Справа № 120/1370/19-а
Суддя: Шаповалова Тетяна Михайлівна
Дата ухвалення: 2019-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

10 червня 2019 р. Справа № 120/1370/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Шаповалової Т.М.,

за участю:

секретаря судового засідання: Дмитрука В.В.

представника позивача: Могир О.Ю.,

представника відповідача: Довганенка М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства « 45 експериментальний механічний завод» до Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови, визнання дій незаконними,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2019 року Державне підприємство « 45 експериментальний механічний завод» (далі - ДП « 45 експериментальний механічний завод») звернулося до суду з позовом до Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (далі - Замостянський ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області) та просили суд:

- поновити строк на оскарження постанови державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області про стягнення виконавчого збору серії ВП № 57918016 від 13.12.2018 року, як такий що пропущений з поважних причин;

- визнати дії старшого виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області Дячука В.В. незаконними в частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 13.12.2018 року;

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області про стягнення виконавчого збору серії ВП № 57918016 від 13.12.2018 року;

- судові витрати стягнути з відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що постанова державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області про стягнення виконавчого збору винесена 13.12.2018 року, тоді як позивач добровільно виконав рішення суду, для примусового виконання якого відкрито виконавче провадження ще 12.12.2018 року. Вважає, оскаржувану постанову протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року даний адміністративний позов залишено без руху та встановлено 10 - денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

20.05.2019 року позивач вимоги ухвали суду від 24.04.2019 року про залишення позовної заяви без руху виконав.

24.05.2019 року ухвалою Вінницького окружного адміністративного суду поновлено позивачу строк звернення до суду з позовом, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду, а також витребувано у відповідача матеріали виконавчого провадження № 57918016 та встановлено йому строк на подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач не скористався правом на подання відзиву, при цьому надав до суду матеріали виконавчого провадження.

У судовому засіданні позивач заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив адміністративний позов задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти позовних вимог та просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

В судовому засіданні представником відповідача не надано доказів щодо направлення оскаржуваної постанови позивачу. З наданих матеріалів виконавчого провадження вбачається, що представник позивача Демитор О.В. ознайомився з матеріалами виконавчого провадження та оскаржуваною постановою 08.04.2019 року (а.с.39).

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення сторін та оцінивши інші докази, суд приходить до переконання, що у задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити з огляду на таке.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12.12.2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 у справі за його позовом до ДП « 45 експериментальний механічний завод» про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення недоотриманої заробітної плати, середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди задоволено частково. Поновлено ОСОБА_1 на посаді інженера з нормування праці другої категорії ДП « 45 експериментальний механічний завод» з 04.06.2018 року. Стягнуто з ДП « 45 експериментальний механічний завод» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.06.2018 року по 12.12.2018 року, 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Постанову у частині поновлення на роботі ОСОБА_1 на роботі та в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, в розмірі місячного заробітку, допущено до негайного виконання.

Постанова Вінницького апеляційного суду від 12.12.2018 року набрала законної сили з дня її прийняття.

13.12.2018 року Вінницьким міським судом Вінницької області було видано виконавчий лист № 127/14903/18 на підставі постанови Вінницького апеляційного суду від 12.12.2018 року про зобов`язання ДП « 45 експериментальний механічний завод» поновити ОСОБА_1 на роботі та виплатити йому середній заробіток за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць, у розмірі місячного заробітку (а.с. 37).

13.12.2018 року ОСОБА_1 , який є стягувачем за виконавчим документом, звернувся до Замостянського ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області з заявою про невідкладне виконання виконавчого листа № 127/14903/18, виданого Вінницьким міським судом (а.с.38).

13.12.2018 року старшим державним виконавцем Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 57918016 з примусового виконання вказаного рішення суду.

Зазначеною постановою боржнику ДП « 45 експериментальний механічний завод» надано строк для виконання рішення суду протягом 10 робочих днів. Також, п. 3 резолютивної частини постанови вирішено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 14 892 грн.

Крім цього, 13.12.2018 року старшим державним виконавцем Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області винесено постанову про стягнення з боржника ДП « 45 експериментальний механічний завод» на користь стягувача Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області виконавчого збору у розмірі 14 892 грн.

Вважаючи дії державного виконавця Замостянського ВДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області незаконними у частині винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 13.12.2018 року, позивач звернувся до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Спірні правовідносини між сторонами врегульовано Законом України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року та Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5.

Згідно з п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено);5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчим збором є збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи.

Ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно з ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Порядок виконання рішення про поновлення на роботі встановлено ст.65 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного працівника виконується невідкладно в порядку, визначеному статтею 63 цього Закону. Рішення вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача, після чого виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Представник позивача, як на підставу позовних вимог, посилається на ч.9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» якою визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39 цього Закону, у разі якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. Так, представник позивача вважає, що ними виконано добровільно рішення суду до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки ОСОБА_1 поновлено на роботі наказом від 12 грудня 2018 року №230/2к.

Суд критично відноситься до таких аргументів позивача, оскільки рішення суду про поновлення на роботі вважається виконаним боржником з дня видання відповідно до законодавства про працю наказу або розпорядження про поновлення стягувача на роботі та внесення відповідного запису до трудової книжки стягувача.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, відповідний запис до трудової книжки внесено лише 16.01.2019 року (а.с.60-61). Зазначена обставина підтверджена представником позивача в судовому засіданні та не спростовується доводами представника позивача щодо неможливості внесення такого запису раніше, в зв`язку з відсутністю ОСОБА_1 на робочому місці.

Так, в матеріалах виконавчого провадження містяться заяви ОСОБА_1 щодо вжиття примусових заходів для виконання рішення про поновлення його на роботі, оскільки його не допускають на підприємство та не вносять відповідного запису до трудової книжки ( а.с.50, 54-55, 65-66, 77-79).

Крім того, в судовому засіданні представник позивача пояснила, що 03.01.2019 року підприємство письмово повідомило Замостянський ВДВС м. Вінниці ГТУЮ у Вінницькій області про виконання рішення суду 12 грудня 2012 року та направило копію відповідного наказу ДП « 45 експериментальний механічний завод» ( а.с. 48-50). Також зазначила, що підприємство повідомляло виконавця про виконання рішення суду телефоном одразу після винесення відповідного наказу.

Суд критично ставиться до таких доводів та звертає увагу, що відповідно до ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником.

Що стосується добровільного виконання рішення суду щодо виплати середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми за один місяць, то воно було виконано 21 грудня 2018 року, що підтверджується відомістю розподілу витрат Державного підприємства « 45 експериментальний механічний завод» (а.с.9).

Таким чином, судом встановлено, що на час винесення постанови про стягнення виконавчого збору 13 грудня 2018 року, в державного виконавця були відсутні відомості щодо добровільного виконання рішення суду про поновлення на роботі до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до вимог ст.65 Закону України «Про виконавче провадження» зазначене рішення суду вважається виконаним 16 січня 2019 року, тобто з дня внесення відповідного запису в трудову книжку про поновлення ОСОБА_1 на роботі.

Стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання, яке виконавець розпочинає на підставі виконавчого документа. Відтак, одночасно з відкриттям виконавчого провадження виконавець повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною першою статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши письмові та інші докази у їх сукупності та надавши їм відповідну оцінку, суд дійшов висновку, що відповідач, який є суб`єктом владних повноважень, при прийнятті оскаржуваного рішення діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, відтак підстави для задоволення позову відсутні.

У відповідності до ст. 139 КАС України, судові витрати сплачені позивачем, стягненню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 271, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства « 45 експериментальний механічний завод» до Замостянського відділу державної виконавчої служби міста Вінниці Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визнання незаконною та скасування постанови, визнання дій незаконними - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ч. 6 ст. 287 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Державне підприємство « 45 експериментальний механічний завод» (, місцезнаходження: вул. Стрілецька, 57, м. Вінниця, 21007)

Відповідач: Замостянський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (, місцезнаходження: вул. Соборна, 15А, м. Вінниця, 21050)

Повний текст рішення складено 10.06.2019

Суддя Шаповалова Тетяна Михайлівна