Справа № 265/6943/17
Суддя: Кочанова П.В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2019 р. Справа№265/6943/17

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кочанової П.В., при секретарі судового засідання Притулі С.С., розглянувши у судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Кабінет Міністрів України про зобов`язання припинити здійснювати певні дії, зобов`язання провести перерахунок, індексацію та виплату пенсії,-

за участю представників сторін:

від позивача - не з`явився

від відповідача - Бердник Ю.М., довіреність

від третьої особи - не з`явився

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2017 року, ОСОБА_1 звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Кабінет Міністрів України, в якому просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області припинити здійснювати дії щодо перегляду Постанови ВАСУ від 16.01.2014 року та невідкладно провести перерахунок, індексацію та виплату пенсії ОСОБА_1 як інваліду війни 1 групи відповідно до статті 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01 листопада 2010 року.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що він має довічне право на пільги встановлені для інваліду 1 групи Великої Вітчизняної війни і для отримання пільг має в своєму користуванні посвідчення серії НОМЕР_1 . Головне управління Пенсійного фонду відмовилося призначати і виплачувати пенсію як інваліду війни 1 групи. Постановою Вищого адміністративного суду України від 16.01.2014 року суд постановив: "Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок і виплату пенсії ОСОБА_1 як інваліду війни 1 групи відповідно до ст.22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01 листопада 2010 року. Зазначив, що він звернувся до начальника Лівобережного УПФУ з ухвалою ВАСУ від 16.01.14 року для її виконання, проте йому було пояснено, що його не визнають інвалідом Вітчизняної війни-1 групи, а тому приймати та розглядати звернення як ІВВ-1 групи не будуть, як і виконувати рішення суду в якому зазначено, що він є інвалідом війни 1 групи, та ще платити пенсію. 27.09.16 року він звернувся за виконанням Постанови ВАСУ від 16.01.14 року до Прем`єр-Міністра України. Від 08.08.2017 року надійшов лист з Міністерства юстиції України, в якому зазначено, що судові рішення є обов`язковими до виконання в розумні терміни, для чого він повинен в порядку ст. 267 КАС України звернутися до Орджонікідзевського районного суду Маріуполя. Враховуючи інформацію викладену в листі від 08.08.2017 року та оскільки він не згодний зі спробами незаконного перегляду судового рішення і не виплати пенсії за рішенням суду як ІВВ-1 групи, він змушений звернутися до суду за встановленням судового контролю за виконанням судових рішень з виплати пенсії як ІВВ-1 групи та прийняти рішення щодо перерахунків та виплати пенсії як ІВВ -1 групи з 1 листопада 2010 року безстроково.

Відповідно до ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 06 жовтня 2017 року відкрито провадження у адміністративній справі за вказаним позовом.

14 листопада 2018 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшло клопотання позивача про передачу зазначеної адміністративної справи до Донецького окружного адміністративного суду у зв`язку з набранням чинності 15 грудня 2017 року нової редакції КАС України відповідно до якої, публічно-правові спори фізичних та юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації розглядаються окружними адміністративними судами.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 14 листопада 2018 клопотання позивача ОСОБА_1 про передачу справи до Донецького окружного адміністративного суду - задоволено. Справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про зобов`язання провести перерахунок, індексацію та виплату пенсії, третя особа: Кабінет Міністрів України, на підставі статей 20, 29 КАС України передано на розгляд до Донецького окружного адміністративного суду.

До Донецького окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи № 265/6943/17 надійшли 30 січня 2019 року.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30 січня 2019 року, адміністративна справа була передана на розгляд судді Кочановій П.В.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року прийнято до провадження адміністративну справу № 265/6943/17 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Кабінет Міністрів України про зобов`язання припинити здійснювати певні дії, зобов`язання провести перерахунок, індексацію та виплату пенсії, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 20 лютого 2019 року.

У підготовчому засіданні 20 лютого 2019 року відкладено розгляд справи до 12 березня 2019 року.

28 лютого 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду представником третьої особи надані пояснення по справі, в яких останній заперечив проти задоволення позовних вимог. В обґрунтування заперечень зазначив, що у позовній заяві позивач не зазначив на які права чи обов`язки Кабінету Міністрів України та яким чином може вплинути рішення суду у справі. При цьому, відповідно до статей 3, 49, 50 Закону України "Про Кабінет Міністрів України", який визначає організацію, повноваження і порядок діяльності Кабінету Міністрів України, Кабінет Міністрів України є колегіальним органом і шляхом голосування приймає рішення після обговорення питань на його засіданнях. Проекти актів Кабінету Міністрів України готуються і вносяться на розгляд Кабінету Міністрів України міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, державними колегіальними органами, місцевими державними адміністраціями. Конституція України, Закон України "Про Кабінет Міністрів України" та інші закони не містять жодних повноважень, вимог і механізмів щодо контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах цим колегіальним органом або його посадовими особами, отже Кабінет Міністрів України не може бути належною третьої особою у справі щодо зобов`язання головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок, індексацію та виплату пенсії ОСОБА_1 У зв`язку з тим, що Кабінет Міністрів України, як колегіальний орган, не розглядає, на засіданнях Уряду питання проведення перерахунку, індексації та виплати пенсії, а розглядають проекти поданих державними органами актів Кабінету Міністрів України, відсутні правові підстави для залучення у справі № 265/6943/17 у якості третьої особи Кабінету Міністрів України. ОСОБА_3 В. просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області припинити здійснювати дії по перегляду Постанови Вищого адміністративного суду України від 16.01.2014 року та негайно здійснити перерахунок, індексацію та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.11.2010 року. ОСОБА_1 намагається через суд примусити Кабінет Міністрів України виконати не властиві йому владні повноваження судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах. Позовні вимоги ОСОБА_1 жодним чином не стосуються діяльності Кабінету Міністрів України.

На підставі зазначеного просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

11 березня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, позивачем були надані заперечення на письмові пояснення третьої особи (від 03.03.2019 року), в яких позивач не погоджується з тим, що Кабінет Міністрів України не повинен бути залучений до участі у справі в якості третьої особи, оскільки відповідач зазначає, що провідну роль у не виконанні рішення суду належить саме третій особі, що й змусило його залучити в якості третьої особи Кабінет Міністрів України. При цьому, зазначив про те, що якщо у судовому засіданні під присягою підтвердяться пояснення Відповідачів в тому, що саме Третя особа своїми якимись діями не дає їм виконати прийняте рішення суду, то статус учасника судового розгляду можна буде поміняти або виключити. Також, зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить суд залишити КМУ у якості третьої особи по справі.

У підготовчому засіданні 12 березня 2019 року відкладено розгляд справи до 02 квітня 2019 року.

18 березня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду представником третьої особи були надані письмові пояснення на пояснення ОСОБА_1 від 03.03.2019 року, в яких зазначив наступне.

Для перерахунку пенсії у листопаді 2010 року позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області.

15.11.2011 Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполя у справі № 2-а-78/11 у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

16.01.2014 постановою Вищого адміністративного суду України у справі № 2а-78/П (К991/27583/12) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 як інваліду війни І групи відповідно до статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01.11.2010 року. Згідно інформації відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, 16.03.2015 року, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії відповідно до статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як інваліду першої групи у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01.11.2010 року та нарахована доплата за рішенням суду у розмірі 14679,03 грн.

Частково задовольняючи касаційну скаргу ОСОБА_1 Вищий адміністративний суд України у постанові від 16.01.2014 у справі № 2а-78/П (К991/27583/12) зазначив наступне: "вимоги щодо обов`язку відповідача виплачувати пенсію, як інваліду війни І групи у зазначеному статтею 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» розмірі пожиттєво не підлягають задоволенню, оскільки, відсутні факти порушення пенсійних прав позивача у майбутньому".

У адміністративній справі № 265/6943/17 є інформація про те, що відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області було відкрито виконавче провадження № 51532129 за виконавчим листом № 2-а-78/11, виданим 25.11.2015 року Орджонікідзевським районним судом міста Маріуполь.

В той же час, у вересні 2017 року позивач звернувся з адміністративним позовом до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області про зобов`язання провести перерахунок, індексацію та виплату пенсії. За даним позовом 06.10.2017 відкрито провадження у справі № 265/6943/17.

Підставою позовних вимог позивач зазначає невиконання постанови Вищого адміністративного суду України від 16.01.2014 року, та вимагає зобов`язати ГУ ПФУ в Донецькій області припинити здійснювати дії по перегляду постанови ВАСУ від 16.01.2014., провести перерахунок, індексацію та виплату пенсії ОСОБА_1 як інваліду війни 1 групи, відповідно до ст. 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01.11.2010 року, тобто вимагає суд прийняти рішення, яке вже прийняте постановою Вищого адміністративного суду України 16.01.2014 у справі № 2а-78/П (К991/27583/12).

Отже, позивач звернувся до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполь Донецької області з адміністративним позовом зобов`язального характеру, в якому не наведено доказів та фактів, що підтвердили б позовні вимоги та не зазначено мотивів, відповідно до яких вони підлягають задоволенню.

20 березня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду представником відповідача надані пояснення на адміністративний позов, в якому відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог, в обґрунтування яких зазначив те, що Постановою Вищого адміністративного суду України від 10.01.2014 №2-а/78/11/0538 зобов`язано головне управління провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як інваліду війни 1 групи відповідно до статті 22 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон 2262) у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01 листопада 2010 року.

Головним управлінням означене рішення виконано в повному обсязі. ОСОБА_1 пенсія по інвалідності встановлена у розмірі, який визначено згідно з рішенням суду у розмірі 400 % мінімальної пенсії за віком - інвалідам війни 1 групи та з 01.11.2010 року по 23.07.2011 року нарахована доплата за рішенням суду у розмірі 14679,03 гривень, яка 29.03.2017 року фактично виплачена. Також, зазначив, що Головним управлінням правомірно виконано рішення суду саме за період з 01 листопада 2010 року по 23 липня 2011 року, оскільки 19 червня 2011 року набув чинності Закон України від 14.06.2011 № 3491- VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким доповнений пункт 4 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким визначено, що у 2011році норми і положення статті 22 Закону 2262 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік. Рішенням Конституційного Суду України № 20-рп/20 11 від 26.11.2011 року у справі за конституційним поданням щодо відповідності Конституції України (конституційності) пункту 4 розділу VII «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» вищезазначені норми визнані такими, що відповідають Конституції України (є конституційними). Також, вищеозначене підтверджується постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2017 року по справі №265/65/17, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року (копія додається), в якій зазначено, що головним управлінням вірно проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 10.01.2014 року № 2-а/78/11/0538 за період з 01 листопада 2010 року саме по 23 липня 2011 року. Щодо встановлення судового контролю, зазначив, що рішенням Вищого адміністративного суду України від 10.01.2014 року №2-а/78/11/0538 не було встановлено зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт.

На підставі зазначеного, просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

01 квітня 2019 року через відділ документообігу та архівної роботи суду, позивачем надано клопотання від 26.03.2019 року про витребування судово-економічної експертизи у межах кримінальної справи № 0000127 з метою надання до суду письмових доказів розміру порушеного матеріального права.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про витребування копії судово-економічної експертизи від слідчого СВ Слов`янського ВП ГУНП в Донецькій області О.А. Моісеєнко.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів та відкладено підготовче засідання по справі № 265/6943/17 до 19 квітня 2019 року на 12 год. 00 хв.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 17 травня 2019 року.

Разом з цим, 19 квітня 2019 року о 12 год. 16 хв. через відділ документообігу та архівної роботи суду засобами поштового зв`язку позивачем була подана заява про внесення змін, доповнень та змін в позовні вимоги, в якій просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ та ЛК ГУ МВС України в Донецькій області щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії з 01.01.2016 року до Закону України від 23.12.2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст.51,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції";

- зобов`язати ГУ ПФУ та ЛК ГУ МВС України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2016 року як інваліду війни 1 групи та пенсіонеру внутрішніх справ згідно Постанови ВАСУ від 16.01.2014 року, відповідно Закону України від 23.12.2015 року № 900-VIII "Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення гарантій соціального захисту колишніх працівників органів внутрішніх справ України та членів їх сімей", ст.51,63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" та визнати їх дії таким чином переглянути Постанову ВАСУ від 16.01.2014 року неправомірними.

При цьому, у заяві просив залучити у якості другого відповідача ЛК ГУ МВС України в Донецькій області, виключити із справи третю особу - Кабінет Міністрів України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 квітня 2019 року відмовлено ОСОБА_1 в прийнятті заяви про внесення змін, доповнень та змін в позовні вимоги за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Кабінет Міністрів України про зобов`язання припинити здійснювати певні дії, зобов`язання провести перерахунок, індексацію та виплату пенсії та повернуто ОСОБА_1 заяву про внесення змін, доповнень та змін в позовні вимоги.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03 травня 2019 року у задоволенні клопотання позивача про проведення судового засідання 17 травня 2019 року о 09 год. 00 хв. у режимі відеоконференції по справі № 265/6943/17-а в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя відмовлено.

У судовому засіданні 17 травня 2019 року відкладено розгляд справи до 27 травня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 27 травня 2019 року призначено проведення судового засідання 27 травня 2019 року в режимі відеоконференції, проведення якого доручено Донецькому апеляційному суду.

У судове засідання, призначене на 27 травня 2019 року у режимі відеоконференції з`явився представник відповідача, позивач та представник третьої особи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Заслухавши пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує пенсію по інвалідності (1 група), що підтверджується протоколом за пенсійною справою N/A-27372 (МВС), призначену за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

У листопаді 2010 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перерахунок пенсії.

Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2011 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2012 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Постановою Вищого адміністративного суду України від 16.01.2014 року у справі 2а/78/11 (К/9991/27583/12) касаційну скаргу ОСОБА_1 - задоволено частково. Постанову Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області від 15 листопада 2011 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 21 лютого 2012 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про перерахунок пенсії - скасовано. Ухвалено нову постанову. Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як інваліду війни І групи відповідно до статті 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01 листопада 2010 року. В решті позовних вимог відмовлено.

Спірним питанням у даній справі є проведення перерахунку, індексації та виплати пенсії позивачу як інваліду війни 1 групи відповідно до статті 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01 листопада 2010 року та встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Надаючи правову оцінку правовідносинам суд виходив з наступного.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Закон № 2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до положень статті 1-1 зазначеного Закону законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (надалі - Закону № 1058-IV) та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Відповідно до статті 8 Закону № 2262-ХІІ виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Так статтею 22 Закону № 2262-ХІІ визначено мінімальні розміри пенсій по інвалідності.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» від 4 червня 2011 року № 3491-VI, який набрав чинності 19 червня 2011 року, зокрема пунктом сім частиною першою зазначеного Закону, Прикінцеві положення Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» доповнено пунктом чотири, яким встановлено, що у 2011 році норми і положення статей 14, 22, 37 та частиною третьою статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Положення пункту 4 розділу VІІ Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 26.12.2011 № 20-рп/2011.

Рішенням Конституційного Суду України від 25 січня 2012 року визначено, що в аспекті конституційного подання положення частини 2 статті 96, пунктів 2, 3, 6 статті 116 Конституції України треба розуміти так, що повноваження Кабінету Міністрів України щодо розробки проекту закону про Державний бюджет України та забезпечення виконання відповідного закону пов`язані з його функціями, в тому числі щодо реалізації політики у сфері соціального захисту та в інших сферах. Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України. Суди під час вирішення справ про соціальний захист громадян керуються, зокрема, принципом законності. Цей принцип передбачає застосування судами законів України, а також нормативно-правових актів відповідних органів державної влади, виданих на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, в тому числі нормативно-правових актів Кабінету Міністрів України, виданих у межах його компетенції‚ на основі і на виконання Бюджетного кодексу України, Закону про Державний бюджет України на відповідний рік та інших законів України.

В свою чергу, пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 06.07.2011 № 745 «Про встановлення деяких розмірів доплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету» встановлено, що особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", мінімальний розмір пенсії, що призначається відповідно до зазначеного Закону:

1) за вислугу років встановлюється у розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність;

2) по інвалідності не може бути нижче:

інвалідам війни з числа солдатів і матросів строкової служби I групи - 120 відсотків, II групи - 110, III групи - 105 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність;

іншим інвалідам з числа солдатів і матросів строкової служби I групи - 110 відсотків, II групи - 105, III групи - 100 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого законом для осіб, які втратили працездатність;

інвалідам з числа єфрейторів (старших солдатів) і сержантів, старших матросів і старшин строкової служби - 110 відсотків, з числа прапорщиків і мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, осіб молодшого начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ і державної пожежної охорони - 120 відсотків, а з числа осіб офіцерського складу та осіб начальницького складу (крім молодшого) органів внутрішніх справ і державної пожежної охорони - 130 відсотків відповідних мінімальних розмірів пенсій, передбачених для інвалідів з числа солдатів і матросів строкової служби.

Між тим, судом встановлено, що в мотивувальній частині Постанови Вищого адміністративного суду України від 16.01.2014 року міститься висновок суду про те, що положення ст.ст.14, 22, 37 та ч.3 ст.43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" підлягають застосуванню до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету" від 06.07.2011р. №745, тобто до 23.07.2011р.

Вищезазначене підтверджується ухвалою Вищого адміністративного суду України від 12 жовтня 2016 року по справі № Д/800/22/16 за заявою Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області заявою про роз`яснення постанови Вищого адміністративного суду України від 16.01.2014 року, посилаючись на незрозумілість висновків суду по суті прийнятого ним за наслідками розгляду скарги рішення в частині визначення кінцевої дати періоду здійснення перерахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 пенсія по інвалідності встановлена у розмірі, який визначено згідно з рішенням суду у розмірі 400 % мінімальної пенсії за віком - інвалідам війни 1 групи та з 01.11.2010 року по 23.07.2011 року нарахована доплата за рішенням суду у розмірі 14 679,03 гривень, що підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії за пенсійною справою № N/A 27372 та яка 29.03.2017 року фактично виплачена, що підтверджується списком №1 (в 10004) на зарахування пенсій (допомог) на поточні (карткові) рахунки одержувачів в АТ «Ощадбанк».

В подальшому Законами України «Про Державний бюджет України на 2012 рік», «Про Державний бюджет України на 2013 рік», «Про Державний бюджет України на 2014 рік», «Про Державний бюджет України на 2015 рік», «Про Державний бюджет України на 2016 рік» та внесеними змінами до Бюджетного кодексу України було встановлено, що у 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 роках норми і положення статті 22 Закону № 2262-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України, місцевих бюджетів, інших бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України, бюджету Фонду соціального страхування та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний бюджетний рік.

Також, суд зазначає, що у постанові Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2017 року по справі № 265/65/17, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2017 року розглянуто питання щодо проведення нарахування ОСОБА_1 пенсії на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 10.01.2014 року № 2-а/78/11/0538 та зазначено, що головним управлінням вірно проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 на виконання постанови Вищого адміністративного суду України від 10.01.2014 року № 2-а/78/11/0538 за період з 01 листопада 2010 року саме по 23 липня 2011 року.

При цьому, у Постанові Верховного суду від 24 квітня 2019 року у справі №265/65/17 за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 08 лютого 2017 року, міститься висновок про те, що з 23 липня 2011 року ГУ ПФУ здійснюючи нарахування та виплату позивачу пенсії за статтею 22 Закону № 2262-ХІІ, у розмірі визначених постановою № 745 діяло правомірно. Також, суд зазначив, що статус ОСОБА_1 , як пенсіонера - інваліда війни 1 групи, не був змінений, а був змінений лише розмір пенсії ОСОБА_1 , яку він отримує, через відповідні зміни у законодавстві України, починаючи саме з 23 липня 2011 року.

Суд звертає увагу на те, що в силу вимог частини п`ятої статті 13 Закону України від 02 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Згідно з нормами частини шостої зазначеної статті висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 19.04.2017 року закінчено виконавче провадження ВП №51532129, відкритого на підставі виконавчого листа №2-а-78/11 виданого 25.11.2015 року Орджонікідзевським районним судом м.Маріуполя про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , як інваліду війни I групи відповідно до ст.22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01 листопада 2010 року, у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду.

В контексті викладеного, суд не вбачає порушених прав позивача щодо проведення перерахунку, індексації та виплати пенсії позивачу як інваліду війни 1 групи відповідно до статті 22 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" у розмірі чотирьох мінімальних пенсій за віком з 01 листопада 2010 року.

Щодо встановлення судового контролю за виконанням постанови Вищого адміністративного суду України у постанові від 16.01.2014 у справі № 2а-78/П (К991/27583/12), суд відмовляє у її задоволенні, оскільки як встановлено судом вищезазначена постанова виконана відповідачем у відповідності до вимог чинного законодавства.

Частиною другою статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, а також виходячи із заявлених вимог та підстав позову, суд приходить до висновку, що в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 1 ст. 77 КАС України, позивачем не доведено обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.

Відтак, виходячи з меж заявлених позовних вимог та їх обґрунтування, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки досліджених доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на з`ясуванні всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

На підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору., тому питання по розподілу судових витрати не вирішується судом.

Керуючись ст.ст.2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 118, 139, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, третя особа Кабінет Міністрів України про зобов`язання припинити здійснювати певні дії, зобов`язання провести перерахунок, індексацію та виплату пенсії - відмовити.

Вступну та резолютивну частину рішення складено у нарадчій кімнаті та проголошено у судовому засіданні 27 травня 2019 року в присутності представника відповідача.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 05 червня 2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Апеляційна скарга згідно положень статті 297 КАС України подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Донецький окружний адміністративний суд.

Суддя Кочанова П.В.