Справа № 520/2602/19
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 травня 2019 р. № 520/2602/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Зінченко А.В.

при секретарі- Алавердян Е.А.

за участі представників сторін:

позивача - ОСОБА_2

відповідача - Міронова А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46,м. Харків,61057, ) про скасування податкових повідомлень-рішень,-

встановив:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), у порядку адміністративного судочинства заявив вимоги про скасування податкових повідомлень - рішень ГУ ДФС у Харківській області від 22.11.2018 р. № 6 на суму єдиного податком 99839,28 грн., у т.ч. штрафними (фінансовими) санкціями, № 6 за податком на доходи фізичних осіб 18110,76 грн. , у т.ч. штрафними (фінансовими) санкціями, № 6 за військовим збором на суму 1509,23 грн., у т.ч. штрафними (фінансовими) санкціями, № 6 на суму за податком на додану вартість 1102740,00 грн., у т.ч. штрафними (фінансовими) санкціями, № 6 на суму штрафу 441906,00 грн., № за штрафними санкціями за платежем податок на доходи фізичний осіб 170,00 грн., № 6 на суму штрафних санкцій (адміністративні штрафи та інші санкції) 510,00 грн., № 6 на суму штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг 1,00 грн., рішення від 22.11.2018 р. № 6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму штрафних санкцій 1559,63 грн., вимогу про сплату боргу від 22.11.2018 р. №Ф-6 на суму 15596,31 грн.

Аргументуючи заявлені вимоги позивач зазначив, що не вчиняв податкових правопорушень, про які зазначено в акті перевірки. Стверджував, що спірні рішення суб`єкта владних повноважень вмотивовані помилковими судженнями, факт вчинення податкових правопорушень є вигаданим, при справлянні єдиного податку та єдиного соціального внеску платник неухильно дотримувався вимог закону. Посилаючись на ці міркування, просив суд ухвалити рішення про задоволення позову.

Відповідач, Головне управління Державної фіскальної служби у Харківській області, з поданим позовом не погодився. Аргументуючи заперечення проти позову зазначив, що проведеною перевіркою встановлено перевищення позивачем , який зареєстрований, як платник єдиного податку на третій групі у 2017 р. дозволеного обсягу доходу в 5000000 грн., не декларування частини доходу, який надійшов на розрахунковий рахунок позивача у періоді, що перевірявся, що у підсумку призвело до порушень чинного податкового законодавства та заниження суми податкового зобов`язання у перевіряє мий період з податку на доходи фізичних осіб, не відображення у повному обсязі отриманих доходів (торгівельної виручки), та підтверджуючих витрат пов`язаних зі здійсненням підприємницької діяльності, не надання декларації про майновий стан і доходи за 2017 р., занижено податок на додану вартість , порушення порядку реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ, заниження сум страхових внесків від суми чистого доходу , порушення граничних строків оплати єдиного внеску, не нарахування та перерахування військового збору з сум чистого оподаткованого доходу, заниження податкових зобов`язання по єдиному податку, несвоєчасну сплату єдиного податку за 2017 рік, порушення П.1.,п.2.,п.3., ст.. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р №265/95-ВР. Посилаючись на ці міркування, представник відповідача у судовому засіданні підтримав доводи, викладені у письмових запереченнях на позов, просив суд прийняти рішення про відмову у задоволенні позову.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив в задоволенні позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши долучені до матеріалів справи документи, суд встановив наступні обставини.

ФО- П ОСОБА_1 перебуває на спрощений системі оподаткування, обліку та звітності , а саме ІІІ група платника єдиного податку, та є платником податку на додану вартість .

Перевіряючи відповідність закону оскаржених рішень владного суб`єкта, суд зазначає, що правовідносини з приводу справляння єдиного податку унормовані приписами глави 1 розділу ХІV Податкового кодексу України, з приводу сплавляння податку на додану вартість - приписами розділу V Податкового кодексу України.

Ст.. 291 ПК України встановлюються правові засади застосування спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності, а також справляння єдиного податку. П.291.2. ПК України Спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності. П.291.3. ПК України Юридична особа чи фізична особа - підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою. Згідно П. 291.4. ПК України Суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку за певними умовами, здійснення діяльності.

Стаття 292. ПК України встановлює порядок визначення доходів та їх склад для платників єдиного податку першої - третьої груп. Так, П. 292.1. Доходом платника єдиного податку є: 1) для фізичної особи - підприємця - дохід, отриманий протягом податкового (звітного) періоду в грошовій формі (готівковій та/або безготівковій); матеріальній або нематеріальній формі, визначеній пунктом 292.3 цієї статті. При цьому до доходу не включаються отримані такою фізичною особою пасивні доходи у вигляді процентів, дивідендів, роялті, страхові виплати і відшкодування, а також доходи, отримані від продажу рухомого та нерухомого майна, яке належить на праві власності фізичній особі та використовується в її господарській діяльності. П. 292.14. ПК України Визначення доходу здійснюється для цілей оподаткування єдиним податком та для надання права суб`єкту господарювання зареєструватися платником єдиного податку та/або перебувати на спрощеній системі оподаткування. П.292.15. ПК України При визначенні обсягу доходу, що дає право суб`єкту господарювання зареєструватися платником єдиного податку та/або перебувати на спрощеній системі оподаткування в наступному податковому (звітному) періоді, не включається дохід, отриманий як компенсація (відшкодування) за рішенням суду за будь-які попередні (звітні) періоди. П. 292.16. ПК України Право на застосування спрощеної системи оподаткування в наступному календарному році мають платники єдиного податку за умови неперевищення протягом календарного року обсягу доходу, встановленого для відповідної групи платників єдиного податку. Відповідно до П. 296.1.12. ст.. 296 ПК України Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці), які є платниками податку на додану вартість, ведуть облік доходів та витрат за формою та в порядку, що встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Для реєстрації Книги обліку доходів та витрат такі платники єдиного податку подають до контролюючого органу за місцем обліку примірник Книги.

Згідно п. 296.5. ст.. 296 ПК України Отримані протягом податкового (звітного) періоду доходи, що перевищують обсяги доходів, встановлених пунктом 291.4 статті 291 цього Кодексу, відображаються платниками єдиного податку в податковій декларації з урахуванням особливостей, визначених підпунктами 296.5.1 - 296.5.5 цієї статті. Згідно п. 296.5.3. ст.. 296 ПК України Платники єдиного податку третьої групи (фізичні особи - підприємці) у податковій декларації окремо відображають:1) обсяг доходу, оподаткований за кожною з обраних ними ставок єдиного податку; 2) обсяг доходу, оподаткований за ставкою 15 відсотків (у разі перевищення обсягу доходу). Згідно п. 296.6. ст.. 296 ПК України Сума перевищення обсягу доходу відображається у податковій декларації за податковий (звітний) період, у якому відбулося таке перевищення. Згідно п. 297.1. ПК України Платники єдиного податку звільняються від обов`язку нарахування, сплати та подання податкової звітності з таких податків і зборів: 2) податку на доходи фізичних осіб у частині доходів (об`єкта оподаткування), що отримані в результаті господарської діяльності платника єдиного податку першої - четвертої групи (фізичної особи) та оподатковані згідно з цією главою;

Відповідно до ст.. 185.1. ПК України Об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Контролюючий орган провів планову виїзну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 ), за період з 09.10.2015р. по 30.06.2018р. щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання податкового та іншого законодавства

Результати перевірки оформлені актом від 09.10.2018р. № № 4213/20-40-13-15-07/.

У тексті Акту відображені судження контролюючого органу про вчинення особою низки податкових правопорушень, зокрема: П.177.1, п. 177.2, п.177.4, п.п.177.5.3., п.177.5, ст.. 177 Податкового Кодексу України, встановлено заниження суми податкового зобов`язання за 4й кВ. 2017 рр. з податку на доходи фізичних осіб у сумі 14 488,61 грн., П.185.1., ст.. 185, п. 187.1. ст.. 187, п. 188.1. ст.. 188, п.п. «г» п.198.5. ст..198 Податкового Кодексу України, в результаті чого було занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся 882 192,00 грн., у т.ч. по періодам

2016 р. у сумі 60583,00 грн., 2017 р у сумі 342426,00 грн., 2018 р. 479183,00 грн., П.п. 201.1 ст. 201 Податкового Кодексу України порушення порядку реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 882 192,00 грн. за 2016 - 2018 роки за виявлене порушення передбачено застосування штрафу в розмірі 50 відсотки суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, Абз. 1 п. 2 ч.1 ст.7, п.2. ст.. 9 Закону України від 08.07.2010, № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - заниження сум страхових від суми чистого доходу за 2017 р. сумі 15 596,31 грн., П.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу ХХ Податкового Кодексу України не нарахування та перерахування військового збору з сум чистого оподаткованого доходу за 4й кВ. 2017 р. у сумі 1 207,38 грн., П.296.10 ст. 296 Податкового Кодексу України , П.1.,п.2.,п.3., ст.. 3 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 р №265/95-ВР, П.п. 201.10 ст. 201 Податкового Кодексу України порушення термінів реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних. За виявлене порушення передбачено застосування штрафу в розмірі 10 та 40 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, П.п.16.1.2., п.п.16.1.12. п.16.1 ст. 16 , п.44.3. ст..44, п.177.10. ст.. 177 Податкового Кодексу України, а саме, підприємцем не було збережено книгу обліку доходів та витрат , за вчинене порушення накладається штраф, П.п.49.18.2. п.п.49.18.5. п. 49.18. ст.. 49, п.п. 177.5.2. п. 177.5. ст.. 177 Податкового Кодексу України, а саме декларацію про майновий стан і доходи за 4й кВ. 2017 р. до Центральної ОДПІ м. Харкова не надано, П.п.п. 292.1. ст..292, п.п.3 п.293.3.1 ст.293, п.п.3 п. 293.8. ст..293 Податкового Кодексу України перевіркою визначено податкові зобов`язання по єдиному податку, у сумі 79 871,42 грн., у т.ч. 2016 р у сумі 8068,31, 2017 р. у сумі 71803,11, грн., Абз. 3 ч.8 ст. 9 Закону України від 08.07.2010, № 2464-VI "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - перерахування на рахунки органів ДФС України сум єдиного внеску, протягом граничних строків, за виявлене порушення передбачено застосуванням штрафної санкції у розмірі 20%.

22.11.2018 року з посиланням на Акт відповідач, ГУ ДФС у Харківській області видав:

податкове повідомлення - рішення № 6 на суму єдиного податком 99839,28 грн., у т.ч. штрафними (фінансовими) санкціями, податкове повідомлення - рішення № 6 за податком на доходи фізичних осіб 18110,76 грн. , у т.ч. штрафними (фінансовими) санкціями, податкове повідомлення - рішення № 6 за військовим збором на суму 1509,23 грн., у т.ч. штрафними ( фінансовими) санкціями, податкове повідомлення - рішення № 6 на суму за податком на додану вартість 1102740,00 грн., у т.ч. штрафними (фінансовими) санкціями, податкове повідомлення - рішення № 6 на суму штрафу 441906,00 грн., податкове повідомлення - рішення № за штрафними санкціями за платежем податок на доходи фізичний осіб 170,00 грн., податкове повідомлення - рішення № 6 на суму штрафних санкцій (адміністративні штрафи та інші санкції) 510,00 грн., податкове повідомлення - рішення № 6 на суму штрафних санкцій за порушення норм регулювання обігу готівки та застосування РРО у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг 1,00 грн. вимогу про сплату боргу №Ф-6 на суму 15596,31 грн. рішення № 6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму штрафних санкцій 1559,63 грн.

Як з`ясовано судом, перелічені рішення контролюючого органу ґрунтується на єдиному судженні владного суб`єкта про те, що на розрахунковий рахунок фізичної особи підприємця, у перевіряє мий період надходили грошові кошти, з призначенням платежу «торгівельний виторг» , який не був включений платником до складу доходу від підприємницької діяльності. Зазначене порушення на думку податкового органу призвело до того, у 2017 році , а саме вересні 2017 року, обсяг доходів платника єдиного податку на третій групі , перевищив 5 000 000 гривень та склав 6674447 гривень , з урахуванням грошових коштів, який не був включений платником до складу доходу від підприємницької діяльності, в сумі 1712133,33 грн. (у т.ч. ПДВ).

При цьому контролюючим органом було застосовано положення п.п.3. п.п.291.4 ст.291 ПК України , відповідно до якого на третій групі можуть бути - фізичні особи - підприємці, які не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, не обмежена та юридичні особи - суб`єкти господарювання будь-якої організаційно-правової форми, у яких протягом календарного року обсяг доходу не перевищує 5 000 000 гривень.

При цьому, тверження відповідача, про надходження на розрахунковий рахунок фізичної особи підприємця грошових коштів, з призначенням платежу «торгівельний виторг» , який не був включений платником до складу доходу від підприємницької діяльності, не підтверджується матеріалами справи, у тому числі виписками банку.

Судом встановлено, що Позивач не включав до складу доходів від підприємницької діяльності, власні грошові кошти, які внесені ним особисто, з метою поповнення обігових коштів. При цьому, зміна активів фізичної особи - підприємця з готівкової форми на безготівкову не змінює загального фінансового результату діяльності підприємця. Відповідно до статті 320 ЦК України, фізична особа - підприємець має право користуватися своїм майном для здійснення підприємницької діяльності.

Крім, того, судом встановлено, що рішенням ГУ ДФС у Харківській області від 22.11.2018 р. № 6 позивачу донараховано суму податку на додану вартість, у т.ч. штрафними (фінансовими) санкціями та рішенням від 22.11.2018 р. № 6 застосовано штраф 50% від донарахованої суми ПДВ. Вказані рішення винесено податковим органом на підставі вже вказаних висновків Акту перевірки та також податковим органом встановлено порушення вимог чинного законодавства , щодо включення до податкового кредиту придбання ТМЦ по операціям, що не є господарською діяльністю платника податку, а саме придбання техніки та вікна, які не були задіяні в ході здійснення підприємницької діяльності, а саме, вікна металопластикові невідкривні з енергозберігаючим склом у кількості 71.7кв.м. та 38,1 кв.м., та побутова техніка. При цьому, Позивачем доведено, що вікна металопластикові у кількості 70 кв.м. було продані ПАТ «УКРГАЗВИДОБУВАННЯ» Філія ГУ «Шебелінкагазвидобування», відповідно до видаткової накладної №3/26 від 26.08.2016 року та податкова накладна №13 від 04.08.2016 року , тобто використано у господарський діяльності, сума ПДВ було віднесено до податкових зобов`язань позивача. За твердженням позивача техніка придбана з метою обладнання офісного приміщення у , якому позивач здійснює діяльність ( АДРЕСА_2 ) та установлена у вказаному офісі. Вінка металопластикові у кількості 39.8 кв. на цей час знаходяться у Позивача. Під час судового розгляду суб`єктом владних повноважень не було надано доказів на підтвердження правомірності висновків та прийнятих рішень, щодо вказаних порушень.

Відтак, усі проведені контролюючим органом розрахунки мають суттєвий та нездоланний дефект недотримання визначеної законом процедури реалізації управлінської функції.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції у повній відповідності до ч. 2 ст. 19 КАС України, адже не перевірив обставин формування доходів періоду, що перевірявся, при обрахунку обсягу доходів вдався до самотужки та на власний розсуд визначеної процедури реалізації управлінської функції.

Викладені в акті перевірки доводи щодо заниження доходів фізичної особи підприємця не знайшли підтвердження у ході розгляду справи.

Вказане зумовлює скасування як податкових повідомлень-рішень про збільшення розміру податкових зобов`язань єдиного податку, з податку на додану вартість, з податку на доходи фізичних осіб, так і суміжних рішень за підставами виникнення платежів, а саме: єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та військового збору та також штрафних санкцій за не відображення отриманих доходів , не надання декларації про майновий стан і доходи, порушення порядку реєстрації податкових накладних , порушення граничних строків оплати єдиного внеску, несвоєчасну сплату єдиного податку, порушення порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг.

Відповідно до положень, закріплених ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (ч. 1 ст.); жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили (ч. 2 ст. 90); суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 3 ст. 90).

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Оцінивши добуті по справі докази в їх сукупності за правилами ст.ст. 72-77, 90, 211 КАС України, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах владний суб`єкт не забезпечив реалізацію управлінської функції відповідно до ч.2 ст.19 КАС України саме при винесенні оскаржених рішень.

Натомість факт порушення прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах у галузі податкової справи знайшов підтвердження проведеним судовим розглядом, що є визначеною процесуальним законом обставиною для задоволення заявлених вимог про скасування оскаржених рішень владного суб`єкта про визначення податкових зобов`язань платника податків.

З огляду на вищевикладене суд зазначає, що відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірність прийнятого ним рішення.

Розподіл судових витрат належить провести за правилами ст.ст. 139, 143 КАС України та Закону України «Про судовий збір»

Керуючись ст.ст. 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 6-9, ст.ст. 72-77, 211, 241-243, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати податкові повідомлення - рішення ГУ ДФС у Харківській області від 22.11.2018 р. № 6, № 6, № 6, № 6, № 6, № , № 6 та № 6.

Скасувати рішення ГУ ДФС у Харківській області від 22.11.2018 р. № 6 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску на суму штрафних санкцій 1559,63 грн.

Скасувати вимогу про сплату боргу ГУ ДФС у Харківській області від 22.11.2018 р. №Ф-6 на суму 15596,31 грн.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , податковий номер НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код за ) судовий збір у розмірі 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Харківського апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення в повному обсязі виготовлено 10 червня 2019 року.

Суддя Зінченко А.В.