Справа № 524/6419/18
Суддя: Жигилій С.П.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 р.Справа № 524/6419/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Жигилія С.П.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Чалого І.С. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою поліцейського роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Капіноса Миколи Миколайовича на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.11.2018 року (суддя Предоляк О.С., м. Кременчук) по справі № 524/6419/18

за позовом ОСОБА_1

до поліцейського роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Капіноса Миколи Миколайовича, третя особа: Департамент патрульної поліції в особі батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції

про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області з адміністративним позвоом до поліцейського роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Капіноса Миколи Миколайовича (далі - відповідач, інспектор УПП) про визнання протиправними дій відповідача та скасування постанови серії ЕЕА № 498831.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 27 листопада 2018 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково.

Визнано протиправною та скасовано постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕЕА № 498831 від 25.07.2018 року.

Провадження у справі закрито.

Позовну вимогу щодо притягнення до відповідальності інспектора Капіноса М .М про перевищення службових повноважень залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем подано апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.11.2018 в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову відмовити.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідач вказує, що судом першої інстанції не враховано, що позивач не заперечує, що в місці, дату та час, вказані в оскаржуваній постанові, він здійснював рух на транспортному засобі Chevrolet Aveo, д.н.з НОМЕР_1 та що на законну вимогу працівника поліції не пред`явив документ на транспортний засіб, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП. Зазначає, що на місці зупинки транспортного засобу позивача, в порядку ст. 279 КУпАП відповідач представився, водієві було повідомлено про порушення Правил дорожнього руху, а саме п.п. 2.3 «в» ПДР України. Під час з`ясування фактичних обставин справи водій не заперечував, що його було проінформовано про причину зупинки транспортного засобу, а також не заперечував і про порушення ним Правил дорожнього руху. На неодноразову вимогу працівника поліції водій відмовився пред`явити для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб, що не заперечується позивачем і в адміністративному позові.

Позивач не реалізував своє процесуальне право подання відзиву на апеляційну скаргу.

Сторони в судове засідання суду апеляційної інстанції не з`явились, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Враховуючи, що відповідач оскаржує рішення суду першої інстанції лише в частині задоволення позовних вимог, колегія суддів не вбачає підстав для надання правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову, в межах розгляду даної апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно 25.07.2018 поліцейським роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Капіносом М.М. винесено постанову серії ЕЕА № 498831, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн.

За змістом постанови, 25.07.2018 року о 06 год. 39 хв., по вул. Гранітній 4, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Chevrolet Aveo, д.н.з НОМЕР_1 не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб, чим порушив п.п. 2.1 б Правил дорожнього руху України.

Не погодившись з прийнятим відповідачем рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду про його скасування.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано належних доказів правомірності зупинки водія ОСОБА_1 та правомірності винесення свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.126 КУпАП.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 14 Закону України Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Статтею 16 Закону № 3353-XII визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема вказано, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Пунктом 2 ч.1 ст. 32 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) вказано, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 2.1 "б" ПДР України встановлено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб.

Згідно п. 2.4 ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Частиною 1 статті 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), у вигляді накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом правопорушення, передбаченого частиною 1 вказаної статті, є встановлений порядок отримання права на керування транспортним засобом, а також суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення - це формальний склад керування транспортними засобами особою, яка, зокрема, не пред`явила для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб. Суб`єктивна сторона правопорушень, передбачених коментованою статтею, є вина у формі прямого умислу. Суб`єктами правопорушень, є особи, які здійснюють керування транспортними засобами.

Тобто, склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП включає не лише керування транспортним засобом за відсутності реєстраційного документа на транспортний засіб, а й у випадку відмови пред`явити такий документ на законну вимогу посадові особи Національної поліції для перевірки.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Колегія суддів зазначає, що згідно зі ст. 31 Закону України "Про Національну поліцію" полiцiя може застосовувати такi превентивнi заходи, окрім іншого, перевiрка документiв особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технiчних приладiв i технiчних засобiв, що мають функцiї фото- i кiнозйомки, вiдеозапису, засобiв фото- i кiнозйомки, вiдеозапису.

У відповідності до п.1 ч.1 ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху України.

Частиною 2 статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Як зазначає відповідач по справі, зупинка транспортного засобу ОСОБА_1 мала місце у зв`язку з порушенням ним пп. «в» п.2.3 ПДР, а саме: під час керування транспортного засобу позивач не був пристебнутим ременем безпеки. Після зупинки транспортного засобу позивач відмовився на законну вимогу інспектора поліції пред`явити реєстраційний документ на транспортний засіб.

На підтвердження вчинення позивачем вказаного порушення відповідачем надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського.

Разом з тим, вказаним відеозаписом не підтверджуються доводи відповідача щодо наявності підстав для зупинки автомобіля та порушення позивачем Правил дорожнього руху України.

На відеозаписі, долученому відповідачем до матеріалів справи, зафіксовано вже розгляд справи про адміністративне правопорушення під час роз`яснення позивачеві прав. Факт керування позивачем транспортним засобом, в тому числі з порушенням Правил дорожнього руху, та відмову позивача у пред`явленні на вимогу інспектора патрульної поліції реєстраційний документ на транспортний засіб даним відео не зафіксовано.

Крім того, при перегляді даного відеозапису судом першої інстанції виявлено, що зазначена подія відбувалась в м. Кременчуці по вул. Л.О. Богаєвського 12/52 , водночас в оскаржуваній постанові невірно зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення вул. Гранітна 4, с. Піщане, та пункт Правил дорожнього руху 2.1 б, що встановлює перелік документів, який повинен мати при собі водій. Натомість, водія ОСОБА_1 фактично притягнуто за порушення п. 2.4 а ПДР України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже в даному випадку відповідачем не доведено, що зупинення транспортного засобу було обумовлено недотриманням водієм (позивачем) вимог ПДР України, що, відповідно, свідчить про безпідставність вимог відповідача щодо пред`явлення для перевірки відповідних документів, тому доводи позивача про неправомірність дій відповідача є обґрунтованими.

Також відповідачем належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення позивачем п. 2.4 а ПДР України, за вчинення якого передбачено адміністративну відповідальність ч. 1 ст. 126 КУпАП.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для скасування постанови серії ЕЕА № 498831 від 25.07.2018 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та закриття провадження у справі.

Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 686/11314/17 (адміністративне провадження № К/9901/15541/18), викладеною в постанові від 15 березня 2019 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку та прийняв законне і обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 229, 241, 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу поліцейського роти № 4 батальйону патрульної поліції в м. Кременчук Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції рядового поліції Капіноса Миколи Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 27.11.2018 року по справі № 524/6419/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ч .3 ст. 272 КАС України є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя (підпис)С.П. Жигилій
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін І.С. Чалий