Справа № 500/887/19
Суддя: Бурнусус О. О.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/887/19
Провадження № 2-а/500/45/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання Петрової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора поліції роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Одеській області Сидорова Дмитра Сергійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача відділ з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати дії інспектора поліції роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Одеській області Сидорова Дмитра Сергійовича протиправними та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 882655 від 30.01.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 лютого 2019 року за місцем проживання батьків позивача ОСОБА_1 надійшла постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 882655 від 30.01.2019 р., якою на позивача накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень за те, що він керуючи автомобілем Mazda 3, номерний знак НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Однак позивач не пам`ятає, щоб він порушував правила та щоб його зупиняли працівники патрульної поліції та щоб складались протоколи та інші документи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим йому невідоме походження цієї постанови.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач інспектор поліції роти № 3 батальйону № 2 управління патрульної поліції в Одеській області Сидоров Дмитро Сергійович в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджено відповідними поштовими повідомленням про отримання ним судових повісток. Відповідно до листа відділу з організації несення служби в місті Ізмаїл, прибуття відповідача до суду неможливе у зв`язку з закінченням службового відрядження.

Представник третьої особи відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, направив суду лист, відповідно до якого прибуття представника до суду неможливе у зв`язку з службовою зайнятістю.

Крім того, представник третьої особи надав суду пояснення в порядку ст. 165 КАС України, відповідно до яких позовні вимоги вважає необґрунтованими, оскільки позивач порушив п. 18.1 ПДР України наближаючись до пішохідного переходу, на якому перебували пішоходи, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати їм дорогу. Позивач був зупинений працівниками поліції та на місці вчинення правопорушення була розглянута справа про адміністративне правопорушення та відносно позивача винесена постанова про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Позивач не скористався своїм правом надати письмові пояснення та отримати копію постанови, яка була направлена рекомендованим листом 31 січня 2019 року. Факт вчинення правопорушення був зафіксований службовим відео реєстратором, встановленим в поліцейському автомобілі. До пояснень доданий диск з відповідним відеозаписом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні 30 січня 2019 року відносно позивача ОСОБА_1 відповідачем інспектором поліції батальйону № 2 роти № 3 управління патрульної поліції в Одеській області Сидоровим Д.С. винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 882655.

У постанові відповідача від 30.01.2019 року зазначено, що позивач керуючи транспортним засобом Mazda 3, номерний знак НОМЕР_1 31.01.2019 р. о 15:14 годині в м. Ізмаїл по просп. Суворова, 60, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, не зменшив швидкість та не зупинився, чим порушив п. 18.1 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, частиною 1 статті 122 КУпАП.

Згідно ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається у двох екземплярах, один з яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791-2794 цього Кодексу.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача як на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, з урахуванням аргументів позивача, того, що постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена у спосіб, що визначені Конституцією та Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАВ № 882655 від 30.01.2019 р. не містить підпису особи, яка притягається до адміністративної відповідальності позивача.

Відповідно до письмових пояснень третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, відділу з організації несення служби в м. Ізмаїл управління патрульної поліції в Одеській області, позивач ОСОБА_1 не скористався правом поставити підпис у постанові, надати письмові пояснення та отримати копію постанови.

На відеозапису, наданому представником третьої особи зафіксовані лише обставини події правопорушення та початок переслідування працівниками патрульної поліції зафіксованого автомобіля.

Однак, на відеозаписі відсутні обставини зупинки транспортного засобу позивача, роз`яснення йому прав та розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності позивача ОСОБА_1

Відповідачем не надано суду жодного доказу на підтвердження дотримання вимог ч. 1 ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності позивача ОСОБА_1 , у зв`язку з чим залишається неспростованою версія позивача про те, що його не зупиняли працівники поліції та він не був присутній при розгляді справи відносно нього.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідачем не доведено, що постанова про накладення адміністративного стягнення була винесена у спосіб, що передбачений Конституцією України та Кодексом України про адміністративні правопорушення, то обставини події правопорушення не можуть бути оцінені судом в межах розглядуваної справи.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що відповідачем не було надано належних, допустимих та достатніх доказів, які могли б підтвердити правомірність прийняття оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 882655 від 30 січня 2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивачем не заявлено позовну вимогу про закриття справи про адміністративне правопорушення, однак для ефективного захисту прав позивача від порушень з боку суб`єкта владних повноважень є необхідним застосувати такий спосіб захисту, у зв`язку з чим суд вважає необхідним вийти за межі позовних вимог і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) до інспектора поліції роти № 3 батальйону № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Сидорова Дмитра Сергійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ № 882655 від 30 січня 2019 року за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 03 червня 2019 року.

Суддя: О.О.Бурнусус