Справа № 360/1985/19
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

03 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1985/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганській області в якому позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України в Станично- Луганському районі Луганської області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком від 20.12.2017 № 95/3-14;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області зарахувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , період роботи з 13.09.1976 по 27.05.1978 на Ворошиловградському виробничому взуттєвому об`єднанні ім. 50-річчя Великої Жовтневої соціалістичної революції та період роботи з 01.05.1992 по 21.01.1993 на ПрАТ "Луганському заводі колінчатих валів";

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганської області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з моменту першого звернення, а саме з 29 квітня 2016 року;

- стягнути заборгованість з пенсії за віком ОСОБА_1 за період з 29.04.2016 до моменту набрання рішенням суду по цій справі законної сили.

Ухвалою суду від 16 травня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору. Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху та запропоновано позивачу протягом 7-ми (семи ) календарних днів з дати отримання даної ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наданням доказів поважності причин його пропуску, позовної заяви, оформленої з дотриманням вимог статей 160, 161 КАС України, із вірним зазначенням відповідача, а також оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 1536,80 грн.

Зазначену вище ухвалу отримано позивачем 23 травня 2019 року, що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

28 травня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду позивачем надано до суду квитанцію про сплату судового збору та клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що вона зареєстрована як тимчасово переміщена особа у смт. Біловодськ Луганської області, у зв`язку з тим, що не отримувала ніяких соціальних виплат, повернулась до постійного місця проживання у м. Луганськ, у січні 2018 року звернулась до УПФУ в Біловодському районі Луганської області із заявою про призначення пенсії, проте отримала відмову і повернулась до м. Луганська. Також, зазначає, що перебувала на стаціонарному лікуванні у м. Луганську з огляду на, що раніше не мала змоги звернутись до суду з даним позовом.

Розглянувши заявлене клопотання суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частини 1 ст. 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Зазначена норма КАС України встановлює, що перебіг строку на звернення до адміністративного суду за загальним правилом починається від дня виникнення права особи на подання до суду адміністративного позову.

Строк звернення до адміністративного суду - це строк, в межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням, а її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Частиною другою статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Судом в ухвалі від 16 травня 2019 року зазначено, що предметом позову є призначення пенсії позивачу, за якою вона звернулась 29 квітня 2016 року. При цьому відповідач, повідомленням від 29 квітня 2016 року довів до відома позивача про прийняте рішення про відмову у призначені пенсії ОСОБА_1 Також, повторно на звернення позивача від 08.12.2017 № 95/3, відповідач листом від 20.12.2017 № 95/3-14 повідомив ОСОБА_1 про відмову в призначені пенсії. Як зазначає ОСОБА_1 в позовній заяві, рішення від 20.12.2017 № 95/3-14 про відмову в призначені пенсії, вона отримала у січні 2018 року. За таких обставин строк на оскарження зазначеного рішення розпочався у позивача ще в січні 2018 року, а до суду позивач звернулась в травні 2019 року, тобто з моменту коли ОСОБА_1 дізналась про порушення своїх прав минуло більше одного року.

За таких обставин, суд не бере до уваги посилання позивача в клопотанні від 27 травня 2019 року про звернення до УПФУ в Біловодському районі Луганської області із заявою про призначення пенсії у січні 2018 року.

Також, суд не бере до уваги посилань позивача на постійні хвороби та перебування на стаціонарному лікуванні у м. Луганську з огляду на те, що позивачем не надано до суду жодних доказів перебування на лікуванні в медичних закладах та медичних довідок.

Крім того, суд зазначає, що повернення до постійного місця проживання у м. АДРЕСА_1 , не є поважною підставою для поновлення строку звернення до суду.

За таких обставин строк на оскарження зазначено рішення розпочався у позивача ще в січні 2018 року, а до суду позивач звернулась в травні 2019 року, тобто з моменту коли ОСОБА_1 дізналась про порушення своїх прав минуло більше одного року.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Зазначена позиція також узгоджується із практикою Європейського Суду з прав людини, яка відповідно до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, та, свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду за захистом порушених прав (наприклад, рішення "Девеер проти Бельгії", "Голдер проти Сполученого Королівства").

Вирішуючи питання про поважність причин пропуску позивачем строку на звернення до суду із даними вимогами, суд враховує принцип верховенства права та судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях зазначає, що правило встановлення обмежень звернення до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватись з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, необхідно звертати увагу на обставини справи (справа "Ілхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року).

Разом з цим, поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій. Але зазначені обставини повинні бути підтверджені належними та допустимими доказами того, що особа не мала реальної можливості дізнатися про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

Крім того, кажучи про принцип рівності сторін, Європейський Суд з прав людини зазначає, що кожній стороні мають бути надані рівні можливості щодо представлення справи у такому вигляді, якій не ставить її у невигідне становище стосовно свого противника (рішення у справі "Бацаніна проти Росії" від 26.05.2009). Вказані принципи допомагають зрозуміти деякі важливі елементи справедливого суду. При цьому, й саме питання застосування строку звернення до суду тісно пов`язано з їх реалізацією.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Європейський Суд з прав людини послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію.

Згідно із ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на зазначені обставини суд дійшов висновку, що позивачем пропущено передбачений Кодексом адміністративного судочинства України шестимісячний строк звернення до суду, а надані на виконання ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху обґрунтування причин пропуску цього строку суд вважає не поважними.

З огляду на вказане клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом у даній справі, є необґрунтованим, задоволенню не підлягає, а адміністративний позов підлягає поверненню.

Відповідно до пункту першого частини четвертої статі 169 Кодексу адміністративного судочинства України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність повернення позовної заяви з усіма доданими до неї матеріалами позивачу.

Суд звертає увагу на те, що згідно з приписами частини восьмої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 133, 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити позивачу у задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 до управління Пенсійного фонду України в Біловодському районі Луганській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Копію ухвали разом з позовною заявою і доданими до неї документами невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяТ.В. Смішлива