Справа № 2а-14804/10/2670
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2011-02-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Вн. № < Внутрішній Номер справи >
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

01 лютого 2011 року 15:37 № 2а-14804/10/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Блажівської Н. Є., суддів Баранова Д. О. та Маруліної Л. О., при секретарі судового засідання Миколаєнко І. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

За позовом ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»
до Третя особа Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Remington Worldwide Limited
проскасування постанови про відкриття виконавчого провадження

У судовому засіданні 1 лютого 2011 року відповідно до пункту 3 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України проголошено вступну та резолютивну частину Постанови.

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»(надалі -також «Позивач») звернулося до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (надалі -також «Відповідач), за участю Remington Worldwide Limited (надалі -також «Третя особа») про скасування постанови державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮ України Олефіра О. О. від 4 жовтня 2007 року про відкриття виконавчого провадження № 4941841 з виконання дубліката виконавчого листа № 2-246/03, виданого 20 липня 2006 року Апеляційним судом м. Києва.

Позовні вимоги мотивовано тим, що постанова державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДДВС МЮ України Олефіра О. О. від 4 жовтня 2007 року про відкриття виконавчого провадження № 4941841 з виконання дубліката виконавчого листа № 2-246/03, виданого 20 липня 2006 року Апеляційним судом м. Києва (надалі -також «оскаржувана постанова»), є протиправною та такою, що не ґрунтується на вимогах Закону України «Про виконавче провадження», а, відтак, підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представником Позивача було зазначено про те, що при прийнятті оскаржуваної постанови державним виконавцем не було враховано ряд суттєвих обставин, зокрема, не взято до уваги те, що представник стягувача звертався до Відповідача із заявою про поновлення виконавчого провадження, в той час, коли Відповідачем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, що, на думку представника Позивача, суперечить вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Представник Позивача також звернув увагу на те, що стягувачем в ухвалі Апеляційного суду міста Києва від 20 липня 2006 року зазначено іноземну компанію Remington Wordwide Limited Ltd., тоді як в дублікаті виконавчого листа стягувачем зазначено третю особу, яка таким не є, -іноземну компанію Remington Worldwide Limited Ltd. (різні найменування компаній).

Крім цього, твердження ОСОБА_3 (представника стягувача) в заяві про поновлення виконавчого провадження щодо неуважності державного виконавця під час винесення постанови від 29 травня 2007 року про відмову у відкритті виконавчого провадження (в частині висновку про відсутність у дублікаті виконавчого листа строку пред`явлення до виконання), на думку представника Позивача, є оманливими, а зазначений у дублікаті виконавчого листа № 2246/03 строк пред`явлення його до виконання -підробленням, що підтверджується Постановою від 21 травня 2007 року про перевірку виконавчого провадження, Постановою від 29 травня 2007 року про відмову у відкритті виконавчого провадження та Висновком № 3436 судово-технічної експертизи документів по кримінальній справі № 54-2016.

Представник Позивача також покликався на неналежне оформлення довіреності представника стягувача Улановича Ю. М.

З огляду на вищевикладені обставини, представник Позивача посилався на невідповідність дублікату виконавчого листа № 2-246/03, виданого 20 липня 2006 року Апеляційним судом м. Києва, вимогам, передбаченим статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з чим у державного виконавця були відсутні правові підстави для відкриття виконавчого провадження.

Представник Відповідача -Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, -в судовому засіданні проти позовних вимог заперечила та просила відмовити в їх задоволенні.

Третя особа -Remington Worldwide Limited, -явку уповноваженого представника до суду не забезпечила, письмового відношення до заявлених позовних вимог суду не надала, про дату та час судового засідання повідомлена належним чином, про що є належні докази в матеріалах справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали та заслухавши пояснення представника Позивача та представника Відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В

Відповідно до частини 1 статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначено Законом України «Про виконавче провадження» (в редакції закону, яка була чинною станом на час винесення оскаржуваної постанови) (надалі -також «Закон»).

Відповідно до статті 1 Закону виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) -це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі -рішення).

Примусове виконання рішень державною виконавчою службою здійснюється на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом (частина 1 статті 3 Закону).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 3 Закону відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню як виконавчі документи -виконавчі листи, що видаються судами, та накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва № 2-246/03 від 20 липня 2006 року задоволено заяву представника стягувача Компанії Remington Wordwide Limited Ltd. Рижого Володимира Федоровича та видано дублікат виконавчого листа у справі № 2-246/03.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до статті 24 Закону державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред`явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби № 150/3 про відкриття виконавчого провадження від 25 грудня 2006 року відкрито виконавче провадження з виконання дублікату виконавчого листа № 2-246/03, виданого 20 липня 2006 року Апеляційним судом міста Києва, про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»(розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АК Промінвестбанку (ЗАТ) код 980 МФО 300012 на користь Remington Worldwide LTD. (Gibraltar, Suit 31 Done House, 30-38 Main Strit) 123 057 944 (сто двадцять три мільйони п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні.

Відповідно до частини 1 статті 8-1 Закону перевірити законність виконавчого провадження мають право: 1) директор Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України та його заступники -виконавче провадження, що знаходиться на виконанні у будь-якому структурному підрозділі органів державної виконавчої служби; 2) начальники відділів державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, обласних, Київського та Севастопольського міських управлінь юстиції, їх заступники -виконавче провадження, що перебуває на виконанні підрозділів примусового виконання рішень таких відділів державної виконавчої служби та районних, міських (міст обласного значення), районних у містах відділах державної виконавчої служби, що підпорядковані зазначеним управлінням юстиції.

Постановою виконуючого обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про перевірку виконавчого провадження від 21 травня 2007 року скасовано Постанову № 150/3 від 25 грудня 2006 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання дублікату виконавчого листа № 2-246/03, виданого 20 липня 2006 року Апеляційним судом міста Києва, про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»(розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АК Промінвестбанку (ЗАТ) код 980 МФО 300012 на користь Remington Worldwide LTD. (Gibraltar, Suit 31 Done House, 30-38 Main Strit) 123 057 944 (сто двадцять три мільйони п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні (пункт 1 резолютивної частини постанови); зобов`язано державного виконавця відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Олефіра О. О. прийняти рішення щодо прийняття виконавчого документу до виконання відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження»(пункт 2 постанови).

Як зазначено в мотивувальній частині вищевказаної постанови, «в дублікаті виконавчого листа № 2-246/03 виданого 20.07.2006 Апеляційним судом м. Києва не зазначений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, що вказує на невідповідність виконавчого документа вимогам статті 19 Закону України «Про виконавче провадження…», «… У відповідності до зазначеної ухвали, судом задоволено клопотання про видачу дублікату виконавчого листа про стягнення з ДП НАЕК «Енергоатом`грошових коштів у сумі 123 057 944 грн. на користь Remington Wordwide Limited Ltd., в той же час, як за виконавчим документом стороною є Remington Worldwide Limited Ltd. … Вказані розбіжності між виконавчим документом та ухвалою про видачу дубліката в назві особи стягувача є істотними обставинами, які роблять за неможливе здійснення виконавчого провадження (п. 7 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження»)».

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 2717913 від 29 травня 2007 року відмовлено в прийнятті до провадження виконавчого документа та у відкритті виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-246/03, виданого 20 липня 2006 року Апеляційним судом міста Києва про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»(розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АК Промінвестбанку (ЗАТ) код 980 МФО 300012 на користь Remington Worldwide LTD. (Gibraltar, Suit 31 Done House, 30-38 Main Strit) 123 057 944 (сто двадцять три мільйони п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні.

Підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження (відмови у прийнятті до провадження виконавчого документа) у вищевказаній постанові зазначено те, що «в пред`явленому виконавчому документі не зазначений строк пред`явлення до виконання, що вказує на невідповідність виконавчого документа вимогам статті 19 Закону України «Про виконавче провадження».

13 вересня 2007 року представник компанії Remington Worldwide Limited за довіреністю ОСОБА_3 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою (вх. № 25-50-4395) про поновлення виконавчого провадження по виконанню дублікату виконавчого листа, виданого Апеляційним судом міста Києва по справі № 2-246/03 про стягнення з Державного підприємства Національної енергогенеруючої компанії «Енергоатом»123 057 944 гривні боргу.

Вказана заява мотивована тим, що, на думку ОСОБА_3 , «постановляючи постанову від 29.05.2007 р. про відмову у відкритті виконавчого провадження державний виконавець обґрунтовує її ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження». Але при винесенні цієї постанови не звернуто уваги на те, що в виконавчому документі зазначено строк пред`явлення його до виконання, який знаходиться на другій сторінці дублікату виконавчого листа, виданого Апеляційним судом м. Києва по справі № 2-246/03 про стягнення з Державного підприємства Національної енергогенеруючої компанії «Енергоатом»123 057 944 гривні боргу між реквізитами стягувача та датою видачі виконавчого листа. Фактично, виходячи із вищезазначеного, виконавче провадження було зупинено».

Постановою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження ВП № 4941841 від 4 жовтня 2007 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-246/03 виданого 20 липня 2007 року Апеляційним судом міста Києва про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»(розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АК Промінвестбанку (ЗАТ) код 980 МФО 300012 на користь Remington Worldwide LTD. (Gibraltar, Suit 31 Done House, 30-38 Main Strit) 123 057 944 (сто двадцять три мільйони п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні.

На думку Позивача, Постанова державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Олефіра О. О. про відкриття виконавчого провадження ВП № 4941841 від 4 жовтня 2007 року є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Відтак, предметом судового розгляду в даній адміністративній справі, є скасування Постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Олефіра О. О. про відкриття виконавчого провадження ВП № 4941841 від 4 жовтня 2007 року, як рішення суб`єкта владних повноважень. Завданням адміністративного суду є перевірка правомірності (легальності) даного рішення з огляду на чіткі критерії, які зазначені у частині 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України встановлені критерії, якими керується адміністративний суд при перевірці рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень. Відповідність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень передбаченим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям перевіряється судом з урахуванням закріпленого статтею 9 Кодексу адміністративного судочинства України принципу законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

«На підставі`означає, що суб`єкт владних повноважень: 1) повинен бути утвореним у порядку, визначеному Конституцією та законами України; 2) зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

«У межах повноважень» означає, що суб`єкт владних повноважень повинен приймати рішення, а дії вчиняти відповідно до встановлених законом повноважень, не перевищуючи їх.

«У спосіб`означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний дотримуватися встановленої законом процедури і форми прийняття рішення або вчинення дії і повинен обирати лише визначені законом засоби.

Адміністративний суд, оцінюючи відповідність чинному законодавству рішення суб`єкта владних повноважень, передусім, досліджує його на предмет відповідності принципам Кодексу адміністративного судочинства України, а, зокрема, принципу обґрунтованості, закріпленому в пункті 3 частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Закріплений частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при прийнятті державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Рішення суб`єкта владних повноважень (в тому числі постанова про відкриття виконавчого провадження) повинно бути мотивованим та ґрунтуватися на відповідних положеннях правових норм.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що, приймаючи рішення про відкриття виконавчого провадження, суб`єкт владних повноважень - Відповідач, -повинен системно застосовувати положення законодавства (Закону України «Про виконавче провадження`й інших актів чинного законодавства) та конкретних обставин відповідних правовідносин.

Вищезазначені критерії, хоч і адресовані суду, але одночасно вони є і вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Як підтверджується матеріалами справи, представник стягувача ОСОБА_3 . 13 вересня 2007 року звернувся до Відповідача із заявою про поновлення виконавчого провадження по виконанню дублікату виконавчого листа, виданого Апеляційним судом міста Києва по справі № 2-246/03 про стягнення з Державного підприємства Національної енергогенеруючої компанії «Енергоатом»123 057 944 гривні боргу.

Так, Суд звертає увагу на те, що Законом України «Про виконавче провадження»(в редакції, чинній станом на час винесення оскаржуваної постанови) передбачено єдиний випадок поновлення виконавчого провадження -за обставин, коли такому поновленню передувало зупинення виконавчого провадження в порядку, визначеному статтею 36 Закону.

Відповідно до частини 5 статті 36 Закону після усунення обставин, які стали підставою для зупинення виконавчого провадження, державний виконавець зобов`язаний своєю постановою поновити виконавче провадження за власною ініціативою або заявою стягувача, яка затверджується начальником відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у 3-денний строк надсилається сторонам.

Доказів на підтвердження того, що виконавче провадження з виконання дублікату виконавчого листа № 2-246/03, виданого 20 липня 2006 року Апеляційним судом міста Києва про стягнення з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»(розрахунковий рахунок № НОМЕР_1 в АК Промінвестбанку (ЗАТ) код 980 МФО 300012 на користь Remington Worldwide LTD. (Gibraltar, Suit 31 Done House, 30-38 Main Strit) 123 057 944 (сто двадцять три мільйони п`ятдесят сім тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривні, було зупинено державним виконавцем -представниками сторін не надано, а Судом не встановлено.

Натомість, колегією суддів встановлено, що заяві представника стягувача ОСОБА_3 від 13 вересня 2007 року передувала відмова у відкритті виконавчого провадження (постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 2717913 від 29 травня 2007 року).

Відтак, враховуючи вищевикладене, Суд звертає увагу на те, що державний виконавець, розглядаючи заяву представника стягувача Улановича Ю. М. про поновлення виконавчого провадження, повинен був надати цій заяві належну правову оцінку з огляду на вимоги частини 5 статті 36 Закону та прийняти відповідне рішення.

В той же час, винесення постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою особи про поновлення виконавчого провадження є таким, що не ґрунтується на вимогах Закону України «Про виконавче провадження».

В контексті вищезазначеного Суд звертає особливу увагу на те, що стягувач у виконавчому провадженні самостійно розпоряджається наданими йому Законом правами сторони виконавчого провадження, як і самостійно обирає спосіб захисту своїх прав у виконавчому провадженні. Відтак, державний виконавець не може підміняти стягувача у виконавчому провадженні та самостійно приймати на його користь будь-які рішення за відсутності поданої ним відповідної заяви.

Крім того, аналіз змісту оскаржуваної постанови свідчить про те, що державний виконавець, перевіряючи заяву стягувача, дійшов висновку про відповідність поданого на виконання виконавчого документу вимогам Закону.

Так, статтею 19 Закону визначено вимоги, яким повинен відповідати виконавчий документ.

У виконавчому документі повинні бути зазначені:

1) назва документа, дата видачі та найменування органу, посадової особи, що видали документ;

2) дата і номер рішення, за яким видано виконавчий документ;

3) найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові за його наявності для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника за його наявності (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника за його наявності (для фізичних осіб - платників податків), а також інші відомості, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, такі як дата і місце народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника тощо;

4) резолютивна частина рішення;

5) дата набрання чинності рішенням;

6) строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Виконавчий документ має бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою. Законом можуть бути встановлені також інші додаткові вимоги до виконавчих документів (стаття 19 Закону).

Як встановлено Окружним адміністративним судом міста Києва, в матеріалах даної адміністративної справи містяться два примірники дублікату Виконавчого листа у справі № 2-246/03, виданого 20 липня 2006 року Апеляційним судом м. Києва, які відрізняються за своїм змістом, а саме: в примірнику дубліката виконавчого листа, поданого Позивачем, не міститься строку пред`явлення його до виконання. В той же час, в наданих Відповідачем матеріалах виконавчого провадження № 174 міститься примірник дублікату виконавчого листа, в якому на зворотній сторінці між записом «Стягувач: …»та записом «Дублікат виконавчого листа виданий 20 липня 2006 року`міститься фраза наступного змісту «Строк пред`явлення до виконання до 20 липня 2009 року».

Як випливає з матеріалів виконавчого провадження № 174, при поданні заяви про поновлення виконавчого провадження представником стягувача ОСОБА_3 було подано оригінал дублікату виконавчого листа, виданого Апеляційним судом міста Києва по справі № 2-246/03, який на зворотній сторінці між записом «Стягувач: …»та записом «Дублікат виконавчого листа виданий 20 липня 2006 року`міститься запис наступного змісту «Строк пред`явлення до виконання до 20 липня 2009 року».

В той же час, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження, Відповідачем не враховано висновків Постанови виконуючого обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про перевірку виконавчого провадження від 21 травня 2007 року, якою було скасовано Постанову № 150/3 від 25 грудня 2006 року про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання того ж дублікату виконавчого листа № 2-246/03, виданого 20 липня 2006 року Апеляційним судом міста Києва, зокрема, з тієї підстави, що у поданому дублікаті виконавчого листа не зазначено строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Крім того, Відповідачем не було враховано висновків Постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 2717913 від 29 травня 2007 року, відповідно до якої у відкритті виконавчого провадження відмовлено на тій підставі, що виконавчий документ не містить строку пред`явлення його до виконання.

Доказів на підтвердження того, що Постанова виконуючого обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про перевірку виконавчого провадження від 21 травня 2007 року та Постанова Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 2717913 від 29 травня 2007 року оскаржувались сторонами виконавчого провадження та були скасовані у встановленому чинним законодавством порядку сторонами не надано, а Судом не встановлено.

Відтак, висновки вищевказаних постанов про перевірку виконавчого провадження та про відмову у відкритті виконавчого провадження є чинними та не спростовані у визначеному законом порядку. А тому, оскільки на виконання Відповідачу представником стягувача було подано один і той ж дублікат виконавчого листа, державний виконавець при винесенні оскаржуваної постанови зобов`язаний був враховувати висновки чинних Постанови виконуючого обов`язки начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про перевірку виконавчого провадження від 21 травня 2007 року та Постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) ВП № 2717913 від 29 травня 2007 року, чого ним зроблено не було.

Доказів на підтвердження того, що до дублікату виконавчого листа у встановленому статтею 369 Цивільного процесуального кодексу України порядку вносилися виправлення (в частині зазначення строку пред`явлення до виконання) представниками сторін не надано, а Судом не встановлено. Відсутні відповідні посилання і в оскаржуваній постанові Відповідача.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що відповідно до Висновку № 3436 судово-технічної експертизи документів по кримінальній справі № 54-2016 від 13 травня 2008 року (який було складено в період вже після винесення оскаржуваної постанови) «основний текст дублікату виконавчого листа і фрагмент тексту «Строк пред`явлення до виконання до 20 липня 2009 року», розташований на зворотньому боці аркушу досліджуваного документу, виконані за допомогою різних тонерів для картриджів лазерних принтерів, в відповідно -не одночасно».

Вищенаведений експертний висновок не міг бути врахований Відповідачем при прийнятті оскаржуваної постанови (оскільки його складено пізніше в часі), однак його зміст ще раз підтверджує той факт, що при прийнятті оскаржуваної постанови Відповідач повинен був враховувати не лише обставини, на обов`язковість врахування яких вказує Закон, а й інші обставини, які мають значення у спірних правовідносинах.

Крім того, Суд звертає увагу на те, що, як підтверджується матеріалами справи, а саме Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 20 липня 2006 року у справі № 2-246/03, стягувачем у виконавчому провадженні є Компанія Remington Wordwide Limited Ltd., тоді коли в дублікаті виконавчого листа стягувачем зазначено Компанію Remington Worldwide Limited Ltd.

В той же час, відповідно до вимог чинного цивільного законодавства України назва юридичної особи (в тому числі нерезидента) є однією з її ідентифікуючих ознак, а, відтак, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження повинен був дати оцінку вищезазначеним граматичним розбіжностям в назві стягувача та, з метою захисту прав сторін виконавчого провадження від можливих порушень, прийняти відповідне рішення.

Суд також вважає за необхідне звернути увагу на те, що, як підтверджується матеріалами справи, представником стягувача було подано до виконання дублікат виконавчого листа, виданого 20 липня 2006 року Апеляційним судом міста Києва, в той же час, в оскаржуваній постанові Відповідачем зазначено назву документу «виконавчий лист № 2-246/03 виданий 20.07.2007». Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що Відповідачем в оскаржуваній постанові про відкриття виконавчого провадження невірно зазначено назву виконавчого документа.

Крім того, Судом встановлено невірне зазначення Відповідачем дати видачі виконавчого документа -замість «виданий 20 липня 2006 року»державним виконавцем зазначено «виданий 20 липня 2007 року».

В графі «документ про примусове виконання поданий`оскаржуваної постанови Відповідачем зазначено «24 жовтня 2007 року», в той час, коли дана постанова про відкриття виконавчого провадження від 4 жовтня 2007 року виносилася за заявою представника стягувача від 13 вересня 2007 року (реєстраційний № 25-50-4395).

Відповідно до відповідно до частини 2 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, який заперечував проти адміністративного позову, не виконано обов`язку щодо доведення правомірності прийнятого рішення та не надано жодних належних та обґрунтованих доказів в обґрунтування такої правомірності.

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи, вимоги чинного законодавства України, та, враховуючи вищенаведені висновки, колегія суддів приходить до висновку про протиправність Постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження ВП № 4941841 від 4 жовтня 2007 року, та необхідність її скасування.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 158, 159, 160, 161, 162, 163, 181 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Скасувати Постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Олефіра О. О. від 4 жовтня 2007 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 4941841, з виконання дубліката виконавчого листа № 2-246/03, виданого 20 липня 2006 року Апеляційним судом м. Києва.

4. Стягнути 3,40 грн. судових витрат з рахунків Державного бюджету України на користь ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуюча суддя Н. Є. Блажівська

Судді Д. О. Баранов

Л. О. Маруліна