Справа № 743/1004/19
Суддя: Сташків В. Б.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 743/1004/19
Провадження № 2-а/743/179/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого-судді СТАШКІВА В.Б.,
за участю: - секретаря судового засідання НЕРУС Н.І.,
- перекладача РАСУЛІ АБДУЛ РАХІМ АБДУЛ КАДІР,
учасники справи: - представник Центрального міжрегіонального управління

Державної міграційної служби у м. Києві та Київській област

ПИРОЖОК О.Б. (в режимі відеоконференції з Дніпровським
районним судом м. Києва),
- громадянин Ісламської Республіки Афганістан

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ),
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Ріпки в залі суду справу
за позовом Центрального міжрегіонального управління Державної

міграційної служби у м. Києві та Київській області (далі - ЦМУ
ДМС у м. Києві та Київській області)
до громадянина Ісламської Республіки Афганістан

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

про примусове видворення за межі України та затримання іноземця з

метою ідентифікації та забезпечення видворення, з поміщенням до ПТПІ,

В С Т А Н О В И В :

Стислий виклад позиції позивача та відповідача, їх заяви (клопотання), інші процесуальні дії у справі.

31 травня 2019 р. ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області звернулось до Ріпкинського районного суду Чернігівської області з адміністративним позовом до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 НАБІУЛЛАХ, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому ставилось питання про примусове видворення останнього за межі України та про затримання останнього, з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення, з поміщенням до ПТПІ, строком на 6 місяців, зі зверненням рішення суду до негайного виконання, посилаючись на те, що 29 травня 2019 р. громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 НАБІУЛЛАХ, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував на території України без документів, які дають право законно перебувати в Україні та без документів, що посвідчують його особу, який не має законного джерела існування, родинних зв`язків в Україні, було піддано адміністративному затриманню та, за рішенням органу ДМС та за актом приймання-передавання іноземця, поміщено до Чернігівського ПТПІ, для підготовки адміністративного позову та в подальшому для виконання рішення про примусове видворення.

Ухвалою судді Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 31 травня 2019 р. відкрито провадження по справі та призначено її на 31 травня 2019 р. в режимі відеоконференції з Дніпровським районним судом м. Києва за участі представника позивача та перекладача та в режимі відеоконференції з Чернігівським ПТПІ за участі відповідача.

В судовому засіданні:

- представник ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області ПИРОЖОК О.Б. позов підтримав, з підстав вказаних в ньому.

- громадянин Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 НАБІУЛЛАХ, ІНФОРМАЦІЯ_1 проти задоволення позову заперечував, так як має бажання та здав документи на отримання статусу біженця.

Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що:

- рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 жовтня 2018 року було затримано громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою ідентифікації, на строк до 6 місяців;

- рішенням Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 5 квітня 2019 р. відмовлено в задоволенні позову ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина 1493) Західного регіонального управління Державної прикордонної служби до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про продовження строку його затримання;

- 29 травня 2019 року в АДРЕСА_1 було виявлено громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 НАБІУЛЛАХ, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не має документів, що посвідчують його особу, який перебуває на території України без документів, які дають право законно перебувати в Україні, який не має законного джерела існування, родинних зв`язків в Україні;

- згідно протоколу № 000497 про адміністративне затримання від 29 травня 2019 р., складеного уповноваженими особами ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 НАБІУЛЛАХ, ІНФОРМАЦІЯ_1 було піддано адміністративному затриманню, на підставі ч. 2 ст. 263 КУпАП, для з`ясування причин та обставин правопорушення та умов, що їм сприяли;

- рішенням уповноваженої особи ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 29 травня 2019 р. громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 НАБІУЛЛАХ, ІНФОРМАЦІЯ_1 поміщено до Чернігівського ПТПІ, для підготовки адміністративного позову та в подальшому для виконання рішення про примусове видворення.

Джерела права застосовані (не застосовані) судом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення (частина 5 статті 26 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства").

Частиною 1 статті 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Отже, примусовому видворенню іноземця чи особи без громадянства повинні передувати дві обставини:

1) прийняття рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення;

2) ухилення від виїзду після прийняття рішення про повернення або наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення.

Примусове видворення не застосовується до іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія Закону України "Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту".

Під час вирішення питання про примусове видворення іноземців та осіб без громадянства судам варто враховувати, що особа в будь-якому разі не підлягає видворенню, якщо підпадає під захист статті 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод або статті 31 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства", відповідно до якої іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Згідно пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, законний арешт або затримання особи з метою запобігання її недозволеному в`їзду в країну чи особи, щодо якої провадиться процедура депортації або екстрадиції.

Згідно ч. 1 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів:
- затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України (п. 1);
- затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію (п. 2)
- взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації (п. 3);
- зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу (п. 4).

Виходячи з правового аналізу ст. 289 КАС України можна стверджувати, що застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного із заходів, передбачених ч. 1 ст. 289 КАС України можливе:
- за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення;
- за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення,перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;
- якщо існує ризик втечі іноземця або особи без громадянства;
- у разі відсутності у іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України.

Згідно п. 164 рішення Європейського суду з прав людини в справі "А. та інші проти Сполученого Королівства" (A. and Others v. the United Kingdom) будь-яке позбавлення свободи у відповідності до другої частини пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод буде виправданим лише до тих пір, поки йде процес депортації або екстрадиції. Якщо така процедура не виконується з належною ретельністю, позбавлення волі перестає бути допустимим відповідно до пп. f п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Інструкція про примусове повернення та примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 р. № 353/271/150 (у редакції наказу Міністерства внутрішніх справ України, Служби безпеки України від 22.01.2018 р. № 38/77) передбачає ідентифікацію іноземців та осіб без громадянства до котрих прийняте рішення про примусове повернення та про примусове видворення.

Оцінка суду.

Враховуючи те, що рішення відповідним компетентним органом про примусове повернення громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не приймалось, то відсутні правові підстави для примусового видворення за межі території України громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 НАБІУЛЛАХ, ІНФОРМАЦІЯ_1 , а відтак коли не триває процедура депортації, коли позивачем не було дотримано порядку звернення із позовною заявою, то відсутні підстави для затримання останнього з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення.

Керуючись ст.ст. 26, 30, 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», ст.ст. 9, 241-246, 250, 268, 288, 289, 371 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби у м. Києві та Київській області до громадянина Ісламської Республіки Афганістан ОСОБА_2 НАБІУЛЛАХ, ІНФОРМАЦІЯ_1 про примусове видворення за межі України та затримання іноземця з метою ідентифікації та забезпечення видворення, з поміщенням до ПТПІ відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до ШОСТОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ в десятиденний строк з дня його проголошення.

Головуючий В.Б.Сташків

Текст рішення виготовлено та
підписано 31 травня 2019 року.