Справа № 2040/8270/18
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

31 травня 2019 р. рокуСправа № 2040/8270/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Спаскіна О.А.,
Суддів: Присяжнюк О.В. , Любчич Л.В. ,
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1
до Головного управління Держпраці у Харківській області
про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дії,
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року у задоволенні адміністративного позову Фізичної особи-підприємця Скорік Тіни Віталіївни ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держпраці у Харківській області (61002,м. Харків,вул. Алчевських, б.40) про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись з даним рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2019 року апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.12.2018 року по справі № 2040/8270/18 скасовано.

Прийнято нову постанову, якою позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ Головного управління Держпраці у Харківській області №01.01-07/1298 від 04 вересня 2018 року.

В іншій частині в задоволенні позову Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 - відмовлено.

24.05.2019 року представник Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 звернувся до Другого апеляційного адміністративного суду із заявою про постановляння додаткового судового рішення, в якому просить вирішити питання про судові витрати понесені під час апеляційного оскарження рішення, а саме:

- судовий збір - 4405,00 грн.;

- витрати на професійну правову допомогу - 7375,00 грн..

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, розглянувши заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Перелік правових підстав, за наявності яких суд може постановити додаткове рішення, передбачений ст. 252 КАС України, є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Так, за визначенням ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАСУ при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Матеріалами справи підтверджено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 сплатила судовий збір за подання позову та апеляційної скарги згідно з квитанції про сплату № 0.0..1 від 01.10.2018 року у розмірі 1762,00 грн.(а.с.4), квитанції № 17327 від 07.12.2018 року у розмірі 704,80 грн. (а.с.89), квитанції №17349 від 07.12.2018 року у розмірі 1057,20 грн.(а.с. 90) та № 99 від 01.03.2019 року у розмірі 5286,00 грн. (а.с. 120).

Проте, при розгляді апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та прийнятті Другим апеляційним адміністративним судом 20.05.2019 року рішення по справі № 2040/8270/18, судом апеляційної інстанції не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Враховуючи викладене, а також те, що за результатами розгляду справи судом апеляційної інстанції було скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нову постанову, якою позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково, судовий збір має бути стягнутий на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме: 1762,00+704,80+1057,20+5286,00 = 8810,00 грн. : 2 = 4405,00 грн..

Проте колегія суддів вважає, що вимоги про стягнення витрат на правову допомогу задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.

Стосовно вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7375,00 грн. колегія суддів зазначає наступне.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із ч.ч.1, 6, 9 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, розподіл судових витрат здійснюється судом під час ухвалення відповідного судового рішення, шляхом відображення його у резолютивній частині такого рішення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, слід враховувати, що за змістом статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розподілу підлягають усі здійснені документально підтверджені судові витрати.

Відповідно до ст.16 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Порядок і умови надання правової допомоги, права й обов`язки адвокатів та інших фахівців у галузі права, які беруть участь в адміністративному процесі і надають правову допомогу, визначаються положеннями Кодексу адміністративного судочинства України та іншими законами.

Згідно із ч.ч.1-5 ст.134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім зазначеного вище, колегія суддів звертає увагу на положення ч. 6 та ч. 7 КАС України, відповідно до яких, визначено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Колегія суддів звертає увагу на те, що заявником не дотримано вимоги ч. 7 ст. 139 КАС України, а саме до закінчення судових дебатів у справі заяву про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу Фізичної особи-підприємця Скорік Тіни Віталіївни заявлено не було. При цьому, колегія суддів звертає увагу, що заява представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу з відповідними доказами надійшло до суду апеляційної інстанції 24.05.2019 року.

Отже, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що заяву представника Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу необхідно залишити без розгляду.

Керуючись ст. ст. 243, 252, 292, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про постановляння додаткового судового рішення - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою здійснити розподіл судових витрат.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Держпраці у Харківській області (, вул. Алчевських, 40, Харків,61002) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , Р .н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 4405 (чотири тисячі чотириста п`ять) грн. 00 коп.

В іншій частині заяву залишити без розгляду.

Додаткова постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Спаскін О.А.
Судді Присяжнюк О.В. Любчич Л.В.