Справа № 2040/5938/18
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 р.Справа № 2040/5938/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Лях О.П. , Подобайло З.Г.

за участю секретаря судового засідання Машури Г.І.

представника позивача: ОСОБА_9. ,

представника відповідача: Лук`янцева С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Біленський О.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 04.12.18 року по справі № 2040/5938/18

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

до Головного управління ДФС у Харківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.06.2017 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у сумі 44384,11 грн. (в тому числі за податковими зобов`язаннями - 35507,29 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 8876,82 грн.);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.06.2017 № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 37223,75 грн. (в тому числі за податковими зобов`язаннями - 29779,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 7444,75 грн.);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.06.2017 № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору у сумі 1046,80 грн. (в тому числі за податковими зобов`язаннями - 837,44 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 209,36 грн.);

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.06.2017 № про застосування штрафних санкцій у сумі 12741,18 грн. за донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДФС у Харківській області від 08.06.2017 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску у сумі 78049,52 грн. (в частині донарахування своєчасно не нарахованого єдиного внеску за 2014-2015рр. на суму 76747,25 грн.).

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем в акті перевірки зроблено висновки, які суперечать нормам податкового законодавства України, ґрунтуються виключно на бездоказовій інформації контролюючого органу, яка не відповідає дійсності та фактичним обставинам справи.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішення суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, згідно з якою апелянт просить суд скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову про задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом при вирішенні справи норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги скаржником зазначено, що судом першої інстанції порушено принципи верховенства права та змагальності сторін, ненадана належна правова оцінка обставин справи та неповно досліджено докази, не надана належна оцінка доказам, порушено принципи достовірності та достатності доказів.

20.05.2019 позивачем надано до суду апеляційної інстанції клопотання про приєднання доказів до матеріалів справи, а саме висновок головного судового експерта відділу економічних експертиз Харківського НДЕКЦ МВС України Іванової О.В. від 26.04.2019 № 8/31СЕ-19 (т. 3, а.с. 51-90).

Відповідач не скористався своїм правом на подання заперечень на апеляційну скаргу.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції 30.05.2019 представники сторін підтримали свої правові позиції по справі.

Колегія суддів заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши в межах доводів апеляційної скарги рішення суду першої інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач, Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 , зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця Виконавчим комітетом Харківської міської ради, дата реєстрації 16.01.2013 за № 0146425, перебуває на податковому обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова з 17.01.2013 за № 3, зареєстрований як платник ПДВ - свідоцтво про реєстрацію платника ПДВ від 01.05.2013 № 200122611.

Згідно наданих до перевірки документів, пояснювальної записки, фактично у періоді з 17.01.2013 по 31.12.2015 позивач здійснював оптову торгівлю хімічною продукцією (засоби для обробки шкіри: акрилові полімери в первинних формах, готові водні пігменти на основі води, мінеральних та органічних пігментів з казеїновою зв`язуючою, поліуретани в первинних формах, нітрати целюлози в первинних формах, органічні синтетичні кислотні барвники для шкіри у формі порошку), перебувала на загальній системі оподаткування, обліку та звітності розрахунки здійснювались за безготівкові кошти без використанням праці найманих працівників.

На підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 4.1 ст. 41, п. 61.1, п. 61.2 ст. 61, пп. 62.1.3 п. 62.1 ст. 62, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст.75, ст. 77, ст. 82 Податкового кодексу України, ст. 13 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», згідно із затвердженим планом-графіком проведення документальних планових перевірок суб`єктів господарювання на І квартал 2017 року, відповідно наказу ГУ ДФС у Харківській області від 20.01.2017 №96, фахівцями контролюючого органу в період з 01.03.2017 по 15.03.2017 проведена документальна планова виїзна перевірка самозайнятої особи ОСОБА_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , податкова адреса: АДРЕСА_1 , щодо дотримання вимог податкового законодавства за період з 17.01.2013 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиного внеску), валютного та іншого законодавства за період з 17.01.2013 по 31.12.2015, відповідно до затвердженого плану перевірки.

За результатами проведеної перевірки складено акт від 29.03.2017 №1804/20-40-13-05/НОМЕР_1 "Про результати документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 17.01.2013 по 31.12.2015, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 17.01.2013 по 31.12.2015 року", відповідно до висновків якого встановлені наступні порушення:

- п. 138.2, п. 138.4 ст. 138, п. 177.2, п.п. 177.4.1, п. 177.4. ст. 177 Податкового Кодексу України, в результаті чого було занижено податок на доходи фізичних осіб на загальну суму на загальну суму 35507,29 грн.

- п. 177.10 ст. 177 Податкового Кодексу України - неналежне ведення книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність;

- ст. 7, ст. 9 Закону України від 08.07.2010 року № 2464-IV «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в результаті чого було занижено єдиного соціального внеску на загальну суму 78049,52 грн.;

- п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, п. 188.1 ст. 188. Податкового кодексу України, в результаті чого було занижено податок на додану вартість на суму 29979,00 грн. за грудень 2015 року;

- п. 16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX та ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого було занижено податок з військового збору за 2015 рік на суму 837,44 грн.

З урахуванням зазначених вище висновків акту перевірки контролюючим органом винесені податкові повідомлення-рішення від 08.06.2018 №, № №, рішення від 08.06.2017 № про застосування штрафних санкцій та вимога від 08.6.2017 №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску.

Проведеною перевіркою контролюючим органом встановлено відсутність первинних документів (видаткові накладні, податкові накладні), що підтверджують вибуття ТМЦ у 2013 та 2014 роках у кількості 4976,50 кг. на загальну суму 179873,29 грн., в т.ч. ПДВ - 29978,89 грн., а саме: AL-13-749 у кількості 100 кг, на суму 6523,71 грн., в т.ч. ПДВ - 1087,29 грн.; FI-50 у кількості 126,50 кг, на суму 8252,75 грн., в т.ч. ПДВ - 1375,46 грн.; RC-22-068 у кількості 4750 кг, на суму 165096,83 грн., в т.ч. ПДВ - 27516,14 грн.

Контролюючим органом встановлено відсутність залишків товарно-матеріальних цінностей (за ціною придбання) у кількості 4976,50 кг. на загальну суму 179873,29 грн., в т.ч. ПДВ - 29978,89 грн.

Не погоджуючись з оскаржуваними рішеннями контролюючого органу, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

Так, відповідно до п.138.2 ст.138 Податкового кодексу України (в редакції чинній в період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року), витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.

Згідно з п.138.4 ст.138 Податкового кодексу України, витрати, що формують собівартість реалізованих товарів, виконаних робіт, наданих послуг, крім нерозподільних постійних загальновиробничих витрат, які включаються до складу собівартості реалізованої продукції в періоді їх виникнення, визнаються витратами того звітного періоду, в якому визнано доходи від реалізації таких товарів, виконаних робіт, наданих послуг.

Відповідно до п.177.2 ст.177 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Згідно з п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать документально підтверджені витрати, що включаються до витрат операційної діяльності згідно з розділом III цього Кодексу.

Відповідно до п.п.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України (в редакції чинній в період 01.01.2015 року по 31.12.2015 року), до переліку витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, належать: витрати, до складу яких включається вартість сировини, матеріалів, товарів, що утворюють основу для виготовлення (продажу) продукції або товарів (надання робіт, послуг), купівельних напівфабрикатів та комплектуючих виробів, палива й енергії, будівельних матеріалів, запасних частин, тари й тарних матеріалів, допоміжних та інших матеріалів, які можуть бути безпосередньо віднесені до конкретного об`єкта витрат;

Згідно з п.п.177.4.4 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, інші витрати, до складу яких включаються витрати, що пов`язані з веденням господарської діяльності, які не зазначені в підпунктах 177.4.1-177.4.3 цього пункту, до яких відносяться витрати на відрядження найманих працівників, на послуги зв`язку, реклами, плати за розрахунково-касове обслуговування, на оплату оренди, ремонт та експлуатацію майна, що використовується в господарській діяльності, на транспортування готової продукції (товарів), транспортно-експедиційні та інші послуги, пов`язані з транспортуванням продукції (товарів), вартість придбаних послуг, прямо пов`язаних з виробництвом товарів, виконанням робіт, наданням послуг.

Контролюючий орган в акті перевірки дійшов висновку про недотримання позивачем вимог п.138.2, п.138.4 ст.138, п.177.2, п.п.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, оскільки до витратної частини податкової декларації про майновий стан і доходи ОСОБА_2 . включені витрати пов`язані з придбанням товару, транспортуванням товару, послуги із зберігання, митне оформлення ВМД, бухгалтерський послуги, курсова різниця від купівлі валюти, ЄСВ сплачений авансом та інші.

Судовим розглядом встановлено, що позивач у період з 2013 по 2015 роки придбала хімічні продукти (засоби для обробки шкіри: акрилові полімери в первинних формах, готові водні пігменти на основі води, мінеральні та органічні пігменти з казеїновою зв`язуючою, поліуретани в первинних формах, нітрати целюлози в первинних формах, органічні синтетичні кислотні барвники для шкіри у формі порошку) у нерезидента за межами території України - фірми «Stahl EuropeBV», the Netherlands (Голландія) та резидентів ТОВ «Інтералліс кемікалс», код ЄДРПОУ 3443079 та СО ОСОБА_10., р.н.о.к.п.п. НОМЕР_5 .

На адресу позивача контролюючим органом надіслано запит від 06.03.2017 року №3975/10/20-30-13-04-13 щодо наявності сум дебіторської, кредиторської заборгованості станом на 31.12.2015 року, залишків товару станом на 31.12.2015 року, фактичного місця зберігання товару, порядку визначення та обліку товарно-матеріальних цінностей.

Згідно відповіді від 14.03.2017 року №14/03 оприбуткування ТМЦ здійснюється позивачем за фактурною вартістю інвойсу (за курсом НБУ на дату розмитнення) та обліковується і списується за методом ФІФО.

У 2013 році до складу документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльність, до розділу І колонці 4 Додатка 5 до податкової декларації про майновий стан і доходи від 24.01.2014 року № ОСОБА_2. віднесено вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 28124,47 грн.

Проведеною перевіркою контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_2 у 2013 році реалізовано хімічної продукції у кількості 3 650 кг. на суму без ПДВ 109 545,10 грн., ПДВ - 21 909,02 грн., сума з урахуванням ПДВ 131 454,12 грн., оплату за яку було отримано у 2013 та 2014 роках. Витрати з придбання 3 650 кг. хімічної продукції, що пов`язані з господарською діяльністю складають без ПДВ 77 875,85 грн., ПДВ - 15 025,17 грн., сума з урахуванням ПДВ 92 901,02 грн.

Отже, сума 28124,47 грн. правомірно віднесена позивачем до складу витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів, ОСОБА_2 у 2013 році.

У 2014 році до складу документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльність, до розділу І колонці 4 Додатка 5 до податкової декларації про майновий стан і доходи від 29.01.2015 року № ОСОБА_2 . було віднесено вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 389716,58 грн.

Крім того, проведеною перевіркою контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_2 у 2014 році реалізовано хімічної продукції у кількості 5 249 кг. на суму без ПДВ 265 266,55 грн., ПДВ - 56 344,3 1 грн., сума з урахуванням ПДВ 321 610,86 грн., оплату за яку було отримано у 2014 році. Витрати з придбання 5 249 кг. хімічної продукції, що пов`язані з господарською діяльністю складають без ПДВ 174 620,81 грн., ПДВ - 34 044,16 грн., сума з урахуванням ПДВ 208 664,97 грн.

Тому, до складу витрат з придбання товару ОСОБА_6 мала право віднести суму 224 372,19 грн. (174 620,81 грн. витрати з придбання ТМЦ за 2014 рік та частина суми витрат з придбання ТМЦ за 2013 рік 49 751,38 грн.).

Проведеною перевіркою контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_2 зайво віднесено до складу валових витрат вартість ТМЦ на суму 165 344,39 грн. у 2014 році, чим порушено п.138.2, п.138.4 ст.138 розділу ІІІ, п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України від 2755-УІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями).

Судовим розглядом встановлено, що у 2015 році до складу документально підтверджених витрат, пов`язаних з господарською діяльність, до розділу І колонці 5 Додатка Ф4 до податкової декларації про майновий стан і доходи від 26.01.2016 року № ОСОБА_2. віднесено вартість придбаних товарно-матеріальних цінностей на загальну суму 1 384 761,20 грн.

Перевіркою встановлено, що ОСОБА_2 у 2015 році реалізовано хімічної продукції у кількості 20 741,498 кг. на суму без ПДВ 1 830 359,44 грн., ПДВ - 366 071,89 грн., сума з урахуванням ПДВ 2 196 431,33 грн., оплату за яку було отримано у 2015 році. Витрати з придбання 20 741,498 кг. хімічної продукції, що пов`язані з господарською діяльністю складають без ПДВ 1 350 141,68 грн., ПДВ - 267 668,34 грн., сума з урахуванням ПДВ 1 617 810,02 грн.

Таким чином, до складу витрат з придбання товару ОСОБА_6 мала право віднести суму 1 350 141,68 грн.

Проведеною перевіркою контролюючим органом встановлено, що ОСОБА_2 зайво віднесено до складу валових витрат вартість ТМЦ на суму 34 619,52 грн. у 2015 році, чим було порушено п.п.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України від 2755-УІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями).

Також, в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_2 у 2015 році до складу інших витрат віднесено від`ємне значення курсових різниць від перерахунку операцій в іноземній валюті на загальну суму 21 209,81 грн. (лист від 17.03.2017 року № 17/03). Від`ємне значення курсових різниць відповідно до п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України не відноситься до складу валових витрат, пов`язаних з веденням господарської діяльності.

За даними перевірки ОСОБА_2 зайво віднесено до складу інших витрат від`ємне значення курсових різниць суму 21 209,81 грн. у 2015 році, чим порушено п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України від 2755-УІ від 02.12.2010 року (із змінами та доповненнями).

Перевіркою встановлено, завищення валових витрат ОСОБА_2 на загальну суму 221 173,72 грн. (у 2014 році на суму 165 344,39 грн., у 2015 році на суму 55 829,33 грн.), які безпосередньо не пов`язані з отриманням доходу, чим порушено п.138.2, п.138.4 ст.138, п.п.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України».

Крім того, в ході проведення перевірки достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок «встановлено заниження суми чистого доходу на загальну суму 221 173,72 грн. (за 2014 рік на суму 165 344,39 грн., за 2015 рік на суму 55 829,33 грн.), внаслідок чого було порушено ст.7 Закону України від 08.07.2010 року №2464-ІУ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»».

Також, в ході проведення перевірки встановлено порушення вимог Податкового кодексу України в частині не нарахування, не утримання та не сплати військового збору за 2015 рік на загальну суму 837,44 грн., та заниження податку на додану вартість в сумі 29 978,89 грн., яка відповідно до п.189.1 ст.189 Податкового Кодексу України, повинна включатися до складу податкового зобов`язання з податку на додану вартість останнього звітного податкового періоду 2015 року, у зв`язку з відсутністю первинних документів (видаткові накладні, податкові накладні), що підтверджують вибуття ТМЦ у 2013 та 2014 роках у кількості 4 976,50 кг. на загальну суму 179 873,29 грн., в т.ч. ПДВ - 29 978,89 грн., а саме: АL-13-749 у кількості 100 кг, на суму 6 523,71 грн., в т.ч. ПД - 1 087,29 грн.; FI-50 у кількості 126,50 кг, на суму 8 252,75 грн., в т.ч. ПДВ - 1 375,46 грн.; RС-22-068 у кількості 4 750 кг, на суму 165 096,83 грн., в т.ч. ПДВ - 27 516,14 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачем, з метою обґрунтування заявлених позовних вимог, до суду першої інстанції надані копії видаткових накладних за 2013, 2014, 2015рр., реєстри видаткових накладних за 2013, 2014, 2015 роки, копії податкових накладних за 2014-2015 роки, звіт по проводках за 2014 рік продукції «AL-313 хім.матер.», звіт по проводках за січень 2013 року - грудень 2015 року продукції «FI-50 хім.матер.», звіт по проводках за 2014 рік продукції «RC-22-068 хім.матер.», відомість «обороти рахунка 281 за 2014 рік», відомість «обороти рахунка 281 за 2015 рік», відомість «обороти товару за 2013 рік», відомість «обороти рахунка за 2014 рік», які підтверджують вибуття ТМЦ за номенклатурою товару АL-13-749, FI-50, RС-22-068.

З метою обґрунтування вимог апеляційної скарги, як вже зазначалось, позивачем до суду апеляційної інстанції надано висновок експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України від 26.04.2019 року №8/31СЕ-19.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.2 ст.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами, зокрема висновками експертів.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 108 КАС України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 90 цього Кодексу.

Згідно з ч.6 ст. 104 КАС України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду та експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Зі змісту вказаного експертного висновку встановлено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та експертом розглядалось питання правомірності висновку контролюючого органу про порушення позивачем п.138.2, 138.4 ст.138, п.177.2, п.п.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України. Експертом зазначено, що в матеріалах наданих для дослідження містяться Податкові декларації про майновий стан і доходи ФОП ОСОБА_2 за 2014-2015 роки, Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності за 2014 рік (Додаток 5 до розділу ІІІ податкової декларації про майновий стан і доходи) форма та зміст яких відповідає вимогам передбаченим наказом Міністерства фінансів України від 07 листопада 2011 року № 1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 27 грудня 2011 року за № 1532/20270 та Розрахунок податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2015 рік (Додаток Ф4 до податкової декларації про майновий стан і доходи), форма та зміст яких відповідає вимогам передбаченим Наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження форми податкової декларації про майновий стан і доходи та Інструкції щодо заповнення податкової декларації про майновий стан і доходи» від 02.10.2015 року №859.

Згідно з вищевказаними Розрахунками ФОП ОСОБА_2 за 2014 - 2015 роки задекларовано одержаний дохід на загальну суму 2 371 755,08 грн., в тому числі: за 2014 рік - 534 611,54 грн.; за 2015 рік - 1 837 143,54 грн.

Відповідно до Розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, отриманих фізичною особою - підприємцем від провадження господарської діяльності за 2014 рік (Додаток 5 до розділу ІІІ податкової декларації про майновий стан і доходи) та Розрахунку податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих самозайнятою особою за 2015 рік (Додаток Ф4 до податкової декларації про майновий стан і доходи), ФОП ОСОБА_2 за 2014 - 2015 роки задекларовано витрати, пов`язані з господарською діяльністю, вартість придбаних ТМЦ, що реалізовані, а також інші витрати (включаючи вартість виконаних робіт, наданих послуг) на загальну суму 2 300 296,54 грн., в тому числі: за 2014 рік - 513 244,60 грн.; за 2015 рік - 1 787 051,94 грн.

В підтвердження витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів ФОП ОСОБА_2. для дослідження надані видаткові накладні, акти виконаних робіт, ВМД, специфікації, рахунки фактури, платіжні відомості, обороти по рахункам 281 та 361 та інші документи за 2014 - 2015 роки.

Виходячи з вищезазначених документів, станом на 31.12.2013 року у ФОП ОСОБА_2 існують залишки товару в кількості 2 175 кг. на загальну суму 32 609,16 грн. та дебіторська заборгованість по контрагенту ТОВ «УКРТАН» в сумі 93 318,60 грн. за відвантажений товар. Собівартість відвантаженого та неоплаченого товару отриманого контрагентом ТОВ «УКРТАН» у 2013 році складає 52 788,29 грн.

Дослідженням наданих документів встановлено, що ФОП ОСОБА_2 у 2014 році реалізовано хімічної продукції у кількості 10 389 кг. на суму без ПДВ 450 683,55 грн., ПДВ - 90 136,71 грн., сума з урахуванням ПДВ 540 820,26 грн., оплату за яку було отримано у 2014 році. Дебіторська заборгованість згідно оборотної відомості ФОП ОСОБА_2 по рахунку 281 та 361 за 2014 рік відсутня.

Витрати з придбання 10 389 кг. хімічної продукції, що пов`язані з господарською діяльністю складають 386 917,88 грн. без ПДВ. Крім того, ФОП ОСОБА_2 у 2014 році реалізовано хімічної продукції залишків товару за 2013 рік на суму собівартості 31 713,55 грн. без ПДВ.

Також, наданими для дослідження документами підтверджується сплата дебіторської заборгованості по контрагенту ТОВ «УКРТАН» в сумі 93 318,60 грн. за відвантажений товар (собівартість відвантаженого та неоплаченого товару отриманого контрагентом ТОВ «УКРТАН» у 2013 році складає 52 788,29 грн.) та інші витрати безпосередньо пов`язані з отриманням доходів ФОП ОСОБА_2 у 2014 році на загальну суму 148 689,32 грн. (витрати пов`язані з придбанням товару, транспортуванням товару, послуги із зберігання, митне оформлення ВМД, бухгалтерський послуги, курсова різниця від купівлі валюти, ЄСВ сплачений авансом та інші).

Станом на 31.12.2014 року у ФОП ОСОБА_2 існують залишки товару в кількості 2 981 кг. на загальну суму собівартості 107 760,05 грн. без ПДВ (Докладно у Додатку 1 до Висновку експерта).

Таким чином, витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів ФОП ОСОБА_2 у 2014 році наданими для дослідження документами підтверджуються в сумі 512 348,99 грн. (386 917,88 - 107 760,05 + 31 713,55 + 52 788,29 + 148 689,32).

Різниця між задекларованими витратами безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів ФОП ОСОБА_2 у 2014 році в сумі 895,61 грн. з проведеним дослідженням виникла в наслідок того, що до складу собівартості залишків товару хімічної продукції за 2013 рік, які реалізовано ФОП ОСОБА_2 у 2014 році, включена повна собівартість товару з номенклатурою FІ-50 в кількості 55 кг. на загальну суму собівартості 1 037,20 грн., тоді як наданими для дослідження документами реалізація цього товару у 2014 році підтверджується у кількості 7,5 кг. за загальну суму собівартості 141,41 грн.

Дослідженням наданих документів за 2015 рік встановлено, що ФОП ОСОБА_2 реалізовано хімічної продукції у кількості 20 841,5 кг. на суму без ПДВ 1 836 860,26 грн., ПДВ - 367 372,05 грн., сума з урахуванням ПДВ 2 204 232,32 грн. Станом на 31.12.2015 року згідно оборотної відомості ФОП ОСОБА_2 по рахунку 361 за 2015 рік по контрагенту ОСОБА_7 існує дебіторська заборгованість за відвантажений товар в сумі 23 060,38 грн. з ПДВ. Собівартість відвантаженого та неоплаченого товару отриманого контрагентом ОСОБА_7. у 2015 році складає 15 328,33 грн.

Витрати з придбання 20 841,5 кг. хімічної продукції, що пов`язані з господарською діяльністю складають 1 644 325,35 грн. без ПДВ. Крім того, ФОП ОСОБА_2 у 2015 році реалізовано хімічної продукції залишків товару за 2014 рік на суму собівартості 107 760,05 грн. без ПДВ.

Також, наданими для дослідження документами підтверджуються інші витрати безпосередньо пов`язані з отриманням доходів ФОП ОСОБА_2 у 2015 році на загальну суму 402 290,74 грн. (витрати пов`язані з придбанням товару, транспортуванням товару, послуги із зберігання, митне оформлення ВМД, бухгалтерський послуги, курсова різниця від купівлі валюти, ЄСВ сплачений авансом та інші).

Станом на 31.12.2015 року у ФОП ОСОБА_2 існують залишки товару в кількості 4 859,50 кг. на загальну суму собівартості 367 324,21 грн. без ПДВ (Докладно у Додатку 2 до Висновку експерта).

Крім того, виходячи з акту перевірки «СО ОСОБА_2 у 2015 році до складу інших витрат було віднесено від`ємне значення курсових різниць від перерахунку операцій в іноземній валюті на загальну суму 21 209,81 грн. (лист від 17.03.2017 № 17/03)».

Так, відповідно до вимог п.177.4 ст.177 Податкового Кодексу України віднесення до складу витрат, пов`язаних з веденням господарської діяльності від`ємне значення курсових різниць, не передбачено.

Таким чином, витрат, безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів ФОП ОСОБА_2 у 2015 році наданими для дослідження документами підтверджуються в сумі 1 765 842 грн. (1 644 325,35 - 367 324 + 107 760,05 + 367 324).

Різниця між задекларованими витратами безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів ФОП ОСОБА_2 у 2015 році в сумі 21 210 грн. з проведеним дослідженням виникла в наслідок того, що до складу інших витрат віднесено від`ємне значення курсових різниць від перерахунку операцій в іноземній валюті на загальну суму 21 209,81 грн., тоді як вимогами Податкового Кодексу України віднесення до складу витрат, пов`язаних з веденням господарської діяльності від`ємне значення курсових різниць, не передбачено.

Проведеним в ході дослідження розрахунку визначення суми чистого оподатковуваного доходу ФОП ОСОБА_2 за період 01.01.2014 року по 31.12.2015 року встановлено, що загальна сума чистого оподатковуваного доходу у відповідному періоді склала 93 564 грн., в тому числі 2014 рік - 22 263 грн.; 2015 рік - 71 301 грн.

Отже, з урахуванням вимог Податкового кодексу України сума податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 за період 01.01.2014 року по 31.12.2015 року складає 14 034,60 грн., в тому числі 2014 рік 3 339,45 грн.; 2015 рік 10 695,15 грн.

Враховуючи зазначене вище, експертним висновком встановлено, що висновки Акту перевірки від 29.03.2017 року №1804/20-40-13-05/НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 17.01.2013 року по 31.12.2015 року в частині встановленого порушення п.138.2, 138.4 ст.138, п.177.2, п.п.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, підтверджуються документально на загальну суму 3 316 грн., в тому числі: 2014 рік 134 грн.; 2015 рік 3 181 грн.

Сума заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 за податковий період 01.01.2014 року по 31.12.2015 року в розмірі 32 191,29 грн. документально не підтверджується.

Крім того, зі змісту наданого до суду апеляційної інстанції експертного висновку встановлено, що експертом розглядалось питання правомірності висновку контролюючого органу про порушення позивачем ст.7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Експертом зазначено, що згідно Акту в ході проведення перевірки достовірності відображення у звітності сум доходу, отриманого від здійснення діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб, та на який нараховується єдиний внесок «встановлено заниження суми чистого доходу на загальну суму 221 173,72 грн. (за 2014 рік на суму 165 344,39 грн., за 2015 рік на суму 55 829,33 грн.), внаслідок чого було порушено ст. 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Так, відповідно до ч.2 п.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (із змінами та доповненнями) (в редакції за 2014 - 2015 роки), для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) та 5 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб нараховується єдиний внесок. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць, у якому отримано дохід (прибуток). У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Згідно п.п.2 п.5 розділу IV Наказу Міністерства Фінансів України від 20.04.2015 року №49 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» платники, визначені підпунктом 3 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування) пункту 1 розділу II цієї Інструкції, здійснюють розрахунок єдиного внеску за календарний рік до 10 лютого наступного року на підставі даних річної податкової декларації. При визначенні доходу (прибутку), з якого сплачується єдиний внесок, враховується кількість календарних місяців, у яких отримано дохід (прибуток).

Базою нарахування єдиного внеску є чистий оподатковуваний дохід (прибуток), зазначений у податковій декларації, поділений на кількість календарних місяців, протягом яких він отриманий. До зазначеної суми з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного внеску застосовується відповідна ставка, зазначена в пункті 3 розділу III цієї Інструкції.

У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному році або окремому місяці звітного року, такий платник має право самостійно визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», до 01.01.2016 року максимальна величина бази нарахування єдиного внеску, на яку нараховується єдиний внесок (максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, на яку нараховується єдиний внесок) дорівнювала сімнадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом.

Експертом зазначено, що сума зобов`язання з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_2 за період 01.01.2014 року по 31.12.2015 року складає 32 466,69 грн.

Отже, висновки Акту перевірки від 29.03.2017 року №1804/20-40-13-05/НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 17.01.2013 року по 31.12.2015 року в частині встановленого порушення ст.ст.7, 9 Закону України від 08.07.2010 року №2464-УІ «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», підтверджуються документально на загальну суму 7 670,57 грн., в тому числі: 2014 рік 310,78 грн.; 2015 рік 7 359,80 грн.

Сума заниження зобов`язання єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 за податковий період 01.01.2014 року по 31.12.2015 року в розмірі 69 076,68 грн. документально не підтверджується.

Також, зі змісту наданого до суду апеляційної інстанції експертного висновку встановлено, що експертом розглядалось питання правомірності висновку контролюючого органу про порушення позивачем п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України. Експертом зазначено, що виходячи з наданих для дослідження документів, ТМЦ за номенклатурою товару АL-13-749 у ФОП ОСОБА_2 за період з 01.01.2013 року по 31.12.2014 року не значиться.

Наданими для дослідження первинними документами підтверджується вибуття ТМЦ у 2013 - 2015 роках в кількості 15 905 кг. на загальну суму 684 855,12 грн., в тому числі ПДВ 114 142,52 грн., а саме: FI-50 у кількості 231 кг., на суму 19 988,46 грн., в т.ч. ПДВ - 3 331,41 грн., залишок станом на 31.12.2015 року складає 174 кг. на загальну суму 9 861,63 грн.; RС-22-068 у кількості 15 400 кг., на суму 657 066,66 грн., в т.ч. ПДВ - 109 511,11 грн., залишок станом на 31.12.2015 року відсутній; AL-313-749 у кількості 100 кг., на суму 7 800,00 грн., в т.ч. ПДВ - 1 300,00 грн., залишок станом на 31.12.2015 року відсутній.

Крім того, наданими для дослідження документами (податкові накладні, реєстри отриманих та виданих податкових накладних, декларації з податку на додану вартість) підтверджується внесення до складу податкових зобов`язань в період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року сум податку на додану вартість по операціям з постачання ФОП ОСОБА_2 на адресу контрагентів вищезазначеного товару з номенклатурою FI-50 та RС-22-068 у відповідних періодах. Придбання та реалізація ТМЦ за номенклатурою товару АL-13-749 згідно наданих для дослідження документів відбулась 29.01.2015 року (докладно у Додатку №2 до Висновку експерта).

В наданих для дослідження матеріалах має місце Договір поставки №29/07-1 від 29.07.2013 року укладений між ФОП ОСОБА_2 (Постачальник) та ТОВ «МПЗП «Фенікс»» (Покупець). В рамках цього Договору 10.11.2014 року на рахунок ФОП ОСОБА_2 ТОВ «МПЗП «Фенікс»» проведена передплата за товар. Виходячи з наданої для дослідження банківської виписки ФОП ОСОБА_2 по рахунку № НОМЕР_4 відкритого у АТ «Прокредит банк» 10.11.2014 на рахунок ФОП ОСОБА_2 від ТОВ «МПЗП «Фенікс»» надійшли грошові кошти на загальну суму 7 800,00 грн., в тому числі ПДВ 1 300,00 грн. з призначенням платежу «згідно рах. №7/11-1 від 07.11.2014, за хім. матеріали». 10.11.2014 року на адресу ТОВ «МПЗП «Фенікс»» ФОП ОСОБА_2 складена податкова накладна за №1 на загальну суму 7 800,00 грн., в тому числі ПДВ 1 300,00 грн. з номенклатурою товару «AL-313-749 хім.матер.» в кількості 100 кг. На виконання умов Договору поставка товару з номенклатурою «AL-313-749 хім.матер.» відбулася 29.01.2015р.

Отже, експертом зазначено, що виходячи з вищевикладеного податкові зобов`язання по фінансово-господарській операції з поставки товару з номенклатурою «AL-313-749 хім.матер.» включена до складу податкових зобов`язань відповідного періоду та відображена у Декларації з податку на додану вартість за листопад 2014 року в повному обсязі у відповідності до вимог Податкового кодексу України, а саме по першій події - дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню.

Так, відповідно до п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, об`єктом оподаткування є операції платників податку постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань є постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку-дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої-дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Згідно з п.189.1 ст.189 Податкового кодексу України, у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

При цьому, виходячи з вимог п.198.5 ст.198 Податкового кодексу України, платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу); б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах: придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання; придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Зі змісту висновку експерта встановлено, що в ході проведеного дослідження наданими документами (податкові накладні, реєстри отриманих та виданих податкових накладних, декларації з податку на додану вартість) підтверджується внесення до складу податкових зобов`язань в період з 01.01.2013 року по 31.12.2015 року сум податку на додану вартість по операціям з постачання ФОП ОСОБА_2 на адресу контрагентів товару за номенклатурою АL-13-749, FI-50 та RС-22-068 у відповідних податкових періодах.

Враховуючи вказане вище, експерт зазначив, що висновки Акту перевірки від 29.03.2017 року №1804/20-40-13-05/НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 17.01.2013 року по 31.12.2015 року в частині встановленого порушення п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, зі змінами та доповненнями, в результаті чого занижено податок на додану вартість за грудень 2015 року на суму 29 979,00 грн., не відповідають вимогам Податкового кодексу України.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам в частині висновків контролюючого органу про заниження позивачем податкового зобов`язання по військовому збору, колегія суддів зазначає наступне.

Так, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законодавчих актів» від 31.07.2014 року №1621 (надалі - Закон №1621) введено новий загальнодержавний збір - військовий збір. Платниками військового збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 Податкового кодексу України. Об`єктом оподаткування збором є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри та інше.

Законом №1621 підрозділ 10 розділу XX «Інші перехідні положення» Податкового кодексу доповнено п.16-1, яким запроваджено військовий збір. Згідно з п.1.1 цього пункту платниками збору є особи, визначені п.162.1 ст.162 Податкового кодексу України, а саме: фізичні особи - резиденти (нерезиденти), які отримують доходи з джерела їх походження в Україні, та податкові агенти. Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Зі змісту наданого до суду апеляційної інстанції експертного висновку встановлено, що експертом розглядалось питання правомірності висновку контролюючого органу про заниження позивачем податкового зобов`язання по військовому збору. Експертом зазначено, що сума військового збору платника податків з доходу отриманого ФОП ОСОБА_2 . за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року складає 1 069,51 грн. (71 301 * 1,5%).

Отже, експертом зазначено, що висновки Акту перевірки від 29.03.2017 року №1804/20-40-13-05/НОМЕР_1 про результати документальної планової виїзної перевірки самозайнятої особи ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) за період з 17.01.2013 року по 31.12.2015 року в частині встановленого порушення п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX та ст.168 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-УІ, зі змінами та доповненнями, підтверджуються документально на загальну суму 318,15 грн.

Сума заниження податкового зобов`язання по військовому збору платника податків з доходу отриманого ФОП ОСОБА_2 . за період 01.01.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 519,29 грн. документально не підтверджується.

Колегія суддів зазначає, що зі змісту висновку експерта від 26.04.2019 року №8/31СЕ-19 вбачається, що висновки викладені в акті перевірки від 29.03.2017 року №1804/20-40-13-05/НОМЕР_1, в частині встановленого порушення: п.138.2, 138.4 ст.138, п.177.2, п.п.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, підтверджуються документально на загальну суму 3 316 грн., в тому числі: 2014 рік 134 грн.; 2015 рік 3 181 грн.

Сума заниження податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 за податковий період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року в розмірі 32 191,29 грн. документально не підтверджується.

Порушення позивачем: п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, документально не підтверджуються; ст.7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», підтверджуються документально на загальну суму 7 670,57 грн., в тому числі: 2014 рік 310,78 грн.; 2015 рік 7 359,80 грн.

Сума заниження податкового зобов`язання по єдиного внеску від здійснення підприємницької діяльності ОСОБА_2 за податковий період 01.01.2014 року по 31.12.2015 року в розмірі 69 076,68 грн. документально не підтверджується. Порушення позивачем п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX та ст.168 Податкового кодексу України за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року підтверджуються документально на загальну суму 318,15 грн.

Сума заниження податкового зобов`язання по військовому збору платника податків з доходу отриманого ФОП ОСОБА_2 за період 01.01.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 519,29 грн. документально не підтверджується.

Отже, дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, висновок експерта від 26.04.2019 року №8/31СЕ-19, враховуючи надані сторонами пояснення, колегія суддів дійшла висновку, що доводи відповідача стосовно ненадання позивачем первинної документації в повній мірі не відповідають фактичним обставинам справи.

Доводи представника відповідача на наявний у матеріалах справи опис документів, які було використано при проведенні перевірки, як на доказ ненадання позивачем на перевірку документів у повному обсязі, не приймаються судом до уваги, адже зі змісту вказаного документу вбачається, що його було складено вже після проведення перевірки та оформлення акту.

Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до п.1.3 Розділу І Порядку оформлення результатів документальних перевірок щодо дотримання податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, платниками податків - фізичними особами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.03.2013 року №395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.04.2013 року за №607/23139) передбачено, що опис наданих платником податків документів складається перед початком документальної перевірки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами правильність зроблених ним висновків в частині виявлених порушень: п.138.2, 138.4 ст.138, п.177.2, п.п.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року в розмірі 32 191,29 грн.; п.185.1 ст.185, п. 187.1 ст.187, п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України за грудень 2015 року в розмірі 29 979,00 грн.; ст.7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», за період 01.01.2014 року по 31.12.2015 року в розмірі 69 076,68 грн.; п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX та ст.168 Податкового кодексу України за період 01.01.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 519,29 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла до висновку, що вимоги апеляційної скарги позивача в зазначеній частині є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню.

Стосовно висновків акту перевірки в частині встановлених порушень: п.138.2, 138.4 ст.138, п.177.2, п.п.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України за період з 01.01.2014 року по 31.12.2015 року в розмірі 3 316 грн.; ст.7, 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за період 01.01.2014 року по 31.12.2015 року в розмірі 7 670,57 грн.; п.16 прим. 1 підрозділу 10 Розділу XX та ст.168 Податкового кодексу України за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року в розмірі 318,15 грн., колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про їх правомірність та обґрунтованість, що також підтверджується висновком експерта, а тому вимоги апеляційної скарги позивача в цій частині задоволенню не підлягають, у зв`язку з їх безпідставністю.

Згідно з ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Колегія суддів приходить до висновку, що у зв`язку з тим, що висновки викладені судом першої інстанції в рішенні не відповідають обставинам справи, а також враховуючи, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення допущено неправильне застосування норм матеріального права, апеляційна скарга Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 28.11.2018 року у справі №2040/5938/18 скасувати.

Прийняти нову постанову про часткове задоволення позовних вимог Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, рішення та вимоги.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.06.2017 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 40239,11 грн. (в тому числі за податковими зобов`язаннями - 32191,29 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 8047,82 грн.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.06.2017 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість у сумі 37223,75 грн. (в тому числі за податковими зобов`язаннями - 29779,00 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 7444,75 грн.).

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.06.2017 року № про збільшення суми грошового зобов`язання з військового збору на суму 649,11 грн. (в тому числі за податковими зобов`язаннями - 519,29 грн., за штрафними (фінансовими) санкціями - 129,82 грн.).

Визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ДФС у Харківській області від 08.06.2017 року № про застосування штрафних санкцій у сумі 12741,18 грн. за донарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Визнати протиправною та скасувати вимогу ГУ ДФС у Харківській області від 08.06.2017 року №Ф- про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на суму 70378,95 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.О. Бегунц
Судді(підпис) (підпис) О.П. Лях З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 04.06.2019 року