Справа № 320/894/19
Суддя: Панченко Н.Д.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року № 320/894/19

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Панченко Н.Д., розглянувши у м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» до Головного управління ДФС у Київській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

до суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» з позовом до Головного управління ДФС у Київській області та Державної фіскальної служби України, в якому просило суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку № 864134/39771066 від 30.07.2018 про відмову у реєстрації податкової накладної № 418 від 31.07.2017 в ЄРПН;

- визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань розгляду скарг №25133/39771066/2 від 17.08.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 418 від 31.07.2017 в ЄРПН;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну 418 від 31.07.2017, яка містить наступні реквізити: постачальник (продавець) Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс», індивідуальний податковий номер: 69, отримувач (покупець) Акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської», індивідуальний податковий номер: 6, з моменту коли вона була надіслана до Державної фіскальної служби України, а саме: 15.08.2017;

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН № 657769/39771066 від 19.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 419 від 31.07.2017;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну 419 від 31.07.2017, яка містить наступні реквізити: постачальник (продавець) Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс», індивідуальний податковий номер: 69, отримувач (покупець) Публічне акціонерне товариство «Дарницький Завод ЗБК», індивідуальний податковий номер: 8, з моменту коли вона була надіслана до Державної фіскальної служби України, а саме: 15.08.2017;

- зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем, всупереч вимогам чинного законодавства, прийнято рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Ухвалою суду від 18.03.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі без проведення судового засідання. Учасникам справи було запропоновано вчинити певні процесуальні дії.

Відповідачі позов не визнали, подали до суду письмові відзиви, в яких просили суд відмовити у задоволенні позову з тих підстав, що позивач не надав документів, необхідних для прийняття Комісією рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, встановлених п. 14 Порядку зупинення реєстрації ПН/РК. Вказують, що за результатам розгляду поданих документів, були відсутні: документи на розвантаження продукції, складські документи, рахунки-фактури, а також сертифікат/посвідчення якості товару.

10 квітня 2019 року від відповідачів до суду надійшли клопотання про розгляд даної справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. В обґрунтування доводів вказаного клопотання відповідачі зазначили, що з метою повного і всебічного дослідження обставин справи та враховуючи значний об`єм доказів, які повинен надати відповідач до суду, ДФС України вважає доцільним розгляд справи здійснювати у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Враховуючи, що дана адміністративна справа з огляду на її предмет і характер спірних правовідносин є малозначною і будь-яких вагомих підстав для її розгляду у судовому засіданні відповідачі не зазначили, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яка знаходиться в матеріалах справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» зареєстровано 28.04.2015 за № 0033874, знаходиться за адресою: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 22, основний вид економічної діяльності згідно з кодом КВЕД 46.73 оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, 29.04.2015 за № 18 зареєстровано Броварським ОДПІ ГУ ДФС у Київській області як платник податків та за № 9309 як платник єдиного внеску.

Як убачається з письмових пояснень позивача, ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» проводить закупівлю піску річкового у ТОВ «Собі» згідно договору купівлі-продажу № 0110 від 01.10.2016 для наступної реалізації своїм контрагентам.

Позивачем до суду надано документи на підтвердження закупівлі та оплати піску річкового у ТОВ «Собі» у липні 2017 року: видаткові накладні №3578 від 12.07.2017, №3554 від 11.07.2017, № 3479 від 10.07.2017, №3478 від 09.07.2017, №3475 від 08.07.2017, №3473 від 07.07.2017, № 3421 від 06.07.2017, №3420 від 05.07.2017, №3418 від 04.07.2017, № 3417 від 04.07.2017, № 3383 від 01.07.2017, № 3382 від 03.07.2017, № 3380 від 01.07.2017, №3373 від 03.07.2017, № 3372 від 02.07.2017, №3371 від 01.07.2017, №4105 від 31.07.2017, № 4104 від 29.07.2017, № 3959 від 26.07.2017, №4103 від 28.07.2017, № 3629 від 16.07.2017, № 3748 від 10.07.2017, № 3719 від 15.07.2017, № 3718 від 14.07.2017, №3717 від 13.07.2017, № 3715 від 08.07.2017, № 3714 від 07.07.2017, №3713 від 04.07.2017, № 3642 від 14.07.2017, № 3628 від 15.07.2017, № 3479 від 10.07.2017, № 3554 від 11.07.2017, №3605 від 13.07.2017, № 3586 від 12.07.2017, № 3627 від 14.07.2017, № 3475 від 08.07.2018, № 3417 від 04.07.2017, № 3958 від 25.07.2017. № 3958 від 25.07.2017, № 3957 від 24.07.217, № 3956 від 23.07.2017, № 3955 від 22.07.2017, № 3952 від 19.07.2017, № 3945 від 30.07.2017, № 3943 від 29.07.2017. № 3938 від 28.07.2017, № 3920 від 28.07.2017, № 3895 від 27.07.2017, № 3869 від 26.07.2017, № 3876 від 26.07.2017, № 3848 від 25.07.2017, № 3840 від 25.07.2017, № 3818 від 24.07.2017, № 3794 від 22.07.2017, № 3793 від 21.07.2017, № 3731 від 19.07.2017, № 3722 від 19.07.2017, № 3697 від 18.07.2017, № 3704 від 18.07.2017, № 3752 від 20.07.2017 (а.с.21-77,80-83) та звіт про дебетові і кредитові операції по рахунку ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» з 01.07.2017 по 31.07.2017.

01 жовтня 2016 року між ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс», як постачальником та ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської», як покупцем укладено договір поставки № 17/10 про постачання піску річкового.

Позивачем суду надано підтверджуючі документи відвантаження, транспортування та оплати даного товару від ПАТ «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської» у липні 2017 року, а саме: оборотно-сальдова відомість, звіт про дебетові і кредитові операції по рахунку ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» з 01.07.2017 по 31.07.2017, видаткові накладні №РН-0003300 від 02.07.2017, №РН-0003328 від 04.07.2017, №РН-0003387 від 07.07.2017, №РН-0003392 від 09.07.2017, №РН-0003450 від 12.07.2017, №РН-0003502 від 15.07.2017, №РН-0003301 від 02.07.2017, №РН-0003362 від 05.07.2017, №РН-0003388 від 07.07.2017, №РН-0003413 від 10.07.2017, №РН-0003465 від 13.07.2017, №РН-0003503 від 15.07.2017, №РН-0003313 від 03.07.2017, №РН-0003363 від 05.07.2017, №РН-0003389 від 08.07.2017, №РН-0003414 від 10.07.2017, №РН-0003466 від 13.07.2017, №РН-0003672 від 25.07.2017, №РН-0003671 від 25.07.2017, №РН-0003390 від 08.07.2017, №РН-0003298 від 01.07.2017, №РН-0003314 від 03.07.2017, №РН-0003366 від 06.07.2017, №РН-0003466 від 13.07.2017, №РН-0003391 від 09.07.2017, №РН-0003367 від 06.07.2017, №РН-0003465 від 13.07.2017, №РН-0003450 від 12.07.2017, №РН-0003449 від 12.07.2017, №РН-0003429 від 11.07.2017, №РН-0003413 від 10.07.2017, №РН-0003414 від 10.07.2017, №РН-0003392 від 09.07.2017, №РН-0003390 від 08.07.2017, №РН-0003388 від 07.07.2017, №РН-0003327 від 04.07.2017, №РН-0003299 від 01.07.2017, №РН-0003298 від 01.07.2017, №РН-0003754 від 31.07.2017, №РН-0003726 від 30.07.2017, №РН-0003725 від 29.07.2017, №РН-0003724 від 28.07.2017, №РН-0003719 від 27.07.2017, №РН-0003718 від 27.07.2017, №РН-0003697 від 26.07.2017, №РН-0003696 від 26.07.2017, №РН-0003864 від 24.07.2017, №РН-0003656 від 24.07.2017, №РН-0003657 від 24.07.2017, №РН-0003632 від 23.07.2017, №РН-0003631 від 22.07.2017, №РН-0003626 від 22.07.2017, №РН-0003630 від 21.07.2017, №РН-0003623 від 21.07.2017, №РН-0003600 від 20.07.2017, №РН-0003599 від 20.07.2017, №РН-0003578 від 19.07.2017, №РН-0003577 від 19.07.2017, №РН-0003567 від 18.07.2017, №РН-0003566 від 18.07.2017, №РН-0003544 від 17.07.2017, №РН-0003543 від 17.07.2017, №РН-0003505 від 16.07.2017, №РН-0003504 від 16.07.2017, №РН-0003501 від 14.07.2017, №РН-0003500 від 14.07.2017, товарно-транспортні накладні ТТР-19549 від 01.07.2017, ТТР-21029 від 17.07.2017, ТТР-21091 від 22.07.2017, ТТР-21085 від 21.07.2017, ТТР-21113 від 25.07.2017, ТТР-21115 від 25.07.2017, ТТР-21108 від 25.07.2017, ТТР-21128 від 26.07.2017, ТТР-21124 від 26.07.2017, ТТР-21127 від 26.07.2017, ТТР-21146 від 28.07.2017, ТТР-21145 від 28.07.2017, ТТР-21144 від 28.07.2017, ТТР-21150 від 28.07.2017, ТТР-21151 від 28.07.2017, ТТР-21149 від 28.07.207, ТТР-21155 від 29.07.2017, ТТР-21156 від 29.07.2017, ТТР-21154 від 28.07.2017, ТТР-19525 від 09.07.2017, ТТР-19546 від 01.07.2017, ТТР-19505 від 05.07.2017, ТТР-20308 від 10.07.2017, ТТР-19541 від 15.07.2017, ТТР-19539 від 15.07.2017, ТТР-19540 від 15.07.2017, ТТР-19538 від 15.07.2017, ТТР-19537 від 14.07.2017, ТТР-19536 від 14.07.2017, ТТР-19535 від 14.07.2017, ТТР-19534 від 14.07.2017, ТТР-19533 від 14.07.2017, ТТР-19532 від 14.07.2017, ТТР-19531 від 13.07.2017, ТТР-19530 від 12.07.2017, ТТР-19529 від 10.07.2017, ТТР-19528 від 10.07.2017, ТТР-19527 від 10.07.2017, ТТР-19526 від 09.07.2017, ТТР-19524 від 09.07.2017, ТТР-19523 від 09.07.2017, ТТР-19522 від 09.07.2017, ТТР-19521 від 09.07.2017, ТТР-19520 від 08.07.2017, ТТР-19519 від 08.07.2017, ТТР-19518 від 08.07.2017, ТТР-19517 від 08.07.2017, ТТР-19516 від 08.07.2017, ТТР-19515 від 08.07.2017, ТТР-19514 від 08.07.2017, ТТР-19513 від 07.07.2017, ТТР-19512 від 07.07.2017, ТТР-19511 від 07.07.2017, ТТР-19510 від 07.07.2017, ТТР-19509 від 06.07.2017, ТТР-19508 від 06.07.2017, ТТР-19507 від 06.07.2017, ТТР-19506 від 06.07.2017, ТТР-19504 від 04.07.2017, ТТР-19503 від 04.07.2017, ТТР-19502 від 04.07.2017, ТТР-19501 від 03.07.2017, ТТР-19500 від 03.07.2017, ТТР-19499 від 03.07.2017, ТТР-19498 від 03.07.2017, ТТР-19497 від 02.07.2017, ТТР-19496 від 02.07.2017, ТТР-19495 від 01.07.2017, ТТР-19494 від 01.07.2017, ТТР-21166 від 31.07.2017, ТТР-21165 від 31.07.2017, ТТР-21164 від 31.07.2017, ТТР-21163 від 31.078.2017, ТТР-21162 від 31.07.2017, ТТР-21161 від 30.07.2017, ТТР-21160 від 30.07.2017, ТТР-21159 від 29.07.2017, ТТР-21158 від 29.07.2017, ТТР-21157 від 29.07.2017, ТТР-21152 від 28.07.2017, ТТР-21153 від 28.07.2017, ТТР-21148 від 28.07.2017, ТТР-21147 від 28.07.2017, ТТР-21142 від 28.07.2017, ТТР-21131 від 26.07.2017, ТТР-21133 від 26.07.2017, ТТР-21122 від 26.07.2017, ТТР-21120 від 26.07.2017, ТТР-21107 від 25.07.2017, ТТР-21106 від 25.07.2017, ТТР-21105 від 25.07.2017, ТТР-21103 від 25.07.2017, ТТР-21104 від 25.07.2017, ТТР-21102 від 25.07.2017, ТТР-21101 від 25.07.2017, ТТР-21098 від 24.07.2017, ТТР-21099 від 24.07.2017, ТТР-21097 від 24.07.2017, ТТР-21096 від 24.07.2017, ТТР-21095 від 24.07.2017, ТТР-21094 від 24.07.2017, ТТР-21093 від 23.07.2017, ТТР-21092 від 22.07.2017, ТТР-21090 від 22.07.2017, ТТР-21089 від 22.07.2017, ТТР-21088 від 22.07.2017, ТТР-21087 від 21.07.2017, ТТР-21086 від 21.07.2017, ТТР-21084 від 20.07.2017, ТТР-21083 від 19.07.2017, ТТР-21082 від 19.07.2017, ТТР-21081 від 19.07.2017, ТТР-21080 від 19.07.2017, ТТР-21079 від 18.07.2017, ТТР-21078 від 18.07.2017, ТТР-21077 від 18.07.2017, ТТР-21076 від 18.07.2017, ТТР-21075 від 18.07.2017, ТТР-21074 від 18.07.2017, ТТР-21073 від 18.07.2017, ТТР-21072 від 18.07.2017, ТТР-21071 від 18.07.2017, ТТР-21070 від 18.07.2017, ТТР-21061 від 16.07.2017, ТТР-21060 від 16.07.2017, ТТР-21059 від 16.07.2017, ТТР-21058 від 16.07.2017, ТТР-21053 від 27.07.2017, ТТР-21052 від 27.07.2017, ТТР-21051 від 26.07.2017, ТТР-21050 від 25.07.2017, ТТР-21049 від 25.07.2017, ТТР-21048 від 25.07.2017, ТТР-21047 від 24.07.2017, ТТР-21045 від 22.07.2017, ТТР-21046 від 24.07.2017, ТТР-21043 від 22.07.2017, ТТР-21044 від 22.07.2017, ТТР-21038 від 19.07.2017, ТТР-21037 від 19.07.2017, ТТР-21036 від 18.07.2017, ТТР-21035 від 18.07.2017, ТТР-21034 від 18.07.2017, ТТР-21033 від 18.07.2017, ТТР-21030 від 17.07.2017, ТТР-21027 від 17.07.2017, ТТР-21028 від 17.07.2017, ТТР-21031 від 17.07.2017, ТТР-21032 від 18.07.2017, ТТР-21026 від 16.07.2017, ТТР-21025 від 16.07.2017, ТТР-19701 від 15.07.2017, ТТР-19699 від 15.07.2017, ТТР-19697 від 15.07.2017, ТТР-19681 від 14.07.2017, ТТР-19680 від 14.07.2017, ТТР-19679 від 14.07.2017, ТТР-19677 від 14.07.2017, ТТР-19676 від 14.07.2017, ТТР-19673 від 14.07.2017, ТТР-19670 від 13.07.2017, ТТР-19689 від 13.07.2017, ТТР-19667 від 13.07.2017, ТТР-19664 від 13.07.2017, ТТР-19661 від 13.07.0217, ТТР-19659 від 13.07.2017, ТТР-19657 від 12.07.2017, ТТР-19654 від 12.07.2017, ТТР-19651 від 12.07.2017, ТТР-19647 від 11.07.2017, ТТР-19644 від 10.07.2017, ТТР-19641 від 10.07.2017, ТТР-19639 від 10.07.217, ТТР-19638 від 10.07.2017, ТТР-19637 від 10.07.2017, ТТР-19635 від 10.07.2017, ТТР-19636 від 10.07.2017, ТТР-19634 від 10.07.2017, ТТР-19633 від 10.07.217, ТТР-19630 від 09.07.2017, ТТР-19628 від 09.07.2017, ТТР-19626 від 09.07.2017, ТТР-19625 від 09.07.2017, ТТР-19623 від 09.07.2017, ТТР-19591 від 05.07.2017, ТТР-19590 від 04.07.2017, ТТР-19589 від 04.07.2017, ТТР-19588 від 04.07.2017, ТТР-19587 від 04.07.2017, ТТР-19586 від 04.070.2017, ТТР-19585 від 04.07.2017, ТТР-19583 від 04.07.0217, ТТР-19582 від 04.07.2017, ТТР-19581 від 04.07.2017, ТТР-19579 від 04.07.2017, ТТР-19577 від 03.07.2017, ТТР-19576 від 03.07.2017, ТТР-19575 від 03.07.2017, ТТР-19574 від 02.07.2017, ТТР-19572 від 01.07.2017, ТТР-19570 від 01.07.217, ТТР-19569 від 01.07.2017, ТТР-19565 від 01.07.2017, ТТР-19560 від 01.07.2017, ТТР-19558 від 01.07.2017, ТТР-19557 від 01.07.2017, ТТР-19555 від 01.07.2017, ТТР-19553 від 01.07.2017, ТТР-19552 від 01.07.2017, ТТР-19550 від 01.07.2017, ТТР-19618 від 08.07.2017, ТТР-19616 від 08.07.2017, ТТР-19614 від 08.07.2017, ТТР-19611 від 08.07.2017, ТТР-19612 від 08.07.2017, ТТР-19610 від 08.07.2017, ТТР-19608 від 08.07.2017, ТТР-19607 від 07.07.2017, ТТР-19604 від 07.07.2017, ТТР-19601 від 07.07.2017, ТТР-19600 від 07.07.2017, ТТР-19597 від 07.07.2017, ТТР-19595 від 06.07.2017, ТТР-19594 від 05.07.2017, ТТР-19593 від 05.07.2017, ТТР-19592 від 05.07.2017 та акт звірки взаєморозрахунків станом на 1 серпня 2017 року.

01 листопада 2016 року ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс», як постачальник та ПАТ «Дарницький завод ЗБК», як покупець уклали договір поставки № 346 про постачання піску річкового.

Позивачем суду надано підтверджуючі документи відвантаження, транспортування та оплати даного товару від ПАТ «Дарницький завод ЗБК» у липні 2017 року: оборотно-сальдова відомість, звіт про дебетові і кредитові операції по рахунку ТОВ «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» з 01.07.2017 по 31.07.2017, акт звірки взаєморозрахунків станом на 1 серпня 2017 року, видаткові накладні №РН-0003755 від 31.07.2017, №РН-0003799 від 02.08.2017, №РН-0003769 від 01.08.2017, №РН-0003809 від 03.08.2017 №РН-0003816 від 05.08.2017, товарно-транспортні накладні ТТР-21024 від 31.07.2017, ТТР-21022 від 31.07.2017, ТТР-21021 від 31.07.2017, ТТР-21020 від 31.07.2017, ТТР-21023 від 31.07.2017, ТТР-21018 від 31.07.2017, ТТР-21561 від 05.08.2017, ТТР-21560 від 05.08.2017, ТТР-21559 від 05.08.2017, ТТР-21558 від 05.08.2017, ТТР-21557 від 05.08.2017, ТТР-21556 від 05.08.2017, ТТР-21555 від 05.08.2017, ТТР-21554 від 05.08.2017, ТТР-21553 від 03.08.2017, ТТР-21552 від 03.08.2017, ТТР-21550 від 03.08.2017, ТТР-21551 від 03.08.2017, ТТР-21549 від 03.08.2017, ТТР-21547 від 03.08.2017, ТТР-21543 від 02.08.2017, ТТР-21544 від 02.08.2017, ТТР-21546 від 03.08.2017, ТТР-21542 від 02.08.2017, ТТР-21548 від 03.08.2017, ТТР-21541 від 02.08.2017, ТТР-21540 від 02.08.2017, ТТР-21539 від 02.08.2017, ТТР-21538 від 02.08.2017, ТТР-21537 від 02.08.2017, ТТР-21536 від 02.08.2017, ТТР-21535 від 02.08.2017, ТТР-21534 від 01.08.2017, ТТР-21533 від 01.08.2017, ТТР-21532 від 01.08.2017, ТТР-21531 від 01.08.2017, ТТР-21530 від 01.08.2017, ТТР-21170 від 01.08.2017.

На виконання пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, позивачем було складено податкові накладні від 31.07.2017 № 418 та № 419 та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних 15.08.2017.

15 серпня 2017 року позивач отримав квитанції про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, відповідно до якої податкові накладні від 31.07.2017 № 418 та № 419 прийняті, але їх реєстрацію зупинено у зв`язку з відповідністю податкових накладних критеріям оцінки ризиків, що визначені пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

У якості конкретного критерію оцінки ступеня ризиків у вказаних квитанціях зазначено, що за результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 2505. У цій же квитанції позивачеві було запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Відповідно до пунктів 14-16 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку - коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМ України від 21.02.2018 № 117, товариством було подано до ГУ ДФС у Київській області письмові пояснення та копії документів необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

За результатами розгляду наданих пояснень та документів, комісія ДФС України рішеннями від 30.07.2018 № 864134/39771066 та від 19.04.2018 № 657769/39771066 відмовила у реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

На рішення комісії ДФС України від 30.07.2018 № 864134/39771066 позивачем було подано скаргу. Рішенням комісії з питань розгляду скарг № 25133/39771066 від 17.08.2018 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії без змін.

В якості підстави прийняття рішення від 30.07.2018 № 864134/39771066 про відмову у реєстрації податкової накладної № 418 від 31.07.2017 вказано про ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Підставою для прийняття рішення від 19.04.2018 № 657769/39771066 про відмову в реєстрації податкової накладної № 419 від 31.07.2017 вказано про ненадання платником податку копій документів, а саме: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з такого.

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено у Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 № 341) (далі Порядок № 1246).

Пунктом 5 Порядку № 1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.

Згідно з пунктом 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Наведене положення відповідає пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, яким закріплено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно з пунктом 13 Порядку № 1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної / розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Підпунктом 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

З системного аналізу викладених положень податкового законодавства слідує, що реєстрації податкової накладної, як обов`язковій умові для віднесення покупцем товарів/послуг сплаченої у складі товарів або послуг суми ПДВ до податкового кредиту, передує процедура автоматизованого співставлення податкової накладної з визначеними у законі критеріями оцінки ступеня ризиків.

У разі відповідності податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджені наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії).

Цим же наказом затверджений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік № 567).

Підпунктом 1 пункту 6 Критеріїв, який був зазначений відповідачем у квитанції в якості підстави для зупинення реєстрації податкової накладної передбачено, що моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критерієм як: обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється)

Відповідно до абзацу 5 пункту 6 Критеріїв, у разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Пунктом 1 Переліку № 567 передбачено, що для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв, документами, достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних є:

- договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до пункту 2 Переліку № 567, письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

Підпунктом 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України передбачено, що письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

- реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, умовою розблокування реєстрації податкової накладної, яка за результатами автоматизованого моніторингу була визнана такою, що відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, є подання платником податків документів, вичерпний перелік яких передбачений у згаданому наказі Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 567.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 № 190 установлено, що підставами для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є:

- ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації згідно з пунктом 201.16 статті 201 Кодексу;

- ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту в підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу;

- надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Як убачається з оспорюваних рішень, саме ненадання платником податку копій документів достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування стало підставою для відмови у реєстрації податкових накладних.

Суд зауважує, що підстава, з якої контролюючий орган відмовив позивачеві у реєстрації податкової накладної, є комплексною та передбачає наявність окремо або у сукупності таких обставин:

- надання платником податку разом з поясненнями копій документів, які складені з порушенням законодавства;

- надання платником податку копій документів, які не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

При цьому, системний аналіз визначених у постанові КМУ від 29.03.2017 № 190 підстав для відмови у реєстрації податкової накладної у ЄРПН у взаємозв`язку з визначеним у наказі МФУ від 13.06.2017 № 567 вичерпним переліком документів, дає підстави стверджувати, що під наданням платником податків документів, які є недостатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної, слід розуміти надання такого пакету документів, що не розкриває змісту та обсягу господарських операцій чи такого, що не дає змоги відслідкувати рух товарів (послуг) від постачальника до покупця.

Натомість така підстава для прийняття відповідачем рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування як надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства потребує зазначення комісією ДФС України у відповідному рішенні документа (його реквізитів), що не відповідає вимогам закону із зазначенням у чому саме полягає така невідповідність (відсутність обов`язкових реквізитів тощо).

Відповідно до пункту 16 Порядку роботи комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 № 566, комісією ДФС України розглядаються письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, а також висновок контролюючого органу з пропозицією щодо реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації.

Пунктом 18 цього Порядку передбачено, що Комісія ДФС може перевірити подані платником податку копії документів щодо їх достовірності шляхом звірки даних, які містяться в таких копіях документів, з даними, що надходять або можуть бути отримані з інших джерел інформації (реєстри, що ведуться державними органами, документи, в тому числі електронні, одержані від інших платників податків, засобів масової інформації тощо).

Згідно із пунктом 5.1 Регламенту комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, затвердженого наказом ДФС від 26.06.2017 № 450, матеріали, що виносяться на розгляд, включають, серед іншого: письмові пояснення та/або копії документів платника податку стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, до якої/якого застосована процедура зупинення реєстрації; таблицю даних платника податку, яка надана платником податку до ДФС.

Отже, на відміну від зупинення реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування), яке відбувається в автоматизованому режимі засобами програмного забезпечення ДФС України, прийняття рішення про реєстрацію/відмову у реєстрації податкової накладної (розрахунку коригування) потребує проведення Комісією ДФС України засідання, на якому членами комісії розглядаються та аналізуються надані платником податків документи та пояснення з метою прийняття обґрунтованого рішення зі спірного питання.

З матеріалів справи вбачається, що 17.04.2018 позивачем було подано до контролюючого органу письмові пояснення та повідомлення № 342 (квитанція № 1 від 11.05.2018) щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній № 419 від 31.07.2017. Вказані пояснення та повідомлення доставлено до ДФС та прийнято до розгляду. На розгляд комісії було направлено також копії первинних документів про підтвердження безпосереднього здійснення господарської операції по спірній накладній № 419 від 31.07.2017, які також наявні у матеріалах справи.

27 липня 2018 року позивачем також було відправлено контролюючому органу повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена (квитанція № 1 від 27.07.2018) та повідомлення № 403 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленій податковій накладній № 418 від 31.07.2017. Вказані пояснення та повідомлення доставлено до ДФС та прийнято до розгляду. На розгляд комісії було направлено копії первинних документів про підтвердження безпосереднього здійснення господарської операції по податковій накладній № 418 від 31.07.2017, копії яких наявні в матеріалах справи.

Жодних доказів щодо наявності у поданих, як до податкового органу так і суду, первинних документах дефекту стосовно форми, змісту або походження, які в силу вимог частини 2 статті 9 Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність, пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88, спричинили б втрату такими документами юридичної сили, відповідачем суду не надано.

Також суду не повідомлено, які конкретно документи могли б підтвердити реальність здійснення господарських операцій, що були витребувані податковим органом та не були надані позивачем.

Суд звертає увагу на те, що сума ПДВ за спірними накладними № 418 та № 419 від 31.07.2017 включена до податкового зобов`язання позивача за липень 2017 року, що підтверджується податковою декларацією з ПДВ за липень 2017 року, яка прийнята податковим органом без будь-яких зауважень та знаходиться в матеріалах справи.

Крім того суд бере до уваги, що Комісія ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної, розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у такій реєстрації, як відповідач у справі, була наділена правом подати до суду докази на підтвердження правомірності прийняття оспорюваного рішення. Разом з цим відповідач зазначеним правом не скористався, жодного доказу на підтвердження обґрунтованості оспорюваних рішень під час розгляду справи суду не надав та доводи позовної заяви не спростував.

Таким чином, зважаючи на наявність у позивача передбачених законодавством документів, які свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та контрагентами, та те, що такі документи були надані контролюючому органу у достатньому повному обсязі, саме так вимагав відповідач, останній не мав правових підстав для відмови позивачу у реєстрації зазначених податкових накладних.

На переконання суду, у спірних рішеннях комісія ДФС не навела жодного конкретного переліку документів, які повинен був надати позивач на підтвердження правомірності формування та подання відповідної податкової накладної, а обмежилась лише посиланням на загальні підстави для відмови у реєстрації податкових накладних.

Підсумовуючи викладене суд дійшов висновку, що рішення Комісії ДФС від 30.07.2018 № 864134/39771066 та 19.04.2018 № 657769/39771066 не відповідають критеріям чіткості та зрозумілості акту індивідуальної дії, оскільки в них не зазначено, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних та/або які конкретно документи складені з порушенням законодавства, зважаючи на те, що спірні рішення прийняті необґрунтовано, тобто без з урахуванням усіх обставин, що мали значення для прийняття рішення (вчинення дії), непропорційно, тобто без дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), а відтак є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині скасування рішення Комісії з питання розгляду скарг, суд зазначає, що така вимога є похідною та пов`язана з розглядом питання щодо скасування рішень Комісії про відмову в реєстрації податкових накладних.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необґрунтованість рішення Комісії ДФС від 30.07.2018 № 864134/39771066, рішення комісії про розгляд скарг № 25133/39771066 від 17.08.2018 також підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкові накладні від 31.07.2017 № 418 та № 419, суд зазначає таке.

Згідно з пунктом 4 частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

З системного аналізу вищевказаних норм Кодексу адміністративного судочинства України можна дійти висновку, що законодавством передбачено право суду, у випадку визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

За вказаних обставин, в контексті наведених норм, суд вважає, що для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення у даному випадку не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Так, Європейський суд з прав людини у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року (остаточне) по справі Чуйкіна проти України (case of Chuykina v. Ukraine) (Заява № 28924/04) зазначив, що суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює право на суд, в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі Голдер проти Сполученого Королівства (Golder v. the United Kingdom), пп. 2836, Series A № 18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог п. 1 ст. 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати вирішення спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для п. 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах Мултіплекс проти Хорватії (Multiplex v. Croatia), заява № 58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та Кутіч проти Хорватії (Kutic v. Croatia), заява № 48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

В даному випадку, задоволення позовної вимоги про зобов`язання ДФС зареєструвати в ЄРПН податкові накладні є дотриманням судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Тобто, обов`язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачами не доведено належними та допустимими доказами правомірності прийнятих рішень.

Водночас докази, подані позивачем, підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та не були спростовані відповідачами.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З наведеного слідує, що повноваження адміністративного суду накладати на суб`єкта владних повноважень зобов`язання подати звіт про виконання рішення суду є правом суду, а не його обов`язком, реалізація якого можлива у випадку доведення позивачем або встановлення судом під час розгляду справи, що за відсутності такого контролю рішення суду залишиться не виконаним, чи для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Будь-яких пояснень на обґрунтування необхідності покладення на відповідача додаткового обов`язку під час виконання судового рішення позивач у позовній заяві не зазначив. У свою чергу судом під час розгляду справи обставин, які б вимагали встановлення судового контролю, не встановлено.

З урахуванням викладеного вимоги позивача про встановлення судового контролю задоволенню не підлягають.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем під час звернення до суду було сплачено судовий збір у розмірі 3524, 00 грн. відповідно до платіжного доручення № 4141 від 26.12.2018, 318,00 грн. відповідно до платіжного доручення № 4217 від 16.01.2019 та 5763, 00 грн. відповідно до платіжного доручення № 4517 від 05.03.2019.

Сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на його користь у повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Доказів понесення позивачем інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку № 864134/39771066 від 30.07.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 418 від 31.07.2017 в ЄРПН.

Визнати протиправним та скасувати Рішення комісії з питань розгляду скарг №25133/39771066/2 від 17.08.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 418 від 31.07.2017 в ЄРПН.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну 418 від 31.07.2017, яка містить наступні реквізити: постачальник (продавець) Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс», індивідуальний податковий номер: 69, отримувач (покупець) Акціонерне товариство «Завод залізобетонних конструкцій ім. Світлани Ковальської», індивідуальний податковий номер: 6.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії ДФС, яка приймає рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН № 657769/39771066 від 19.04.2018 про відмову в реєстрації податкової накладної № 419 від 31.07.2017.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну 419 від 31.07.2017, яка містить наступні реквізити: постачальник (продавець) Товариство з обмеженою відповідальністю «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс», індивідуальний податковий номер: 69, отримувач (покупець) Публічне акціонерне товариство «Дарницький Завод ЗБК», індивідуальний податковий номер: 8.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вантажні перевезення «Столиця-Сервіс» (ідентифікаційний код 39771066, місцезнаходження: 07400, Київська обл., м. Бровари, вул. Гагаріна, 22) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (ідентифікаційний код 39292197, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Львівська площа, 8) судові витрати у розмірі 4802, 50 (чотири тисячі вісімсот дві) грн. 50 коп. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (ідентифікаційний код 39393260, місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-А) судові витрати у розмірі 4802, 50 (чотири тисячі вісімсот дві) грн. 50 коп. відповідно до платіжних доручень № 4141 від 26.12.2018, № 4217 від 16.01.2019, № 4517 від 05.03.2019.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Дата складення повного рішення суду 04.06.2019.

Суддя Панченко Н.Д.