за рішеннями судових органів.

Згідно п. 5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10 грудня 2002 р. № 226, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів) та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Подання надається до органу Державного казначейства України за формою, передбаченою відповідними спільними нормативно-правовими актами Державного казначейства України та органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, з питань повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету коштів, або в довільній формі на офіційному бланку установи, за підписом керівника установи або його заступників відповідно до їх компетенції з обов`язковим зазначенням такої інформації: обґрунтування необхідності повернення коштів з бюджету, найменування платника, ідентифікаційного коду за ЄДРПОУ або реєстраційного номера облікової картки платника податків з ДРФО, або серії та номера паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті), суми платежу, що підлягає поверненню, дати та номера розрахункового документа, який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Мотиви застосування вказаних норм наступні: зазначені норми встановлюють підстави та порядок подання та повернення сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 262-263, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79000, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) про зобов`язання вчинити дії, - задоволити повністю.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) сформувати та подати до Управління Державної казначейської служби України у Галицькому районі м. Львова подання про повернення ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) сплаченого збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 1% з операції купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 10319,40 грн. згідно платіжного доручення №QS27433815 від 10.02.2016 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) 768,40 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. ст. 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Гавдик З.В.