Справа № 826/868/17
Суддя: Мельничук Володимир Петрович
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/868/17 Головуючий у І інстанції - Кузьменко В.А.
Суддя-доповідач - Мельничук В.П.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого-судді: Мельничука В.П.

суддів: Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.,

при секретарі: Андрієнко Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", третя особа: Гадяцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

Головне управління ДФС у Полтавській області звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", третя особа: Гадяцька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Полтавській області, та з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог просило стягнути із ПАТ "Укрнафта" податковий борг по рентній платі за користування надрами у розмірі 242 639 821,73 грн.

Публічне акціонерного товариства "Укрнафта" подало клопотання про призначення у справі судово-економічної експертизи, у якому просить доручити проведення експертизи Київському науково - дослідному інституту судових експертиз та поставити експерт у наступні питання:

- чи зараховувались грошові кошти ПАТ "Укрнафта", сплачені для погашення грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин на рахунки Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області у період з 29 грудня 2016 року по 01 листопада 2018 року, в погашення зобов`язань зі сплати штрафних (фінансових) санкцій, пені; якщо так - то в якому періоді та якими датами відбувалось зарахування грошових коштів в рахунок погашення зобов`язань зі сплати штрафних (фінансових) санкцій, пені?

- чи підтверджується документально розрахунок суми податкового боргу у розмірі 32 480 728,60 грн., у тому числі нарахування пені у розмірі 934 446,58 грн.?

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року клопотання представника Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про призначення у справі судово-економічної експертизи задоволено.

Призначено судово-економічну експертизу.

Проведення експертизи доручено судовому експерту Київському науково - дослідному інституту судових експертиз.

На вирішення експерта поставлено наступні питання:

- чи зараховувались грошові кошти Публічного акціонерного товариства "Укрнафта", сплачені для погашення грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин на рахунки Головного управління Державної казначейської служби у Полтавській області у період з 29 грудня 2016 року по 01 листопада 2018 року, в погашення зобов`язань зі сплати штрафних (фінансових) санкцій, пені; якщо так - то в якому періоді та якими датами відбувалось зарахування грошових коштів в рахунок погашення зобов`язань зі сплати штрафних (фінансових) санкцій, пені?

- чи підтверджується документально розрахунок суми податкового боргу у розмірі 32 480 728,60 грн., у тому числі нарахування пені у розмірі 934 446,58 грн.?

Попереджено експерта про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384 та 385 Кримінального кодексу України.

Зобов`язано Публічне акціонерне товариство "Укрнафта" здійснити попередню оплату вартості експертизи, докази чого надати в судове засідання після поновлення провадження у справі.

Зобов`язано сторін на вимогу експерта надати всі необхідні для проведення експертизи документи.

Зупинено провадження в адміністративній справі № 826/868/17 за позовом Головного управління ДФС у Полтавській області до Публічного акціонерного товариства "Укрнафта" про стягнення податкового боргу до одержання Окружним адміністративним судом міста Києва результатів експертизи.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням Головне управління ДФС у Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу першої інстанції, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Позивач вважає, що судом першої інстанції порушені норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання про призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги Позивач зазначає, що черговість зарахування платежів, незалежно від зазначення їх у платіжних документах платником податків, визначається нормами чинного законодавства, в тому числі, Податковим кодексом України та Порядком ведення органами Державної фіскальної служби України оперативного обліку податків і зборів, митних та інших платежів до бюджетів, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Мінфіну від 07.04.2016 року № 422, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 20 травня 2016 року за № 751/28881, та не може бути змінений контролюючим органом. Тобто, законодавчо визначений алгоритм дій не потребує висновку експерта, що володіє спеціальними знаннями у сфері іншій, ніж право, а докази, які характеризують стан розрахунків платника з бюджетами та цільовими фондами дозволяють встановити обставини справи без відповідного висновку економічної експертизи. Податковий борг на час розгляду справи № 826/868/17 в повному обсязі Відповідачем не погашено.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року про призначення експертизи та зупинення провадження у справі без змін.

Іншими учасниками справи відзиви на апеляційну скаргу не подавались.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи клопотання про призначення експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання позивача про призначення експертизи є обґрунтованим, оскільки з`ясування обставин, що мають значення для справи потребують спеціальних знань.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та вважає його обґрунтованим з огляду на таке.

Так, за приписами ч. 1 ст. 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 4 ст. 102 КАС України: питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Згідно з ч. 5 ст. 102 КАС України: учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Відповідно до ч. 1 ст. 103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Положеннями частини 2 статті 103 КАС України визначено, що якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.

Частиною 3 статті 102 КАС України передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Виходячи з визначення статті 1 Закону України "Про судову експертизу", судова експертиза в адміністративному процесі - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.

При цьому, відповідно пп. 1.2.3. п. 1.2 розділу І Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5, основними видами (підвидами) експертизи є, зокрема економічна, проведення якої для вирішення спірних питань у даній справі суд першої інстанції і призначив для проведення експертизи.

Відповідно до ст. 101 КАС України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені перед експертом, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Предметом висновку експерта не можуть бути питання права.

З матеріалів справи вбачається, що із наданого Позивачем розрахунку суми боргу, спірний податковий борг складають суми самостійно визначеного податкового зобов`язання та пеня, нарахована на борг минулих періодів.

Підпункт 129.1.3 пункту 129.1 статті 129 Податкового кодексу України передбачає, що нарахування пені розпочинається: при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 Податкового кодексу України на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктом 129.1.3 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), нараховується пеня за кожний календарний день прострочення у його сплаті, починаючи з 91 календарного дня (з 271 календарного дня у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання, із розрахунку 100 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Предметом доказування в даній справі є правомірність нарахування Головним управлінням ДФС у Полтавській області штрафних (фінансових) санкцій, пені.

Разом цим, колегія суддів вважає, що не всі питання щодо встановлення наявності у позивача податкового боргу та порядку його погашення позивачем та зарахування податковим органом, є в межах знань судді, а тому, призначення експертизи є обґрунтованим.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідні спеціальні знання у сфері економіки для визначення правильності розрахунку суми податкового боргу та встановлення обставин зарахування грошових коштів ПАТ "Укрнафта", сплачених для погашення грошових зобов`язань з рентної плати за користування надрами для видобування корисних копалин, в погашення зобов`язань зі сплати штрафних (фінансових) санкцій, пені.

За приписами п.п. 9, 11 ч. 1 ст. 294 КАС України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо призначення експертизи та зупинення провадження у справі.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 236 КАС України суд має право зупинити провадження у справі в разі призначення судом експертизи - до одержання її результатів.

При оцінці правомірності зупинення провадження у справі дослідженню підлягає і факт обґрунтування підстав такого зупинення, тобто, фактично, мова йде саме про дослідження підставності та обґрунтованості необхідності призначення судової експертизи у даній справі.

Оскільки судом першої інстанції призначено судову експертизу, то останній мав право та підстави для зупинення провадження у справі до одержання її результатів.

Аналогічний правовий висновок висловлений у постанові Верховного Суду 14 серпня 2018 року по справі № 808/2742/16 (№ К/9901/25182/18).

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає правомірним висновок суду першої інстанції про призначення у даній справі судово-економічної експертизи та зупинення провадження у справі до отримання висновку експерта.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Положеннями ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Розглянувши доводи Головного управління ДФС у Полтавській області, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що ухвалу постановлено з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування не вбачається, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області - залишити без задоволення, а ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 18 лютого 2019 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуючий-суддя: В.П. Мельничук

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький

Повний текст складено 30.05.2019 року.