Справа № 440/973/19
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 р.Справа № 440/973/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ващук Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 року, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, повний текст складено 21.03.19 року по справі № 440/973/19

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області (далі по тексту - Кременчуцьке об`єднане УПФУ, відповідач), в якій просила суд визнати протиправними та скасувати розрахунки розміру поновленої пенсії позивача, викладені в листі Кременчуцького об`єднаного УПФУ від 18 січня 2019 року з відповідними розрахунками поновлюваної пенсії та зобов`язати Кременчуцьке об`єднане УПФУ здійснити перерахунок та виплату поновленої пенсії з 19 жовтня 2017 року, виходячи з розміру пенсії, передбаченого частиною другою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показників середньої заробітної плати за три роки до дня звернення позивача до територіального органа Пенсійного фонду України, проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 по справі № 440/973/19, у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання вчинити дії - відмовлено.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.32019 по справі № 440/973/19 та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції помилково розцінено позов ОСОБА_1 як такий, що стосується виконання попередньо ухваленого судового рішення, та безпідставно застосовано до нього положення п.2 ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України. Вважає, що поданий позивачем позов від 19.03.2019 подано виключно з вимогою про відновлення права на належний розмір пенсій, а не права на отримання пенсії, як в минулому позові, тому даний спір не є спором з тих самих підстав, що вирішений у справі 816/1355/18.

Відповідач в надісланому до суду письмовому відзиві просив суд апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції - без змін. Стверджує, що станом на час звернення апелянта з цією позовною заявою існує рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 по справі № 816/1355/18, яке набрало законної сили, постановлене у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет із тих самих підстав, що і по даній справі. Крім того, як вірно встановлено судом першої інстанції, розрахунки поновленої пенсії апелянта, з якими не погоджується позивач, не є рішенням (актом індивідуальної дії) суб`єкта владних повноважень, а тому не підлягають оскарженню. З огляду на викладене, відсутні підстави для скасування оскаржуваної ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2019.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з ч. 4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги ухвалу суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 оскаржує дії відповідача щодо розміру поновленої пенсії, перерахованої на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 816/1355/18. Відтак, фактичною підставою звернення до суду стало неналежне, на думку позивача, виконання Кременчуцьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області судового рішення, яке набрало законної сили.

На виконання вищевказаного судового рішення відповідачем здійснено поновлення пенсії позивача, однак, застосовано розмір пенсії, який, на думку позивача, не відповідає приписам частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Не погодившись з такими діями відповідача, ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом, у якому вимагає зобов`язати Кременчуцьке об`єднане УПФУ Полтавської області провести поновлення пенсії з 19 жовтня 2017 року, виходячи з розміру пенсії, передбаченого частиною другою статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показників середньої заробітної плати за три роки до дня звернення позивача до територіального органа Пенсійного фонду України, з проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі за даним позовом, суд першої інстанції виходив з того, що даний позов фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25 травня 2018 року у справі № 816/1355/18). За висновком суду першої інстанції, розгляд поданого позову по суті передбачає надання правової оцінки порядку виконання відповідачем вищевказаного судового рішення судового рішення, відтак, обраний позивачем у цій справі спосіб захисту фактично є однією з форм контролю за виконанням вказаного рішення Полтавського окружного адміністративного суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що предметом спору у цій справі є визнання протиправними та скасування розрахунків розміру пенсії, виплату якої позивачу поновлено, викладених в листі Кременчуцького об`єднаного УПФУ від 18.01.2019 та зобов`язання відповідача здійснити поновлення виплати пенсії з 19.10.2017 року, виходячи з розміру пенсії, передбаченого ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показників середньої заробітної плати за три роки до дня звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України, проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач вже зверталася до суду з позовом до того самого відповідача, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 по справі № 816/1355/18 позов ОСОБА_1 до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області про зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Зобов`язано Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити нарахування та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 19 жовтня 2017 року. Позовні вимоги в частині поновлення нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 з 07 жовтня 2009 року по 18 жовтня 2017 року залишено без розгляду. В іншій частині позову відмовлено.

Відповідно до ч.1 ст.255 КАС України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Вищевказане судове рішення набрало законної сили 23 жовтня 2018 року як таке, що не було оскаржено.

Як свідчать матеріали справи, Кременчуцьким об`єднаним УПФУ, листом від 18.01.2019 № 1139/06-14 на адресу представника позивача було направлено завірені копії розпоряджень про поновлення позивачу виплати перерахованої пенсії. Розмір перерахованої пенсії позивача становить 630,77 грн. на місяць.

Отже, відповідачем здійснено поновлення виплати пенсії позивача, однак, застосовано розмір пенсії, який, на думку представника позивача, не відповідає розміру пенсії, передбаченому ч.2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач, отримавши від відповідача зазначений вище лист, звернувся до суду з адміністративним позовом.

Колегія суддів зазначає, що спірні відносини у даній справі виникли у зв`язку із тим, що відповідачем, на думку позивача, неналежним чином виконується рішення Полтавського окружного адміністративного суду районного суду від 25.05.2018 по справі № 816/1355/18, яке набрало законної сили.

Згідно із положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).

Крім того, відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Отже, приписами статей 382, 383 КАС України передбачено декілька видів судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах: зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду.

Колегія суддів зауважує, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 Кас України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.02.2019 у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18).

Колегія суддів, проаналізувавши предмет позову у цій справі, дійшла висновку, що він фактично спрямований на виконання іншого судового рішення (рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 по справі № 816/1355/18), яким зобов`язано Кременчуцьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області поновити нарахування та виплату раніше призначеної пенсії ОСОБА_1 з 19 жовтня 2017 року.

Обраний позивачем у цій справі спосіб захисту - визнати протиправними та скасувати розрахунки щодо розміру поновленої пенсії позивача, викладені в листі від 18.01.2019 року та зобов`язати відповідача здійснити поновлення ОСОБА_1 виплати пенсії за віком з 19.10.2017 в розмірі, обчисленому відповідно до ч.2 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", застосувавши показники середньої заробітної плати за три роки до дня звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України, - є одним із способів виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2018 по справі № 816/1355/18.

Отже, у спірних відносинах наявні обставини, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.

Отже, спір у даній справі № 440/973/19 є тотожним, тому, що був предметом розгляду у справі № 816/1355/18, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Беручи до уваги наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову у відкриття провадження по справі.

Такий висновок суду першої та апеляційної інстанцій узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 20.02.2019 по справі № 806/2143/15, від 03.04.2019 по справі № 820/4261/18.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, розрахунки щодо розміру поновленої пенсії позивача, викладені в листі відповідача від 18 січня 2019 року, про визнання протиправними та скасування яких позивач звернувся до суду, не є рішенням (індивідуальним актом) суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України, а тому оскарження останніх не може бути предметом розгляду в адміністративному суді. Разом з тим, у випадку незгоди з розміром/розрахунком поновленої пенсії, позивач не позбавлений права звернутись до суду з позовом про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату поновленої пенсії за певний період відповідно до частини другої статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показників середньої заробітної плати за три роки до дня звернення позивача до територіального органу Пенсійного фонду України, проведенням індексації та компенсації втрати частини доходів.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч.4 ст.229, ч.4 ст.241, ст.ст.243, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 року по справі № 440/973/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Т.С. Перцова
Судді(підпис) (підпис) С.П. Жигилій І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 04.06.2019 року