Справа № 300/657/19
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2019 р. справа № 300/657/19

м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Шумей М.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до їх вчинення, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франквіській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення розміру виплати нарахованої пенсії позивачу починаючи з 01.01.2018 та зобов"язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області здійснити виплату позивачу, починаючи з 01.01.2018 нарахованої в розмірі 13688,40 грн суми пенсії, з нарахуванням компенсації втрати частини доходів, з урахуванням раніше сплачених коштів.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем неправомірно зменшено розмір виплати нарахованої пенсії позивачу починаючи з 01.01.2018. Просить задовольнити позов у повному обсязі.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

08.04.2019 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало суду відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечує із підстав викладених у відзиві та просить відмовити у задоволенні позову.

Розглянувши справу в порядку визначеному статтею 263 Кодексу адміністративного судочинства України, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи, відзив на позов, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду в Івано-Франківській області та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб".

Відповідно до довідки про перерахунок пенсії від 11.03.2019 позивачу відповідно до постанови КМУ від 21.02.2018 № 103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби та деяким іншим категоріям осіб" перераховано з 01.01.2018 пенсію за вислугу років в розмірі 88 % грошового забезпечення, загальна сума якого становить 15555,00 грн та складається із посадового окладу 8890,00 грн, окладу за військове звання - 1480,00 грн, процентної надбавки за вислугу років 50 % - 5185,00 грн, встановлених постановою КМУ від 30.08.2017 № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

ГУ ПФУ в Івано-Франківській області відповідно до цих приписів Постанови КМУ № 103 здійснювало з 01.01.2018 на протязі всього 2018 року виплату позивачу пенсії щомісячно з урахуванням 50 % підвищення, що обчислювалося як різниця між нарахованою сумою пенсії 13668,40 грн та попередньою сумою пенсії 4646,80 грн.

З 01.01.2019 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області виплачує позивачу щомісячно пенсію з урахуванням 75 % вищезазначеного підвищення.

Позивач вважаючи такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства звернувся до суду із даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 4 статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв"язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій. Кабінетом Міністрів України 30.08.2017 року прийнято постанову №704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, відповідно до якої затверджено нові схеми тарифних розрядів зазначених осіб.

З метою виконання Постанови № 704 та положень частини 4 статті 63 Закону № 2262-ХІІ - Кабінетом Міністрів України 21.02.2018 року прийнято постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою установлено перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до 1 березня 2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 1 березня 2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року №45 (далі Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 зазначено, що пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв"язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що на підставі виданої управлінням Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області довідки про розмір грошового забезпечення від 21.03.2018, позивачу з 01.01.2018 проведено перерахунок пенсії відповідно до вимог Постанови № 103, при цьому розмір пенсії позивача збільшився з 4646,80 грн до 13688,40 грн (4646,80 грн попередній розмір пенсії + 9040,60 грн підвищення до пенсії на виконання постанови №103).

Стосовно посилань позивача щодо неправомірності зменшення відповідачем розміру виплати нарахованої пенсії починаючи з 01.01.2018, а також посилань на те, що позивач мав законні сподівання отримати пенсію з урахуванням 100% донарахованих сум підвищення після її перерахунку, починаючи з 01.01.2018 року, суд зазначає наступне.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" передбачено чіткий порядок виплати сум підвищення перерахованих пенсій, відповідно до якого виплату перерахованих відповідно до пункту 1 цієї постанови підвищених пенсій (з урахуванням доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законом) проводити з 1 січня 2018 року у таких розмірах: з 1 січня 2018 року - 50 відсотків; з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - 75 відсотків; з 1 січня 2020 року - 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 1 березня 2018 року.

Конституційний Суд України у пункті 2.1 рішення від 26.12.2011 року №20-рп/2011 зазначив, що Кабінет Міністрів України повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

У рішенні від 02.03.1991 року №2-рп/99 Конституційний Суд України вказав, що здійснення в цілому політики соціального захисту не належить до виключних повноважень Верховної Ради України; політика соціального захисту є складовою частиною внутрішньої соціальної політики держави, забезпечення її проведення відповідно до п.3 ст.116 Конституції України здійснюється Кабінетом Міністрів України.

У рішенні від 26.12.2011 року № 20-рп/2011 Конституційний Суд України зазначив, що розміри соціальних виплат залежать від соціально-економічних можливостей держави.

Конституційний Суд України у рішенні від 25.01.2012 року № 3рп/2012 зробив висновок, що соціальний захист державою осіб, які мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом, охоплює комплекс заходів, які здійснює держава в межах її соціально-економічних можливостей.

Такий принцип закладений, зокрема, в Загальній декларації прав людини 1948 року, згідно з якою кожна людина, як член суспільства, має право на соціальне забезпечення та на здійснення необхідних для підтримання її гідності та для вільного розвитку її особистості прав у економічній, соціальній і культурній галузях за допомогою національних зусиль і міжнародного співробітництва та відповідно до структури і ресурсів кожної держави (стаття 22). Міжнародний пакт про економічні, соціальні і культурні права 1966 року встановлює загальний обов`язок держав забезпечити здійснення прав, що передбачені цим пактом, у максимальних межах наявних ресурсів (пункт 1 статті 2).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 09.10.1979 року у справі Ейрі проти Ірландії, також, констатував, що здійснення соціально-економічних прав людини значною мірою залежить від становища в державах, особливо фінансового. Такі положення поширюються й на питання допустимості зменшення соціальних виплат, про що зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини у справі Кйартан Асмундсон проти Ісландії від 12.10.2004 року.

Відповідач є органом виконавчої влади, який відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України має право діяти лише у межах, передбачених діючим законодавством України.

Судом встановлено, що відповідач при перерахунку пенсії позивачу керувався виключно чинним законодавством України. Таким чином підстави для визнання протиправними таких дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відсутні.

Згідно частини 1 статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об"єктивному дослідженні.

Таким чином, оцінюючи у сукупності надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - задоволенню не підлягають.

В силу вимог визначених статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір розподілу не підлягає.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статтей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Шумей М.В.

Рішення постановлене 27.05.2019, у зв"язку з перебуванням головуючого судді у відрядженні з 21.05.2019 по 24.05.2019.