Справа № 1.380.2019.001032
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 1.380.2019.001032
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2019 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд в складі:
Головуючої-судді Мричко Н.І.,
за участі секретаря судового засідання Мусій С.В.,
представників позивача Лабодич І.І., Яценка С.А.,
представника відповідача Чабана О.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ДРБ Транс до Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою судді від 07.03.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою судді від 15.04.2019 закрито підготовче провадження в адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.
01.04.2019 представником ГУ ДФС у Львівській області поданий відзив на позовну заяву (арк. справи 72-73).
При обґрунтуванні позовних вимог Позивач зазначає, що не погоджується з винесеним Відповідачем податковим повідомленням рішенням щодо зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість та застосованими штрафними санкціями. Позивач наголошує, що висновки Відповідача ґрунтуються на відомостях додатка 3 до декларації за листопад 2018. Наголошує, що у вказаному додатку невірно вказано звітний (податковий) період, в якому виникло від`ємне значення з податку на додану вартість в розмірі 171759,00 грн., (замість 9-й місяць вказано 7-й місяць). Позивач зазначає, що допущена описка, яка стала підставою для відмови ТзОВ ДРБ Транс в бюджетному відшкодуванні, не могла вплинути на правильність розрахунку суми бюджетного відшкодування. Враховуючи наведене, вважає оскаржуване податкове повідомлення рішення протиправним та просить суд його скасувати.
Відповідач подав суду відзив на позовну заяву (арк. справи 72-73), в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що проведеним камеральним аналізом податкової звітності Позивача з податку на додану вартість за листопад місяць 2018 року встановлено, що сума бюджетного відшкодування сформована за рахунок від`ємного значення за результатами здійснення операцій з ПП ОККО бізнес Контакт, ТзОВ Баланс - клуб, ТзОВ Сузір`я, ПП Веставтобуд. Під час перевірки встановлено порушення ТзОВ ДРБ Транс податкового законодавства, у результаті чого, на думку Відповідача, Позивачем завищено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість за листопад місяць 2018 року на суму 171759,00 грн. Враховуючи наведене, вважає що при винесенні оскарженого податкового повідомлення рішення ГУ ДФС у Львівській області діяла на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством.
В судовому засіданні представники Позивача позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник Відповідача щодо позовних вимог заперечив. Просив відмовити у задоволенні позову повністю з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив наступне.
За результатами перевірки складено акт від 16.01.2019 № 228/12/2/41593279 (арк. справи 11-17).
З висновків акта перевірки вбачається порушення ТзОВ ДРБ Транс пункту 200.1 та пункту 200.4 статті 200 Податкового кодексу України (далі ПК України), в результаті чого ТзОВ ДРБ Транс завищено заявлену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно податкової декларації з ПДВ за листопад 2018 в сумі 171759,00 грн.
Позивач не погоджуючись із вказаним податковим повідомленням рішенням, звернувся до суду з позовом в якому просить таке скасувати.
При вирішенні спору, суд застосовує наступні норми права.
Згідно з пунктом 1.1 статті 1 ПК України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Відповідно до підпункту 75.1.1. пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.
Відповідно до підпунктів а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.
Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з пунктом 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до підпункту 14.1.18 пункту 14.1 статті 14 ПК України бюджетне відшкодування це відшкодування від`ємного значення податку на додану вартість на підставі підтвердження правомірності сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість за результатами перевірки платника, у тому числі автоматичне бюджетне відшкодування у порядку та за критеріями, визначеними у розділі V цього Кодексу.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначений у статті 200 ПК України.
Так, згідно пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
За приписами підпунктом б пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:
б) підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.
Порядок заповнення податкової декларації визначений розділом V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженої наказом Міністерства фінансів України № 21 від 28.01.2016 року.
Пунктом 5 вказаного Порядку встановлено порядок заповнення розділу III «Розрахунки за звітний період» податкової звітності з податку на додану вартість:
1) якщо в результаті розрахунку різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано позитивне значення, то заповнюється рядок 18 декларації.
У рядку 18 вказується сума податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню за підсумками поточного звітного (податкового) періоду та сплачується до загального фонду державного бюджету у порядку, визначеному у статті 200 Кодексу;
2) якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.
При від`ємному значенні суми податку на додану вартість, розрахованої інвестором (оператором) за угодою про розподіл продукції, така сума підлягає відшкодуванню інвестору (оператору) в порядку та строки, передбачені угодою про розподіл продукції, затвердженою Кабінетом Міністрів України. При цьому інвестор (оператор) має право на автоматичне бюджетне відшкодування такої суми в повному обсязі.
З рядка 19 визначається сума перевищення від`ємного значення над сумою, обчисленою відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації. Визначена сума вказується у рядку 19.1 та зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21).
У разі якщо сума від`ємного значення (рядок 19) менша або дорівнює сумі, обчисленій відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, рядок 19.1 не заповнюється.
Сума, обчислена відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, зазначається у відповідному службовому полі у рядку 19.1;
3) сума від`ємного значення, що не перевищує суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації (рядок 19 - рядок 19.1), зазначається у рядку 20;
4) сума від`ємного значення (рядок 20 у декларації):
зараховується у зменшення суми податкового боргу, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до Кодексу) (відображається у рядку 20.1);
підлягає бюджетному відшкодуванню (відображається у рядку 20.2): на рахунок платника у банку (відображається у рядку 20.2.1) та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу з інших платежів, що сплачуються до Державного бюджету України (відображається у рядку 20.2.2).
Платники податку, які відповідно до статті 200 ПК України мають право на бюджетне відшкодування податку на додану вартість, здійснюють розрахунок бюджетного відшкодування та додають до декларації (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Розрахунок суми бюджетного відшкодування здійснюється в межах суми, обчисленої відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 розділу V Кодексу на момент подання податкової декларації, за вирахуванням від`ємного значення поточного звітного (податкового) періоду, зарахованого у зменшення суми податкового боргу з податку на додану вартість.
Значення рядка 3 таблиці 1 (Д3) (додаток 3) переноситься до рядка 20.2 декларації зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
При заповненні рядка 20.2 обов`язковим є подання (Д3) (додаток 3) та (Д4) (додаток 4).
Залишок від`ємного значення після вирахування суми податкового боргу та суми бюджетного відшкодування (рядок 20 - рядок 20.1 - рядок 20.2) відображається у рядку 20.3;
5) сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 19.1 + рядок 20.3), відображається у рядку 21 та переноситься до рядка 16.1 наступного звітного (податкового) періоду.
Суд встановив, що 19.12.2018 Позивачем подано декларацію з податку на додану вартість за листопад 2018 року із додатками: рахунок коригування сум податку на додану вартість (Д1), розрахунок суми бюджетного відшкодування (Д3), заява про повернення суми бюджетного відшкодування та/або суми коштів на рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість та/або врахування реєстраційної суми платника податку, що реорганізовується, в обрахунку реєстраційної суми правонаступника (Д4); розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (Д5).
Перевіркою встановлено, що в додатку № 3 Розрахунок суми бюджетного відшкодування до Декларації за листопад 2018 ТзОВ ДРБ Транс вказало, що сума від`ємного значення, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за рахунок платника у банку в розмірі 171759,00 грн., виникла в 7-му місяці 2018.
Позивач при обґрунтуванні позовних вимог наголошував, що ним помилково зазначено звітний період за який задекларовано бюджетне відшкодування, а саме, замість 9-й місяць вказано 7-й місяць.
Результатом відпрацювання декларації ПДВ за наявною інформацією щодо ризикових операцій суб`єктів господарювання, які декларують бюджетне відшкодування відповідно до ступеня відшкодування податку на додану вартість не встановлено.
Станом на дату подання податкової декларації за листопад 2018 року за даними системи електронного адміністрування сума ліміту становить 197729,7 грн. Станом на дату акту сума податкового боргу складає 0,0 гривень.
Відповідно до пунктів 200.7 та 200.10 статті 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.
У строк, передбачений абзацом першим пункту 76.3 статті 76 ПК України, контролюючий орган проводить камеральну перевірку даних податкової декларації або уточнюючих розрахунків (у разі їх подання).
Платники податку, які мають право на бюджетне відшкодування відповідно до цієї статті та подали заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, отримують таке бюджетне відшкодування в разі узгодження контролюючим органом заявленої суми бюджетного відшкодування за результатами камеральної перевірки, а у випадках, визначених пунктом 200.11 цієї статті, - за результатами перевірки, зазначеної у такому пункті, що проводяться відповідно до цього Кодексу.
Задеклароване бюджетне відшкодування ПДВ на рахунок платника податку у банку завищено внаслідок невірного визначення звітного (податкового) періоду.
Позивач наголошував, що вказана описка має механічний характер та звертав увагу суду на те, що така не вплинула на правильність розрахунку суми бюджетного відшкодування.
За результатами розгляду справи, суд встановив, що Позивачем при заповненні Додатку № 3 до декларації за листопад 2018 було допущено технічну помилку (описку) в Таблиці 2 Розшифровки суми податку, фактично сплаченої у попередніх та звітному (податкових) періодах постачальникам товарів/послуг або до Державного бюджету України, в рядку 4 помилково зазначено звітний період (податковий), у якому виникло значення, а саме: замість цифри 9 вказано цифру 7 при визначенні місяця звітного періоду за який виникло значення.
Як уже зазначалося, висновки податкового органу про завищення Позивачем бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за період листопад місяць 2018 року в сумі 171759,00 грн. зроблено за результатами проведеної камеральної перевірки.
Суд наголошує, що метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, єдиних реєстрів, арифметичні та/або методологічні помилки, або інші відомості, які призвели до заниження або завищення податкового зобов`язання або посвідчують інші реєстраційні порушення, які доводять склад податкового правопорушення. Камеральній перевірці підлягає уся податкова звітність суцільним порядком. Основним завданням камеральної перевірки є перевірка складання податкових декларацій і розрахунків, що включає в себе арифметичний підрахунок сум податкових зобов`язань, що підлягають сплаті до відповідного бюджету або бюджетному відшкодуванню, та перевірка правильності застосування ставок податків і податкових пільг, правильність відображення показників, необхідних для обчислення бази оподаткування; виявлення арифметичних або методологічних помилок.
З цього слідує, що при перевірці податкової звітності, податковий орган не обмежується даними зазначеними в податковій звітності, а перевіряє їх правильність відносно інформації, яка міститься в системі електронного адміністрування, в тому числі Єдиному реєстрі податкових накладних та даних митних декларацій.
ПП Веставтобуд склало та зареєструвало в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 27.09.2018 № 25 та податкову накладну від 27.08.2018 № 26 (арк. справи 52-53).
ТзОВ ДРБ Транс відобразило податкову накладну від 27.09.2018 № 25 та податкову накладну від 27.08.2018 № 26 в рядку 10.1 Придбання товарів/послуг та необоротних активів на митній території України з основною ставкою Податкової декларації з податку на додану вартість за вересень 2018 та в додатку № 5 Розшифровки податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів до декларації.
Крім того, податок на додану вартість в розмірі 171759,00 грн. ТзОВ ДРБ Транс відобразило в рядку 21 Сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду Декларації та в Додатку № 2 Довідка про суму від`ємного значення звітного (податкового) періоду, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Таким чином, суд погоджується з доводами Позивача, що допущена ним описка не вплинула на правильність розрахунку суми бюджетного відшкодування.
Згідно з п. 109.1. ст. 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Тобто, податковим правопорушенням є не будь-які арифметичні чи методологічні помилки, а лише ті, які призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, а в цьому спорі до невірного формування податкового кредиту та завищення бюджетного відшкодування.
Виходячи з наведеного, при прийнятті рішень за результатами виявлення помилок (у тому числі технічних), які призвели у тому числі і до нарахування штрафних санкцій, у кожному конкретному випадку контролюючому органу слід об`єктивно враховувати причини та обставини, що призвели до виникнення таких помилок, і застосовувати штрафні санкції за наявності достатніх підстав щодо намірів навмисного ухилення від сплати податкових зобов`язань із врахуванням розмірів заниження об`єкта оподаткування.
Враховуючи наведене у сукупності, суд дійшов висновку, що в діях Позивача відсутній склад податкового правопорушення. Суд вважає, що відсутність складу податкового правопорушення, покладеного контролюючим органом в основу прийняття спірного податкового повідомлення рішення, доводить протиправність застосованих штрафних (фінансових) санкцій і, як наслідок, унеможливлює прийняття позиції контролюючого органу про правомірність прийняття ним спірного податкового повідомлення рішення.
Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 31.07.2018 у справі № 824/2675/14-а, від 14.08.2018 у справі № 818/1507/17, від 03.05.2018 у справі № 820/4177/17.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваного податкового повідомлення рішення та наявність підстав для його скасування.
Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.
Згідно частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку, що контролюючий орган не довів обґрунтованості свого висновку про завищення Позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість згідно податкової декларації з ПДВ за листопад 2018 в сумі 171759,00 грн.
Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими, підставними та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
адміністративний позов задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено та підписано 05.06.2019.

Суддя Мричко Н.І.