Справа № 820/2333/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 р. Справа № 820/2333/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Патової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 року, суддя Білова О.В., повний текст складено 20.07.2018 року по справі № 820/2333/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області

про визнання наказу неправомірним,поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати наказ Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області № 528 (по особовому складу) від 18.10.2017 року про звільнення ОСОБА_1 зі служби у запас ЗС України неправомірним;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області поновити ОСОБА_1 на службі, на посаді старшого інспектора ДПРЧ-27 ГУ ДСНС в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 року відмовлено у задоволенні позову.

Позивач, не погодившись з рішенням суду, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, просив скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог також зазначив, що судом першої інстанції не надано належної правової оцінки письмовим доказам позивача, які спростовують доводи відповідача.

Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області (далі - відповідач) надало відзив на апеляційну скаргу, в якому просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

В судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечував, вважав рішення суду законним та обґрунтованим.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що позивач (майор служби цивільного захисту) проходив службу на посаді старшого інспектора 27-ДПРЧ м. Харків Головного управління ДСНС України у Харківській області.

09.10.2017 року ОСОБА_1 був відсутній на службі без поважних причин, про що складено рапорт Київського РВ у м. Харкові ГУ ДСНС України у Харківській області підполковника служби цивільного захисту Ю.В. Мелі та акт про невихід на службу від 09.10.2017 року (т. 1 а.с. 58, 59).

09.10.2017 року наказом про призначення службового розслідування № 87 створено комісію для проведення службового розслідування стосовно ОСОБА_1 ; голові комісії ОСОБА_2 наказано організувати роботу комісії та у встановлений термін підготувати висновок службового розслідування; на час проведення службового розслідування відсторонити від виконання службових обов`язків ОСОБА_1 ; матеріали службового розслідування надати на розгляд начальнику ГУ ДСНС України у Харківській області для прийняття рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 (т. 1 а.с.61).

11.10.2017 року інспектором 27 ДПРЧ ГУ ДСНС України у Харківській області майором служби цивільного захисту С.В. Щербіною складено рапорт, згідно якого 10.10.2017 року та 11.10.2017 року майор служби цивільного захисту ОСОБА_1 також допустив невихід на службу та у телефонній розмові особисто зазначив, що відмовляється в подальшому проходити службу в ДСНС України ( т. 1 а.с. 62).

У зв`язку з неприбуттям на службу позивачем 10.10.2017 та 11.10.2017 року комісією для проведення службового розслідування складено акти про не вихід на службу ОСОБА_1 від 10.10.2017 року та 11.10.2017 року ( т. 1 а.с. 60, 63).

11.10.2017 року начальником Київського районного відділу у м. харкові ГУ ДСНС України у Харківській області полковником служби цивільного захисту Шевчуком В. І. складено рапорт, згідно якого просив начальника ГУ ДСНС України у Харківській області Волобуєва О. В. притягнути ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді «звільнення зі служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту», скасувати йому щомісячну премію за жовтень 2017 року та надбавку за виконання особливо важливих завдань під час проходження служби за жовтень 2017 року (т. 1 а.с. 64).

11.10.2017 року за результатами службового розслідування Комісією складено висновок, яким встановлено факт невиходу позивача на службу без поважних причин 09.10.2017 року. Зазначеним висновком притягнуто ОСОБА_1 за грубе порушення службової дисципліни до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби у зв язку із систематичним невиконанням умов контракту (т. 1 а.с. 65-67).

Наказом № 524 від 11.10.2017 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту (т. 1 а.с. 68).

13.10. 2017 року позивачем підписаний рапорт на звільнення із служби в ДСНС України у запас Збройних сил України (з постановкою на військовий облік) за п.176, пп.6 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) згідно Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу» у зв`язку із небажанням виконувати умови контракту та у подальшому проходити службу. Претензій до керівництва ДСНС України, Головного управління та управління персоналу не мав. Трудову книжку, приписне посвідчення, обхідний лист та витяг із наказу зобов`язався отримати у день звільнення (а.с. 71).

13.10.2017 року з позивачем було проведено 2 індивідуальні бесіди з приводу його звільнення зі служби, про що складено акт (т. 1 а.с. 72).

Цього ж дня відповідачем складено атестаційний лист, згідно висновку якого позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню із служби у запас ЗС України (з постановкою на військовий облік) за пп. 6 п. 176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) згідно Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу) (т. 1 а.с.73-75).

18.10.2017 року згідно наказу № 528 ГУ ДСНС України у Харківській області звільнено із служби у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пп. 6 п. 176 Положення від 25.07.2017 року (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) майора служби цивільного захисту ОСОБА_1 , старшого інспектора 27-ДПРЧ м. Харків, 18 жовтня 2017 року. 18.10.2017 року виключено з кадрів ДСНС України та всіх видів забезпечення. Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні 22 роки, 02 місяці, 04 дні; у пільговому обчисленні не має. Частину щорічної основної відпустки використав. Звільнений із служби в порядку накладення дисциплінарного стягнення (т. 1 а.с. 81).

Позивач, не погоджуючись з наказом відповідача від 18.10.2017 року № 528, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що спірний наказ про звільнення позивача зі служби прийнятий уповноваженою особою на підставі та в межах наданих повноважень.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 101 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

На рядовий і начальницький склад служби цивільного захисту поширюється дія Дисциплінарного статуту, затвердженого законом.

За приписами ст. 103 КЦЗ України щодо проходження служби цивільного захисту може бути укладено: 1) контракт про проходження служби цивільного захисту - з особою, яка призначається на посаду рядового або начальницького складу служби цивільного захисту; 2) контракт про навчання (проходження служби цивільного захисту) - зособою, зарахованою до навчального закладу цивільного захисту; 3) контракт про перебування у резерві служби цивільного захисту - зособою, зарахованою до резерву служби цивільного захисту в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Форма, порядок і правила укладення контракту, припинення (розірвання) контракту та наслідки припинення (розірвання) контракту визначаються положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу.

Відповідно до пункту 6 частини 2 статті 106 КЦЗ України контракт припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту: у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового чи начальницького складу.

Відповідно до пп. 6 п. 176 Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2013 року № 593 (далі - Положення № 593) контракт про проходження служби цивільного захисту припиняється (розривається), а особи рядового і начальницького складу звільняються із служби цивільного захисту: у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.

Контракт про проходження служби цивільного захисту може бути розірвано достроково з ініціативи ДСНС, яку представляє керівництво органу чи підрозділу цивільного захисту, і особу рядового чи начальницького складу може бути звільнено із служби цивільного захисту у випадках, передбачених підпунктами 2 - 4, 6 і 8 - 11 пункту 176 і абзацом першим пункту 178 цього Положення (п. 182 Положення № 593).

Особи рядового і начальницького складу, стосовно яких прийнято рішення про дострокове розірвання контракту, мають право оскаржити таке рішення у порядку, встановленому законодавством. У разі визнання рішення про дострокове розірвання контракту незаконним особи рядового і начальницького складу поновлюються на посадах, які займали раніше, або на рівнозначних посадах з виплатою грошового забезпечення за час вимушеного невиконання службових обов`язків (п. 184 Положення № 593).

За змістом п. 31 Положення № 593 особи рядового і начальницького складу зобов`язані, зокрема, чесно і сумлінно додержуватися Присяги служби цивільного захисту, виконувати закони України; добросовісно і в повному обсязі виконувати покладені на них згідно із займаною посадою службові обов`язки; проходити службу цивільного захисту в тих органах і підрозділах цивільного захисту і в тих місцях, де це викликано інтересами служби; сприяти підтриманню порядку і дисципліни.

За протиправні дії чи бездіяльність під час виконання службових обов`язків особи рядового і начальницького складу несуть відповідальність згідно із законом (п. 32 Положення № 593).

Відповідно до п. 1 розділу І Дисциплінарного статуту служби цивільного захисту, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту» (далі Дисциплінарний статут) службова дисципліна - бездоганне та неухильне виконання особами рядового і начальницького складу службових обов`язків, установлених Кодексом цивільного захисту України, цим Статутом, іншими нормативно-правовими актами та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту (далі - контракт).

Згідно п.29 Положення № 593 особи рядового і начальницького складу можуть бути заохочені або притягнуті до дисциплінарної відповідальності у порядку, передбаченому Дисциплінарним статутом служби цивільного захисту.

Згідно пункту 6 розділу І Дисциплінарного статуту порушення службової дисципліни є дисциплінарним правопорушенням.

Відповідно до п. 8 розділу І Дисциплінарного статуту порушення службової дисципліни - протиправне, винне (умисне чи необережне) діяння або бездіяльність особи рядового чи начальницького складу, спрямоване на недодержання вимог Присяги, зокрема на невиконання або неналежне виконання службових обов`язків, перевищення прав, порушення обмежень і заборон, установлених законодавством зпитань проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту, чи вчинення інших дій, що ганьблять або дискредитують особу як представника служби цивільного захисту.

Згідно пункту 57 розділ ІІІ «Дисциплінарні стягнення за порушення службової дисципліни» Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення накладаються на осіб рядового і начальницького складу за порушення ними службової дисципліни.

Згідно з п. 58 Дисциплінарного статуту грубим дисциплінарним проступком вважається факт грубого порушення службової дисципліни, що не містить ознак кримінального правопорушення, зокрема, невихід на службу без поважних причин.

За приписами пункту 68 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту на осіб рядового і начальницького складу за порушення службової дисципліни можуть накладатися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) звільнення зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту чи через службову невідповідність.

Звільнення осіб рядового і начальницького складу зі служби у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту або через службову невідповідність є крайнім заходом дисциплінарного впливу і може застосовуватися у разі, якщо раніше вжиті заходи дисциплінарноговпливу не дали позитивних результатів або якщо вчинене дисциплінарне правопорушення не сумісне з перебуванням на службі цивільного захисту (п. 80 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту).

За змістом п. 83 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту прийняттю начальником рішення про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення за суттєвий грубий дисциплінарний проступок може передувати службове розслідування, яке призначається виданим наказом начальника з метою з`ясування всіх обставин, а також уточнення причин і умов, що призвели до вчинення дисциплінарного правопорушення, встановлення ступеня тяжкості правопорушення та розміру заподіяної шкоди.

Дисциплінарне стягнення може бути накладено не пізніше ніж протягом 30 днів від дня, коли про правопорушення стало відомо начальнику, а у разі проведення за фактом вчинення правопорушення службового розслідування - від дня закінчення службового розслідування, не враховуючи періоду тимчасової непрацездатності або перебування у відпустці порушника дисципліни (п. 86 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту).

Відповідно до п. 100 Дисциплінарного статуту про накладення дисциплінарного стягнення на порушника може видаватися наказ, зміст якого доводиться до відома особи рядового або начальницького складу, яку притягнуто до дисциплінарної відповідальності, під її підпис. У разі звільнення зі служби особі рядового або начальницького складу видається витяг з наказу. У разі відмови особи рядового чи начальницького складу від ознайомлення з наказом під її підпис безпосередній начальник складає про це акт.

Відповідно до п.п. 81, 84-85 Дисциплінарного статуту накладенню дисциплінарного стягнення передує отримання від порушника дисципліни письмового пояснення. У разі відмови порушника дати письмове пояснення безпосередній начальник такої особи складає про це акт. Службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення начальником. У разі необхідності цей строк може бути продовжено начальником, який призначив службове розслідування, або старшим прямим начальником, але не більш як на один місяць. Порядок проведення службового розслідування визначається спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади з питань цивільного захисту.

Відповідно до п.п.1 п.1, п. 2, 5 розділу II Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах і підрозділах цивільного захисту, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 05.05.2015 року № 515 (далі Інструкція № 515)

службові розслідування призначаються в разі, зокрема невиходу на службу без поважних причин. Підставами для призначення службового розслідування є інформація, викладена в рапортах, заявах, скаргах осіб рядового і начальницького складу, державних службовців та працівників ДСНС України, матеріалах перевірок (інформація, одержана за результатами заходів контролю), письмових зверненнях громадян, повідомленнях правоохоронних органів, органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їхніх посадових осіб, об`єднань громадян, а також опубліковані засобами масової інформації інформативні дані про події, що потребують з`ясування обставин, за яких вони сталися. Підставою для проведення службового розслідування є належним чином письмово оформлений наказ уповноваженого на те начальника.

Відповідно до п. 1-2 розділу IІI Інструкції № 515 рішення про проведення службового розслідування приймається начальником, який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарні стягнення. У наказі про призначення службового розслідування зазначаються підстави для призначення службового розслідування, особа (якщо вона встановлена), стосовно якої воно має бути проведено, та особа (особи), якій(им) доручено його проведення. Проведення службового розслідування доручається посадовій особі, яка має рівне або вище спеціальне звання або займає вищу посаду, ніж особа, щодо якої призначається службове розслідування. У разі необхідності залучення фахівців органів і підрозділів цивільного захисту для проведення службового розслідування начальником може призначатися комісія на чолі з головою. Головою комісії призначається особа, яка має рівне або вище спеціальне звання або займає вищу посаду порівняно з її членами та особою, щодо якої призначається службове розслідування. Склад комісії оголошується в наказі про призначення службового розслідування.

Відповідно до п. 1 3 розділу IV Інструкції № 515 службове розслідування завершується протягом одного місяця з дня його призначення начальником. Початок службового розслідування визначається датою видання наказу про його призначення, якщо ним не визначено інше. Завершенням службового розслідування є дата затвердження начальником, який його призначив, висновку за результатами службового розслідування.

Згідно з п. 1 розділу VIІ Інструкції № 515 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин.

Згідно з п.п.1-3 розділу VІІI Інструкції № 515 начальник, який призначив службове розслідування, у строк, що залишився до закінчення розслідування, розглядає висновок про результати службового розслідування, матеріали службового розслідування та затверджує висновок про результати службового розслідування. Якщо вину особи рядового або начальницького складу повністю доведено, за результатами службового розслідування начальник, який призначив службове розслідування, визначає вид дисциплінарного стягнення щодо порушника та доручає підготувати проект відповідного наказу щодо його накладення. Накладення та оскарження дисциплінарного стягнення на особу рядового або начальницького складу, стосовно якої проводилося службове розслідування, здійснюються в порядку та у строки, що визначені чинним законодавством України.

Згідно з п. 175 Положення № 593 перед звільненням особи рядового і начальницького складу із служби цивільного захисту безпосередні та прямі керівники (начальники) проводять з нею не менше двох індивідуальних бесід. У ході першої бесіди роз`яснюються підстави звільнення і строк внесення подання щодо звільнення, соціальний і правовий захист особи, можливість укладення контракту про перебування у резерві служби цивільного захисту, визначається військовий комісаріат, до якого буде направлено особу після звільнення для постановки на військовий облік. При цьому враховуються прохання особи, даються необхідні пояснення з питань проходження служби. У разі потреби зазначеній особі видається направлення на обстеження до лікарсько-експертної комісії. Під час другої бесіди безпосередній або прямий керівник (начальник) дає відповіді на запитання, поставлені особою рядового і начальницького складу у першій бесіді, уточнює підстави звільнення з урахуванням висновку лікарсько-експертної комісії, прохання особи, а також інші питання, пов`язані із звільненням. За наявності кількох підстав для звільнення особа рядового і начальницького складу обирає одну з них. До участі у бесідах у разі потреби можуть залучатися фахівці кадрової, юридичної, фінансової та інших служб. Зміст проведеної бесіди відображається в аркуші бесіди, що підписується особою, яка проводила бесіду, особою, яка звільняється, а також особами, які були присутні під час бесіди. У разі відмови особи рядового і начальницького складу підписати аркуш бесіди складається акт про таку відмову, який підписується особою, яка проводила бесіду, та особами, які були присутні під час бесіди. Аркуші бесід долучаються до матеріалів звільнення та зберігаються в особовій справі. У разі коли під час бесіди особа, яка звільняється, порушує питання, що належать до повноважень прямих керівників (начальників), керівник (начальник), який проводив бесіду, доповідає про них старшому прямому керівникові (начальникові).

За приписами пп. 3 п. 5 розділу І Порядку проведення атестування осіб рядового і начальницького складу в органах і підрозділах цивільного захисту,затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 10 вересня 2014 року № 929 (далі Порядок № 929) атестування осіб рядового і начальницького складу проводиться: у разі розірвання контракту достроково однією із сторін при звільненні із служби цивільного захисту у зв`язку із скороченням штатів та у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу - незалежно від строку попереднього атестування.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку № 929 для проведення атестування осіб рядового і начальницького складу утворюються атестаційні комісії. Атестаційна комісія є колегіальним органом, який здійснює всебічну оцінку ділових, морально-етичних, професійних та індивідуально-психологічних якостей осіб рядового і начальницького складу, дає відповідні рекомендації, складає висновки щодо їх подальшого службового використання, а також у разі необхідності розглядає інші питання, пов`язані зі службовою діяльністю.

За змістом п. 1 розділу ІІІ Порядку № 929 атестаційні листи на підлеглих складають безпосередні начальники.

За приписами п. 7 розділу ІV Порядку № 929 комісія шляхом відкритого голосування приймає один з таких висновків: 1) займаній посаді відповідає; 2) займаній посаді не відповідає; 3) гідний присвоєння спеціального звання (із зазначенням, якого спеціального звання) - для випускників навчальних закладів цивільного захисту.

Згідно пп.11 п. 8 розділу ІV Порядку № 929 одночасно з висновком комісія може приймати одну з таких рекомендацій: підлягає звільненню із служби у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.

Відповідно до п. 12 розділу ІV Порядку № 929 такими, що не відповідають займаним посадам, визнаються особи, які мають хоча б один з таких недоліків: 1) уникають або відмовляються від направлення на навчання (перепідготовку, підвищення кваліфікації тощо) за своїм напрямом професійно-службової діяльності або посадою; 2) склали заліки зі службової та/або фізичної підготовки на оцінку «незадовільно»; 3) порушують Присягу, порядок і правила, установлені статутами, нормативно-правовими актами і наказами відповідних керівників органів і підрозділів цивільного захисту, що видаються в межах їх повноважень.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено апеляційним судом, згідно Аркушу бесіди від 13 жовтня 2017 року (т. 1 а.с. 69), заступником начальника Київського РВ у м. Харкові підполковником служби цивільного захисту ОСОБА_2 з позивачем було проведено особисту бесіду щодо фактів, виявлених внаслідок проведення службового розслідування та небажання у подальшому проходити службу в ДСНС України. В Аркуші бесіди відображено, що позивач забезпечений житлом у м.Харкові, претензій щодо терміну подання до звільнення не має та рішенням щодо терміну подання до звільнення задоволений.

Також згідно наданого відповідачем Аркушу бесіди від 13.10.2017 (т. 1 а.с.70) особисту бесіду з позивачем провів начальник Київського РВ ГУ ДСНС України у Харківській області полковник служби цивільного захисту ОСОБА_3 . Як відображено у вказаному аркуші, при проведенні бесіди ОСОБА_1 особисто надав пояснення, що основною причиною звільнення та небажання проходження служби вважає низький рівень грошового забезпечення та те, що знайшов іншу більш оплачувану роботу в іншій установі. Зазначив також те, що він ознайомлений з кількістю років вислуги на момент звільнення, забезпечений житлом у м.Харкові, претензій щодо терміну подання на звільнення не має та рішенням щодо свого звільнення задоволений.

Цього ж дня відповідачем складено атестаційний лист, згідно висновку якого позивач займаній посаді не відповідає, підлягає звільненню із служби у запас ЗС України (з постановкою на військовий облік) за пп. 6 п. 176 (у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу) згідно Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу) (т. 1 а.с.73-75).

Враховуючи вищезазначені правові положення та обставини справи, колегія суддів зазначає, що проведення двох бесід з позивачем відбулося у порядку та відповідно до вимог чинного законодавства, в ході яких роз`яснено особливості звільнення у зв`язку систематичним невиконанням умов контракту, що не суперечить вимогам Порядку № 593; атестування позивача було проведено у відповідності до Порядку № 929, а реалізація висновків атестування відбулася у встановлені цим Порядком строки.

Суд апеляційної інстанції відхиляє аргументи позивача щодо порушення процедури проведення атестації (протокол засідання атестаційної комісії не містить всіх підписів, відсутній підпис ОСОБА_1 як особи, яка атестується, атестаційний лист розглянуто за його відсутності) з наступних підстав.

Стосовно того, що протокол засідання атестаційної комісії не містить всіх підписів, колегія суддів зазначає, що такі доводи не впливають на правомірність наказу про звільнення, оскільки протокол підписано більшістю членів комісії. Разом з тим, відсутність позивача на засіданні комісії та відсутність його підпису в атестаційному листі не свідчать про порушення порядку проведення атестації, оскільки позивач не виходив на службу та подав відповідачу рапорт на звільнення, який свідчить про його не бажання виконувати умови контракту та залишити службу.

Щодо доводів апелянта про невірну дату складання аркушу бесіди слід вказати наступне.

Так, апелянт зазначає, що аркуш співбесіди складений пізніше дати, вказаної як дата проведення співбесіди 13.10.2017 року, оскільки зміст питання № 3 містить інформацію про вислугу років позивача станом на 18.10.2017 року.

Колегія суддів зазначає, що з аркуша бесіди чітко вбачається, що він датований 13.10.2017 року, а питання під час проведення бесіди щодо вислуги років станом на 18.10.2017 року не спростовує законність наказу про звільнення.

Доводи апелянта про порушення відповідачем п. 81 Закону України «Про Дисциплінарний статут служби цивільного захисту» у зв`язку з тим, що позивачу не пропонувалось надати пояснення з приводу виявленого є необґрунтованими, оскільки позивач систематично не прибував на службу, що фактично унеможливлювало відібрання у нього пояснень.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованими та такими, що спростовуються наявними по справі доказами та поясненнями свідків доводи позивача про його присутність на службі до 18.10.2017 року включно.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що твердження відповідача про відсутність ОСОБА_1 на роботі з 09.10.2017 року спростовується відомостями Журналу прибуття та вибуття зі служби співробітників Київського РВ у м. Харкові ГУ ДСНС України в Харківській області, відповідно до яких позивач був присутній на роботі у зазначений період, та Журналом пункту зв`язку 27 Державної пожежно-рятувальної частини за жовтень 2017 року.

Однак, судова колегія звертає увагу, що 06.11.2017 року комісією відповідача складено акт про підробку документів, згідно якого о 09:00 год діловод 27-ДПРЧ м. Харків ГУ ДСНС України в Харківській області Шляхова В. І. при щоденній перевірці журналу виходу співробітників на роботу виявила, що в ньому були внесені зміни за 10, 11, 12, 13, 17, 18 жовтня 2017 року, а саме в ці дні, починаючи з 09 години було проставлено, що ОСОБА_1 знаходиться на роботі в частині. Але раніше за ці дні були пропуски в журналі, в тому числі і відсутність його особистого підпису про своєчасний вихід на роботу, про що було раніше складено акти про не вихід його на службу (т. 1 а.с. 126).

Крім того, під час судового засідання в суді апеляційної інстанції, свідок ОСОБА_4 (диспетчер (радіотелефоніст) караулу) зазначила, що в Журналі нею зазначалися прізвища осіб, які закріплені для виконання своїх повноважень за відповідною територією, а не які фактично здійснювали виїзд на місце подій. Зазначене спростовує доводи позивача про те, що вищевказані журнали підтверджують його присутність на службі у спірний період.

Доводи апелянта про помилковість посилання суду першої інстанції на твердження свідків про відсутність позивача на службі в певний період, оскільки вони є підлеглими посадовими особами по відношенню до відповідача та до яких також можуть бути застосовані заходи дисциплінарного впливу, судова колегія не приймає до уваги, оскільки вони є лише припущенням позивача.

Також колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що рапорт позивача про звільнення став підставою для ініціювання звільнення позивача. Зокрема, колегія суддів звертає увагу, що згідно наявних в матеріалах справи доказів та пояснень сторін, свідка, підставою для звільнення позивача був факт неприбуття позивача на службу без поважних причин, встановлений внаслідок проведення службового розслідування.

Щодо доводів апелянта про те, що наказ не доведений до його відома під підпис та витяг з наказу ним не отримано, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідачем з урахуванням факту неявки позивача на службу та наявність його рапорту про звільнення складено та направлено на адресу позивача лист від 19.10.2017 року № 010-6108/192 з повідомленням про необхідність прибуття до ГУ ДСНС України у Харківській області для отримання трудової книжки у зв`язку зі звільнення зі служби (т. 1 а.с. 84). Доводів та доказів щодо звернення до відповідача та неможливості отримання витягу з наказу від 18.10.2017 року № 528 позивачем ні до суду першої, ні до суду апеляційної інстанції не надано.

Колегія суддів зазначає, що з матеріалів справи вбачається, що підставами для звільнення апелянта було саме допущення ним невиходу на службу без поважних причин та рапорт про небажання в подальшому проходити службу цивільного захисту.

При цьому, позивач вказує, що єдиною підставою для прийняття відповідачем рішення про звільнення було повідомлення про підозру у вчинені ним кримінального правопорушення.

Суд апеляційної інстанції залишає поза увагою таке посилання позивача як таке, що не знайшло свого обґрунтованого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Крім того, колегія суддів вважає необґрунтованим твердження апелянта про відсутність по відношенню до нього дисциплінарних стягнень впродовж несення ним служби у підрозділах ДСНС, оскільки згідно витягів з послужного списку він неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності внаслідок допущення порушень службової дисципліни та неякісного виконання своїх посадових обов`язків.

Отже, позивача звільнено зі служби цивільного захисту з дотриманням процедури, встановленої Дисциплінарним статутом, Положенням № 593 та Порядком № 929.

Враховуючи встановлені обставини та наведені норми права, якими врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції встановив, що ОСОБА_1 під час проходження служби цивільного захисту неодноразово порушував службову дисципліну, встановлену Кодексом цивільного захисту України, Дисциплінарним статутом,Положенням та контрактом про проходження служби в органах і підрозділах цивільного захисту.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що за скоєні дисциплінарні правопорушення до позивача правомірно застосовані дисциплінарні стягнення в порядку та на умовах, установлених Дисциплінарним статутом, оскільки судом не встановлено порушень з боку відповідача при прийнятті спірного наказу.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що застосування відповідачем до позивача стягнення у вигляді звільнення зі служби відповідає характеру скоєного позивачем проступку, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту особою рядового і начальницького складу.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних.

Відповідно до ч. 3 ст. 242 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив докази по справі, надав їм належну оцінку та прийняв рішення, з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.07.2018 по справі № 820/2333/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов
Постанова складена в повному обсязі 04.06.2019 року