Справа № 807/961/17
Суддя: Луцович М.М.
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

16 травня 2019 року м. Ужгород№ 807/961/17
Закарпатський окружний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді - Луцович М.М.

суддів: Гаврилко С.Є., Рейті С.І.,

при секретарі судових засідань - Симканич Ю.В.

та осіб, що беруть участь у справі:

представника позивача - ОСОБА_3;

представника відповідача - Жупан Ж.В.;

розглянувши у судовому засіданні справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної фіскальної служби України про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної фіскальної служби України (далі - відповідач) про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач здійснює господарську діяльність у галузі вантажних перевезень автомобільним транспортом. 30 вересня 2016 року позивач звернувся до Головного управління ДФС в Закарпатській області із запитом про надання індивідуальної податкової консультації з питань: чи позивач має право та чи правомірно відносить до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачених фізичною особою-підприємцем, платником ПДВ при придбанні транспортних засобів, які використовуються в господарській діяльності та чи позивач має право на бюджетне відшкодування ПДВ з урахуванням податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених фізичними особами - підприємцями, платниками ПДВ при придбанні транспортних засобів, які використовуються в господарській діяльності. Листом від 18.10.2016 р. за №441/У/07-1613-01-12 Головне управління ДФС в Закарпатській області надало податкову консультацію вказавши, що фізична особа-підприємець за відсутності ведення бухгалтерського обліку, іншого обліку в частині підтвердження використання майна (товару) у підприємницькій діяльності, а також не будучи фактично суб`єктом права власності на таке майно, не може включати до складу податкового кредиту суму ПДВ та не має права на бюджетне відшкодування ПДВ по придбаних транспортних засобах. Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року по адміністративній справі № 807/1650/16 - відмовлено в задоволенні адміністративного позову, постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року по справі №876/2306/17 - визнано недійсною податкову консультацію Головного управління ДФС в Закарпатській області від 18.10.2016 р. за №441/У/07-1613-01-12. Позивач 06.04.2017 року направив до Головного управління ДФС України в Закарпатській області звернення з вимогою надання індивідуальної податкової консультації з конкретними відповідями на запитання, поставленими у первісному запиті про отримання податкової консультації, відповідно до законодавства України з урахуванням висновків постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року по справі №876/2306/17. Листом від 14.04.2017 р. Головне управління ДФС в Закарпатській області повідомило, що індивідуальна податкова консультація, надана з урахуванням висновків Львівського апеляційного адміністративного суду, викладених у Постанові від 20.03.2017 року №876/2306/17 направлена до ДФС України для прийняття рішення щодо включення такої консультації до єдиного реєстру ІПК. Позивач 17.05.2017 року звернувся з листом до ДФС України, з вимогою внесення індивідуальної податкової консультації до єдиного реєстру ІПК. Однак, в реєстр таку внесено не було, і відповіді позивачеві не направлено. Листом ДФС України від 15.06.2017 року позивача було повідомлено, що проект ІПК, яка підготовлена ГУ ДФС у Закарпатській області на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 р. №876/2306/17 направлено до ГУ ДФС у Закарпатській області на доопрацювання. Однак, Листом від 04.07.2017 р. ГУ ДФС в Закарпатській області повідомлено, що доопрацьований проект індивідуальної податкової консультації направлено до ДФС України для прийняття рішення щодо включення такої консультації до єдиного реєстру ІПК. Проте листом ДФС України від 04.08.2017 року позивачу було відмовлено у внесенні індивідуальної податкової консультації до реєстру ІПК, яка підготовлена ГУ ДФС у Закарпатській області з урахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року №876/2306/17, у зв`язку з чим представник позивача наголошував, що були порушені законні права позивача. Так, представник позивача наголошував, що відмова Державної фіскальної служби України у внесенні індивідуальної податкової консультації до єдиного реєстру ІПК є протиправною та такою, що порушує законні права і інтереси позивача, які охороняються і гарантуються Конституцією України та законодавством України. Таким чином, представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, з мотивів викладених у відзиві на позов, вказавши на те, що листом ДФС України від 15.06.2017 року було надано відповідь позивачеві та повідомлено його, що відповідно до ст.53 ПК України платник податків може оскаржити до суду надану йому індивідуальну податкову консультацію, як правовий акт індивідуальної дії, викладену в письмовій формі, яка на думку такого платника податків суперечить нормам або змісту відповідного податку чи збору. Скасування судом ІПК є підставою для надання нової ІПК з урахуванням висновків суду. При цьому, обов`язок надання ІПК належить до компетенції такого контролюючого органу, ІПК якого була скасована у судовому порядку, тобто Головного управління ДФС у Закарпатській області. Так, позивача було інформовано, що проект ІПК, який підготовлений ГУ ДФС у Закарпатській області на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року №876/2306/17, направлено до ГУ ДФС у Закарпатській області на доопрацювання. Листом ДФС України від 23.06.2017 року позивача було повторно повідомлено з аналогічних питань. При цьому, ні законодавство України, ні судове рішення (постанова Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року №876/2306/17), жодних зобов`язальних дій, відносно ДФС, щодо внесення ІПК до Єдиного державного реєстру індивідуальних податкових консультацій не містить. Крім цього, судове рішення у справі №876/2306/17 стосується іншої юридичної особи - Головного управління ДФС у Закарпатській області. Таким чином, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані сторонами документи та матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що позивач здійснює господарську діяльність у галузі вантажних перевезень автомобільним транспортом (а.с. 14-17) та зареєстрований платником податку на додану вартість (а.с. 18).

30 вересня 2016 року позивач звернувся до Головного управління ДФС в Закарпатській області із запитом про надання індивідуальної податкової консультації з питань: 1) Чи ФОП ОСОБА_1 має право та чи правомірно відносить до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачених фізичною особою-підприємцем, платником ПДВ при придбанні транспортних засобів, які використовуються в господарській діяльності? 2) Чи ФОП ОСОБА_1 має право на бюджетне відшкодування ПДВ з урахуванням податкового кредиту сум податку на додану вартість сплачених фізичними особами - підприємцями, платниками ПДВ при придбанні транспортних засобів, які використовуються в господарській діяльності?

Причиною звернення позивача за індивідуальною податковою консультацією було практичне застосування норм податкового законодавства щодо віднесення до складу податкового кредиту суми податку на додану вартість, сплачених фізичною особою-підприємцем при придбанні транспортних засобів, які використовуються в господарській діяльності, а також відшкодування ПДВ.

Так, листом від 18.10.2016 р. за №441/У/07-1613-01-12 Головного управління ДФС в Закарпатській області позивачу було надано податкову консультацію, у якій зазначено, що Фізична особа-підприємець за відсутності ведення бухгалтерського обліку, іншого обліку в частині підтвердження використання майна (товару) у підприємницькій діяльності, а також не будучи фактично суб`єктом права власності на таке майно, не може включати до складу податкового кредиту суму ПДВ та не має права на бюджетне відшкодування ПДВ по придбаних транспортних засобах.

Не погоджуючись з наданою індивідуальною податковою консультацією, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання недійсною даної податкової консультації.

Постановою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23 січня 2017 року по адміністративній справі №807/1650/16 позивачеві було відмовлено в задоволенні адміністративного позову.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року (справа №876/2306/17) постанову Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.01.2017 року по справі №807/1650/16 було скасовано та прийнято нову постанову, якою позов задоволено частково та визнано недійсною податкову консультацію Головного управління ДФС в Закарпатській області від 18.10.2016 р. за №441/У/07-1613-01-12 (а.с. 19-25).

Згідно постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року по справі №807/1650/16 (№876/2306/17) зазначено, що висновки контролюючого органу, наведені в податковій консультації ДФС від 18.10.2016 р. за №441/У/07-1613-01-12 суперечать нормам податкового законодавства, що регулюють право (обов`язок) щодо реєстрації платником ПДВ, порядок нарахування та сплати ПДВ та право на бюджетне відшкодування, зокрема пп. 14.1.139 п.14.1 ст.14, п. 180.1 ст.180, п. 187.8 ст.187, ст.200 та ст..200-1 ПК України (а.с. 24).

Крім того, Львівський апеляційний адміністративний суд наголосив, що відповідно до абз.2 п.53.2. ст.53 Податкового кодексу України - визнання судом індивідуальної податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

В постанові, Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року по справі №807/1650/16 (№876/2306/17) зазначено, що щодо позовної вимоги про зобов`язання податкового органу надати позивачу нову податкову консультацію у відповідності до норм матеріального права та з урахуванням висновків суду, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до абз.2 п.53.3 ст.53 Податкового кодексу України визнання судом такої податкової консультації недійсною є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду. Тобто, порушене внаслідок протиправної видачі податкової консультації право платника є відновленим шляхом визнання недійсною такої консультації. Оскільки наведене є підставою для надання податковим органом нової консультації, то окреме заявленя позовної вимоги про зобов`язання податкового органу надати нову консультацію не вимагається.

Згідно ч.2, ч. 3 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

06.04.2017 року позивач направив до Головного управління ДВС України в Закарпатській області звернення з вимогою надання індивідуальної податкової консультації з конкретними відповідями на запитання, поставленими у первісному запиті про отримання податкової консультації, відповідно до законодавства України з урахуванням висновків постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року по справі №807/1650/16 (№876/2306/17).

Листом від 14.04.2017 р. за №437/У/07-16-13-01-12 Головного управління ДФС в Закарпатській області «Про направлення індивідуальної податкової консультації на розгляд питання щодо включення до єдиного реєстру ІПК» повідомлено позивача, що на виконання вимог ст. 53 ПК України індивідуальна податкова консультація, надана з урахуванням висновків Львівського апеляційного адміністративного суду, викладених у постанові від 20.03.2017 року №876/2306/17 направлена до ДФС України для прийняття рішення щодо включення такої консультації до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій (ІПК) (а.с. 28).

17.05.2017 року позивач звернувся з листом до ДФС України, з вимогою внесення індивідуальної податкової консультації до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій (а.с. 29-31). Однак, індивідуальну податкову консультацію не було внесено в реєстр.

Листом ДФС України від 15.06.2017 року за №7715/У/99-99-13-04-02-14 було повідомлено позивача, що проект індивідуальної податкової консультації яка підготовлена ГУ ДФС у Закарпатській області на виконання постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року №876/2306/17, направлено до ГУДФС у Закарпатській області на доопрацювання (а.с. 32).

20.06.2017 року позивачем було надіслано до Головного управління ДФС в Закарпатській області запит щодо направлення до ДФС України доопрацьованого проекту індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків викладених у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року №876/2306/17 (а.с. 37-39).

Однак, листом від 04.07.2017 р. за №780/У/07-16-13-02-12 Головне управління ДФС в Закарпатській області повідомило позивача, що у зв`язку з надходженням листа ДФС України щодо необхідності доопрацювати проект індивідуальної податкової консультації, надісланий Головним управлінням ДФС у Закарпатській області 14.04.2017 р., Головне управління ДФС у Закарпатській області направило до ДФС України доопрацьований проект індивідуальної податкової консультації, наданої з урахуванням висновків суду (а.с. 40-41).

21.07.2017 року позивач звернувся листом до ДФС України, з вимогою внесення доопрацьованого проекту індивідуальної податкової консультації до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій. Однак, індивідуальна податкова консультація не була внесена в реєстр.

Згідно листа ДФС України від 04.08.2017року за №9967/У/99-99-13-04-02-14 позивачеві фактично було відмовлено у внесенні індивідуальної податкової консультації до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, яка була підготовлена ГУ ДФС у Закарпатській області з урахуванням постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року №876/2306/17 (а.с. 46).

Так, в листі ДФС України від 04.08.2017року за №9967/У/99-99-13-04-02-14 зазначено, що відповідь по суті порушених позивачем питань була надана листами ДФС від 15.06.2017 р. №7715/У/99-99-13-04-02-14 та від 23.06.2017 року №8107/У/99-99-13-04-02-14, а також вказано, що норми ст. 52 ПК України (в редакції, яка діє з 01.04.2017 року) в частині внесення відомостей про ІПК до єдиного державного реєстру ІПК (п. 52.5 cт. 52 ПК України) не застосовується у випадку надання ІПК з урахуванням висновків суду щодо оскарження ІПК, наданої відповідно до cт. 52 ПК України (в редакції, яка діяла до 01.04.2017 року).

Проте, предметом розгляду по справі №807/1650/16 (№876/2306/17) була індивідуальна податкова консультація від 18.10.2016 р. за №441/У/07-1613-01-12, а не порядок її надання. Так, рішенням суду, яке набуло законної сили, а саме: постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року №807/1650/16 (№876/2306/17) податкова консультація від 18.10.2016 р. за №441/У/07-1613-01-12 була визнана недійсною.

Відповідно до п. 52.3 ПК України (в редакції чинній до 01.04.2017 року) за вибором платника податкова консультація надається в усній, письмовій або елекстронній формі.

Згідно до п. 52.3 ПК України (в редакції чинній з 01.04.2017 року) за вибором платника індивідуальна податкова консультація надається в усній або письмовій формі.

Відповідно до п. 52.4 ст.52 ПК України (в редакції чинній з 01.04.2017 року) індивідуальна податкова консультація, надана в письмовій формі, підлягає реєстрації в єдиній базі індивідуальних податкових консультацій та розміщенню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, без зазначення найменування (прізвища, ім`я, по батькові) платника податків, коду згідно з ЄДРПОУ (реєстраційного номера облікової картки) та його податкової адреси.

Згідно п. 52.5 ст. 52 ПК України (в редакції чинній з 01.04.2017 року) контролюючий орган в Автономній Республіці Крим, містах Києві та Севастополі, областях, міжрегіональний територіальний орган зобов`язаний надіслати центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, індивідуальну податкову консультацію протягом 15 календарних днів, що настають за днем отримання звернення платника податків на отримання індивідуальної податкової консультації, для розгляду питання про внесення відомостей про таку консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, отримавши індивідуальну податкову консультацію від контролюючого органу, який йому підпорядковується, протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання такої консультації, але не більше 35 календарних днів, що настають за днем отримання контролюючим органом відповідного звернення платників податків, приймає одне із таких рішень: про внесення відомостей про індивідуальну податкову консультацію до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується; про відмову у внесенні відомостей до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій, з одночасним наданням платнику податків від свого імені індивідуальної податкової консультації та внесенням відомостей про таку консультацію до зазначеного реєстру, про що повідомляє протягом одного робочого дня з моменту прийняття рішення контролюючий орган, який йому підпорядковується, та платника податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Згідно ст. 53 ПК України (в редакції, яка діяла, як до так і після 01.04.2017 року) скасування судом індивідуальної податкової консультації є підставою для надання нової податкової консультації з урахуванням висновків суду.

Таким чином, на підставі чинного законодавства України, відповідно до cт. 52, ст. 53 ПК України (в редакції яка діє з 01.04.2017 року), Головним управлінням ДФС в Закарпатській області 14.04.2017 року було складено проект нової індивідуальної податкової консультації, з урахуванням висновків викладених у постанові Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 р. №876/2306/17. Даний проект індивідуальної податкової консультації було направлено до ДФС України для прийняття рішення щодо включення такої консультації до єдиного реєстру ІПК. Отже, ГУ ДФС в Закарпатській області діяло відповідно до вимог чинного законодавства України, що підтверджується листом від 14.04.2017 р. за №437/У/07-16-13-01-12.

Так, ДФС України в червні 2016 року повертала проект індивідуальної податкової консультації до Головного управління ДФС в Закарпатській області на доопрацювання відповідно до Порядку організації роботи органів доходів і зборів із надання індивідуальних податкових консультацій, затвердженим Наказом Державної фіскальної служби України 25.04.2017 № 293 (далі - Порядок), тобто згідно норм податкового законодавства які діяли на момент повернення, тобто станом на червень 2017 року.

Головне управління ДФС України в Закарпатській області доопрацьовувало проект індивідуальної податкової консультації у липні 2017 року, при цьому керувалося нормами податкового законодавства (ПК України та Порядком організації роботи органів доходів і зборів із надання індивідуальних податкових консультацій, затвердженим Наказом Державної фіскальної служби України 25.04.2017 р. № 293) чинними на момент складання індивідуальної податкової консультації, а також на час розгляду справи по суті.

Таким чином, Головне управління ДФС в Закарпатській області при складанні проекту та доопрацьованого проекту індивідуальної податкової консультації діяло правомірно, керуючись чинним законодавством, а саме ст. 52, ст. 53 ПК України (в редакції, яка діяла з 01.04.2017 року) та Порядком організації роботи органів доходів і зборів із надання індивідуальних податкових консультацій, затвердженим Наказом Державної фіскальної служби України 25.04.2017 р. № 293.

Порядок організації роботи органів доходів і зборів із надання індивідуальних податкових консультацій, затверджений Наказом Державної фіскальної служби України 25.04.2017 р. № 293 було розроблено з метою забезпечення єдиного підходу до розгляду та надання відповідей на звернення платників податків до органів доходів і зборів на отримання індивідуальної податкової консультації у письмовій формі та визначає процедуру взаємодії між структурними підрозділами ДФС, головними управліннями ДФС в областях, м. Києві, Офісу великих платників податків ДФС (далі - ГУ ДФС), Інформаційно-довідкового департаменту ДФС (далі - ІДД ДФС) у ході розгляду запитів платників податків на отримання індивідуальних податкових консультацій, які надійшли з 1 квітня 2017 року.

Так, згідно п.5.2 Розділу 5 Порядку організації роботи органів доходів і зборів із надання індивідуальних податкових консультацій, затвердженим Наказом Державної фіскальної служби України 25.04.2017 р. № 293 визначено, що у разі скасування судом індивідуальної податкової консультації структурний підрозділ, який готував таку консультацію, протягом 30 календарних днів з дня набрання законної сили рішення суду, готує нову індивідуальну податкову консультацію з урахуванням висновків суду.

Відповідно до п.5.3 Розділу 5 Порядку організації роботи органів доходів і зборів із надання індивідуальних податкових консультацій, затвердженим Наказом Державної фіскальної служби України 25.04.2017 р. № 293 передбачено, що при підготовці індивідуальної податкової консультації з урахуванням висновків суду слід керуватись Розділом 2 (Порядок підготовки індивідуальних податкових консультацій структурними підрозділами ДФС) (крім пункту 2.3) та підпунктами 3.2.2, 3.2.3 Розділу 3 (Реєстрація звернень платників податків на тримання індивідуальної податкової консультації у письмовій формі, їх попередній аналіз та підготовка індивідуальної податкової консультації структурними підрозділами ГУ ДФС) цього Порядку.

Пункт 5.4 Розділу 5 Порядку передбачає, що у разі встановлення ДФС невідповідності індивідуальної податкової консультації висновкам, викладеним у рішенні суду, така індивідуальна податкова консультація повертається до ГУ ДФС для доопрацювання у строк не більше 5 календарних днів.

Враховуючи вище викладене, суд приходить висновку, що відмова Державної фіскальної служби України у внесенні індивідуальної податкової консультації до єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій є протиправною.

Згідно ч. 2 ст.19 Конституції України та ч. 3 ст.2 КАС України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, на підставі встановлених в судовому засіданні фактів та обставин, враховуючи, що мотивація та докази, наведені представником відповідача у відзиві проти позову, не дають адміністративному суду підстав для постановлення висновків, які б спростовували правову позицію представника позивача, а останнім доведено суду обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відтак, такі позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 грн.

Керуючись ст. 241, ч. 3 ст. 243, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Державної фіскальної служби України (м. Київ, Львівська пл., 8, ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Зобов`язати Державну фіскальну службу України (м. Київ, Львівська пл., 8, ), доопрацьовану Індивідуальну податкову консультацію Головного управління ДФС у Закарпатській області з урахуванням висновків постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 20.03.2017 року по справі №876/2306/17, внести до Єдиного реєстру індивідуальних податкових консультацій.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (м. Київ, Львівська пл., 8, ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму сплаченого судового збору у розмірі 1600,00 (одна тисяча шістсот гривень) грн.

5. Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду в строки визначені ст. 295 КАС України. Рішення суду набирає законної сили в порядку визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч. 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" КАС України.

Головуючий суддяМ.М. Луцович

Суддя С.Є. Гаврилко

Суддя С.І. Рейті

Відповідно до ч. 3 ст. 243 КАС України рішення суду у повному обсязі складено та підписано 03.06.2019 року, з огляду на перебування Гаврилка С.Є. у відпустці.