Справа № 266/774/19
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 р.Справа № 266/774/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Донецької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 02.05.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Андросов О.М., м. Барвінково, повний текст складено 03.05.19 року по справі № 266/774/19

за позовом ОСОБА_1

до Донецької митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 13.11.2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до Донецької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил від 13.11.2018 року № 0186/70000/18 про притягнення її до відповідальності за ст. 485 МК України у виді штрафу у розмірі 620131,80 грн., посилаючись на те, що її безпідставно притягнуто до відповідальності, так як вказаного в постанові правопорушення вона не вчиняла.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначає, що 13.11.2018 Донецькою митницею ДФС України (надалі - відповідач) в особі заступника начальника Донецької митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Тарнавського Юрія Михайловича було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0186/70000/18, згідно якій її було визнано винною у вчиненні порушень митних правил за ознаками ст. 485 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 620131, грн. 80 коп.

Рішенням Барвінківського районного суду Харківської області від 02.05.2019р. адміністративний позов задоволено повністю. Постанову у справі про порушення митних правил від 13.11.2018 № 0186/70000/18, винесену заступником начальника Донецької митниці ДФС України - начальником управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Тарнавським Юрієм Михайловичем про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за статтею 485 МК України та накладення на неї штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 620131 грн. 80 коп., визнано протиправною та скасовано у зв`язку із необ`єктивністю та неповнотою провадження у справі, винесенням постанови неправомочною особою та відсутністю в діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбачених ст. 485 МК України, а провадження в справі закрито.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Донецькою митницею Державної фіскальної служби України подано апеляційну скаргу (з урахуванням доповнень до апеляційної скарги), в якій зазначає, що постанову у справі про порушення митних правил № 0186/70000/18 за ст. 485 МК України винесено правомочною посадовою особою із врахуванням положень, визначених ст. 489 МК України, що знайшло своє відображення у даній постанові. Посилається на положення п. 10 ч. 2 ст. 544 МК України, відповідно до якої завданням органів доходів і зборів є запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушенням митних правил на всій території України. Вказує що по ст. 524 МК України, справа розглядається органом що здійснював відповідне провадження. Зазначає про наявність та доведеність складу порушення. Також зазначає, що Донецькою митницею ДФС додержано строки розгляду справи про порушення митних правил, передбачені ст. 525 МК України. Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 02.05.2019 у справі № 266/774/19, залишивши в силі постанову заступника начальника Донецької митниці ДФС - начальника управління ПМП та MB Тарнавського Ю.М. у справі про порушення митних правил № 0186/70000/18 про визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 на постанову Донецької митниці ДФС від 13.11.2018 у справі про порушення митних правил № 0186/70000/18 відмовити.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 07.06.2018 в рамках проведення операції «Рубіж-2018» під час перевірки інформації, яка міститься в базі даних автоматизованої системи митного оформлення (далі - АСМО) «Інспектор» встановлено, що 10.04.2018 громадянкою України ОСОБА_1 через пункт пропуску «Гоптівка - Нехотєєвка» митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС на митну територію України у митному режимі транзиту по смузі руху «червоний коридор» у митному режимі «транзит» ввезено транспортний засіб марки «OPEL ZAFIRA», реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_2 .

Вказаний транспортний засіб з митної території України у строк до 20.04.2018 не вивезений, в інший митний режим не поміщений.

13.11.2018 Донецькою митницею ДФС України в особі заступника начальника Донецької митниці ДФС України - начальника управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Тарнавського Юрія Михайловича було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0186/70000/18, згідно якій ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні порушень митних правил за ознаками ст. 485 Митного Кодексу України, і на неї накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 620131грн. 80 коп.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходи з того, що з урахуванням встановлених у справі обставин та з огляду на зміст наведених норм, в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення (об`єктивна сторона не розкрита і не доведена), передбаченого ст. 485 МК України.

Колегія суддів погоджується із загальним висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Порядок провадження у справах про порушення митних правил, процесуальні дії та порядок їх проведення, оскарження постанов у справах про порушення митних правил визначено розділом ХІХ МК України.

Статтею 487 МК України встановлено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Частина перша ст. 458 МК України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Статтею 485 МК України передбачена відповідальність за дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, в тому числі за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

За приписами ч. 1 ст. 508 МК України у справі про порушення митних правил процесуальні дії проводяться з метою отримання доказів, необхідних для правильного вирішення цієї справи. Згідно частині другій цієї статті до процесуальних дій належать, зокрема, складення протоколу про порушення митних правил; опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб; а також інші процесуальні дії.

З поданої ОСОБА_1 митної декларації від 10.04.2018 вбачається, що нею переміщено через митний кордон України транспортний засіб особистого користування - автомобіль марки «ОРЕL ZАFIRА», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 .

Відповідно до положень статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом, передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення регулюється МК України та КУпАП.

Отже, провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Частиною 1 ст. 486 МК України встановлено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Згідно ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом, фіксація адміністративного правопорушення починається зі складення уповноваженою посадовою особою протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 494 МК України (в редакції, чинній на момент складення протоколу) про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа органу доходів і зборів, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику. У протоколі зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено; місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил; посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення; прізвища та адреси свідків, якщо вони є; відомості щодо товарів, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу; інші необхідні для вирішення справи відомості.

Частиною 9 ст. 494 МК України (в редакції, чинній на момент складення протоколу) встановлено, що протокол, а також вилучені товари, транспортні засоби комерційного призначення та документи, зазначені в протоколі, передаються до митниці, в зоні якої виявлено порушення митних правил.

Судовим розглядом встановлено, що протокол про порушення митних правил від 27 вересня 2018 року № 0186/70000/18 щодо позивача складений головним державним інспектором першого відділу оперативного реагування Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Донецької митниці ДФС Весніним О.А., яким, як зазначає відповідач, було виявлено порушення митних правил в зоні Харківської митниці ДФС.

Посилання відповідача на виявлення порушення митних правил в зоні Харківської митниці ДФС головним державним інспектором першого відділу оперативного реагування Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Донецької митниці ДФС Весніним О.А. є необґрунтованими.

І в протоколах про порушення митних правил від 03 липня 2018 року та від 27 вересня 2018 року, і в оскаржуваній постанові зазначено, що згідно інформації, внесеної до модуля «Орієнтувань» АСМО «Інспектор» Харківською митницею ДФС 23.04.2018 за № 1348/20-70-66/66 виставлено орієнтування щодо порушення строків транзитного переміщення транспортного засобу марки «ОРЕL ZАFIRА», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_1 . Тобто порушення ОСОБА_1 встановленого ст. 95 МК України строку доставки транспортного засобу марки «ОРЕL ZАFIRА», реєстраційний номер НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 , який перебуває під митним контролем, до органу доходів і зборів призначення більше ніж на 10 діб було виявлено ще 10.04.2018 посадовою особою Харківської митниці ДФС, а головний державний інспектор Донецької митниці ДФС Веснін О.А. не безпосередньо виявив порушення, як передбачено статтею 490 МК України, а використав вже виявлене і внесене до модуля «Орієнтувань» АСМО «Інспектор» порушення для складення протоколу про порушення митних правил, який в подальшому в порушення вимог ч. 9 ст. 494 МК України (в редакції, чинній на момент складення протоколу) не було передано до митниці, в зоні якої виявлено порушення митних правил - Харківської митниці ДФС, а було залишено для розгляду на Донецькій митниці ДФС.

Фактично отримавши інформацію, внесену до модуля «Орієнтувань» АСМО «Інспектор» про порушення строків транзитного переміщення транспортного засобу марки «ОРЕL ZАFIRА» відповідач, Донецька митниця ДФС, почала здійснювати перевірку інформації щодо дотримання позивачем строків транзитного переміщення транспортного засобу та складати протокол про порушення митних правил, тобто почала процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

Проте повноваження для здійснення такої перевірки, складання протоколу та відповідно притягнення до відповідальності Донецька митниця ДФС не має.

Суду не надані докази делегування відповідних повноважень до цього територіального митного органу.

В даному випадку Донецька митниця ДФС не є належним митним органом, який у вказаній зоні (пункт пропуску «Гоптівка - Нехотєєвка» митного поста «Щербаківка» Харківської митниці ДФС) забезпечує виконання завдань, покладених на органи доходів і зборів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представником відповідача, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, ні ввезення, ні вивезення транспортного засобу позивача в зоні діяльності Донецької митниці ДФС не здійснювалось.

Частиною 2 ст. 486 МК України встановлено, що провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 508 МК України, до процесуальних дій належать:

1) складення протоколу про порушення митних правил;

2) опитування осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, свідків, інших осіб;

3) витребування документів, необхідних для провадження у справі про порушення митних правил, або належним чином завірених їх копій чи витягів з них;

4) тимчасове вилучення товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу, та документів на них;

5) митне обстеження;

6) пред`явлення товарів, транспортних засобів і документів для впізнання;

7) експертиза;

8) взяття проб та зразків для проведення дослідження (аналізу, експертизи).

Статтею 490 МК України встановлено, що протокол про порушення митних правил мають право складати:

1) посадові особи, які відповідно до посадових інструкцій уповноважені здійснювати митний контроль, митне оформлення і пропуск товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України і які безпосередньо виявили порушення митних правил;

2) посадові особи органів доходів і зборів, які згідно з посадовими обов`язками мають таке право;

3) інші посадові особи, уповноважені керівником центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або керівником митниці.

Згідно зі ст. 493 МК України провадження у справі про порушення митних правил здійснюють, крім випадків, передбачених частинами другою і третьою цієї статті, посадові особи митниці, в зоні діяльності якої було вчинено або виявлено таке порушення. Окремі процесуальні дії у справі про порушення митних правил можуть вчинятися посадовими особами, уповноваженими складати протоколи про порушення митних правил відповідно до статті 490 цього Кодексу, а у випадку, передбаченому статтею 518 цього Кодексу, - також посадовими особами іншого органу доходів і зборів.

Керівник центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або особа, яка виконує його обов`язки, має право передавати справу про порушення митних правил для здійснення провадження з однієї митниці до іншої.

Посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, можуть здійснювати провадження у будь-якій справі про порушення митних правил, порушеній будь-яким органом доходів і зборів України.

Аналізуючи в сукупності і взаємозв`язку зміст ч. 2 ст. 486, ст.ст. 490, 493, 494, ч. 2 ст. 508 МК України, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що головний державний інспектор першого відділу оперативного реагування Управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Донецької митниці ДФС Веснін О.А., яким не було безпосередньо виявлено порушення митних правил в зоні Харківської митниці ДФС, не мав повноваження скласти щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил, вже виявлене посадовою особою іншої митниці в зоні дії цієї митниці, і в будь - якому разі зобов`язаний був передати протокол до митниці, в зоні якої виявлено порушення митних правил - Харківської митниці ДФС, а не залишати для розгляду на Донецькій митниці ДФС.

В силу наведеного вище посадова особа, яка розглянула протокол про порушення митних правил і за результатами розгляду винесла постанову - заступник начальника Донецької митниці ДФС, начальник управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Тарнавський Юрій Михайлович - не мала на те повноважень.

В зоні дії Донецької митниці не було вчинене та виявлене відповідне правопорушення.

Крім того, представник відповідача, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції не заперечує, що адміністративне правопорушення вчинене позивачем в зоні діяльності не Донецькій митниці ДФС.

Враховуючи вищенаведене, доводи Донецької митниці ДФС, що постанова у справі про порушення митних правил № 0186/70000/18 за ст. 485 МК України винесено правомочною посадовою особою із врахуванням положень, визначених ст. 489 МК України, є помилковими.

Щодо посилань відповідача в апеляційній скарзі на те, з урахуванням положень п. 10 ч. 2 ст. 544 МК України, відповідно до якої завданням органів доходів і зборів є запобігання та протидія контрабанді, боротьба з порушенням митних правил на всій території України, оскаржувану постанову у справі про порушення митних правил № 0186/70000/18 за ст. 485 МК України винесено правомочною посадовою особою, колегія суддів зазначає наступне.

Положення ст. 544 МК України є загальними нормами та стосується дії митниці як органу держави, а не її територіальних підрозділів та посадових осіб цих підрозділів.

Відповідач не надав до суду доказів того, що територіальні органи митниці ДФС наділені помноженнями здійснювати контроль та перевірку інших територіальних органів митниці ДФС., складати протоколи про порушення митних правил, вже виявлене посадовими особами іншої митниці та вчинене в зоні дії інших митниць.

Посилання відповідача в доповненнях до апеляційної скарги на рішення Вищого адміністративного суду України від 07.12.2016р. № К/800/13028/16, Київського апеляційного адміністративного суду, Львівського апеляційного адміністративного суду, Вінницького апеляційного адміністративного суду, Донецького апеляційного адміністративного суду є не обґрунтованим. Дані судові рішення не є рішеннями, які є обов`язковими до врахування та таким що мають преюдиційне значення для вирішення справи.

З урахуванням зазначеного, враховуючи те, що постанову у справі про порушення митних правил № 0186/70000/18 за ст. 485 МК України винесено та протокол складено не правомочною посадовою особою інші доводи учасників справи щодо суті справи, процедури, строків розгляду справи про порушення митних правил не впливають на вирішення справи по суті.

В зв`язку з наведеним матеріали адміністративного провадження не можливо вважати належно оформленими, а докази, які містяться в них належними.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін ..

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Барвінківського районного суду Харківської області від 02.05.2019 року по справі № 266/774/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло