Справа № 351/1256/18
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4949/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Запотічний І.І.,

суддя Матковська З.М.

секретар судового засідання Гнатик А.З.

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру України в Івано-Франківської області на рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2019 року (головуючий суддя Калиновський М.М., м.Снятин, Івано-Франківська область) у справі № 351/1256/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Державного кадастру в Івано-Франківській області Рибака Богдана Тарасовича, Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2018 року ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області Рибака Б.Т., Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області, в якому просив:

- визнати неправомірними дії державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель України, провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель Богородчанському, Галицькому, Тисменицькому, Тлумацькому районах, м. Івано-Франківську та м.Тисмениці Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення №372/0/92-18-ДК/0060П/07/01/-18 від 04.05.2018р. та розгляду адміністративного провадження за даним протоколом;

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 07.06.2018р. № 372/0/92-18-ДК/0105По/08/01/-18 та закрити провадження по адміністративній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликався на те, що Управлінням з контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області було проведено обстеження та перевірку земельних ділянок, які розташовані на території с. Велика Кам`янка П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області. За результатами проведеної перевірки державний інспектор склав щодо позивача, як директора ПП «Богдан і К», протокол про адміністративне правопорушення від 04.05.2018р. №372/0/92-18-ДК/0060П/07/01/-18 за самовільне зайняття земельної ділянки. Постановою від 07.06.2018р. № 372/0/92-18-ДК/0105По/08/01/-18 директора ПФ «Богдан і К» ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Рішенням Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2019 року позов задоволено частково:

- визнано неправомірними дії державного інспектора у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель України, провідного спеціаліста відділу контролю за використанням та охороною земель у Богородчанському, Галицькому, Тисменицькому, Тлумацькому районах, м. Івано-Франківську та м.Тисмениці Управління контролю за використанням та охороною земель Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення №372/0/92-18-ДК/0060П/07/01/-18 від 04.05.2018р. та розгляду адміністративного провадження за даним протоколом;

- скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення від 07.06.2018р. № 372/0/92-18-ДК/0105По/08/01/-18 та закрити провадження по адміністративній справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 КУпАП;

- в решті адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням суду першої інстанції, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, Головне управління Держгеокадастру України в Івано-Франківської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт покликається на те, що відповідачами не було допущено жодних процесуальних та правових порушень при проведенні перевірки. Факт порушення земельного законодавства засвідчений відповідними процесуальними документами, складеними у встановленому законом порядку. Поряд з цим апелянт зазначає, що ПП «Богдан і К», директором якого є позивач, немало жодного права використовувати земельні ділянки як підрядник, оскільки, на переконання апелянта, Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України не є належним користувачем земельної ділянки, а отже не мала необхідного обсягу цивільної дієздатності на укладення договору підряду.

Позивач в судове засідання не з`явився, хоча про дату час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. У своєму відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , проти вимог апеляційної скарги заперечив, вважає їх необгрунтованим, просить у задоволенні скарги відмовити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Згідно ст.205 цього Кодексу адміністративного судочинства України, відсутність сторін у справі, належних чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.126 цього ж Кодексу не перешкоджає розгляду справи у їх відсутності. За цієї обставини, на підставі ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення - без змін, зважаючи на наступне.

Як встановлено судом Постановою Президії Національної академії аграрних наук України від 25.09.2014р. № 18 надано згоду на вилучення із землекористування ДП «Дослідне господарство «П`ядицьке» Прикарпатської державної сільськогосподарської дослідної станції НААН», та передачу в постійне користування Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції НААН земельних ділянок загальною площею 1845,272, з них: в т.ч. на території Годи-Добровідської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області 301,5 га,: сільськогосподарські угіддя - 282,8 га, з них: рілля - 282,8 га; під господарськими шляхами і прогонами - 4,6 га; під водою - 14,1 га.

19.12.2016 між Приватною фірмою «Богдан і К» та Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України укладено договір підряду № 19/16/2, згідно якого Приватна фірма «Богдан і К» зобов`язувалась надати комплекс послуг та робіт в процесі виробництва сільськогосподарської продукції, виконати послуги сільськогосподарською технікою в об`ємах і в строки згідно з даним договором власною та залученою технікою з використанням власного пального, посівного матеріалу та мінеральних добрив і засобів захисту. Надалі, контрагентами було укладено кілька додаткових угод. Так, відповідно до додаткової угоди № 10 до договору підряду від 22.12.2017р. сторони погодили структуру та вартість послуг з обробітку ґрунту, вирощування та збору врожаю, а відповідно до додаткової угоди № 11 від 31.01.2018р. - про виконання робіт на земельних ділянках належних Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції відповідно до чинного законодавства та Постанови Президії Національної академії аграрних наук України від 25.09.2014р.

Право користування земельними ділянками Прикарпатська державна сільськогосподарська дослідна станція підтверджувала довідкою міськрайонного управління у Коломийському районі та м. Коломиї ГУ Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 22.01.2018р., актом приймання-передачі земельних ділянок від 26.09.2014р.

Як вбачається зі змісту акту обстеження земельної ділянки Головного управління Держгеокадастру в Івано-Франківській області від 18.04.2018р., державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель Рибаком Б.Т., проведено обстеження перелічених нижче земельних ділянок, зокрема земельної ділянки площею 15,9214 га. За результатами обстеження земельних ділянок встановлено, що земельна ділянка площею 15,9214 га, яка розташована на території П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області на момент проведення обстеження самовільно зайнята шляхом товарного сільськогосподарського обробітку ПП «Богдан і К».

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки ГУ Держгеокадастру від 18.04.2018р. №372/0/92-18-ДК/374/АП/09/01/-18, державним інспектором у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель проведена перевірка при використанні земельних ділянок, зокрема земельної ділянки площею 15,9214 га. За результатами перевірки встановлено, що 18.04.2018р. ПП «Богдан і К», в особі директора ОСОБА_1 , вчинено самовільне зайняття вказаної земельної ділянки державної власності, шляхом товарного сільськогосподарського обробітку ПП «Богдан і К».

Позивач вважав дії відповідачів, а також прийняте ними рішення про притягнення до адміністративної відповідальності незаконними, а відтак подав звернувся до суду за захистом своїх права.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції дійшов висновку, що в діях позивача відсутні ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторін адміністративного правопорушення, передбаченого ст.53-1 КУпАП, у зв`язку з чим позивач не підлягає адміністративній відповідальності за зазначеною статтею.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції зважаючи на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 188 Земельного кодексу Українипорядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом, яким є Закон України «Про державний контроль за використанням та охороною земель».

Відповідно до ст. 2 Закону України №963-IV «Про державний контроль за використанням та охороною земель»одним з основних завдань державного контролю за використанням та охороною земель є забезпечення додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, фізичними та юридичними особами земельного законодавства України.

Положеннями ст. 9 зазначеного Закону визначено, що Державний контроль за використанням та охороною земель, дотримання вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюється, зокрема, шляхом проведення перевірок.

Згідно статті 10 Закону України №963-IV до повноважень державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель належить право в тому числі: складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності; передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, в яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 2 Земельного кодексу України земельні відносини - це суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею. Суб`єктами земельних відносин є громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування та органи державної влади.

Згідно вимог статті 125 Земельного кодексу Україниправо власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Згідно з пунктом «б» ч. 1 ст.211 Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок.

Згідно ч.1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з приписами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Вказані обставини, відповідно ст.33 Кодексу України про адміністративні правопорушення мають враховуватись і при накладенні адміністративних стягнень.

Статтею 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що самовільне зайняття земельної ділянки - тягне за собою накладення штрафу на громадян від десяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двадцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається у самовільному зайнятті земельної ділянки, суб`єктивна сторона характеризується прямим умислом. Винна особа усвідомлює відсутність у неї права на конкретну земельну ділянку, однак бажає її захопити.

Поняття самовільного зайняття земельної ділянки міститься у статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» від 19.06.2003 №963-IV та визначається як будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Відповідно, самовільному зайняттю земельних ділянок притаманні такі юридичні ознаки, як: - з об`єктивної сторони - це будь-які дії особи, які свідчать про фактичне заволодіння чи використання земельної ділянки; - відсутність при цьому відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її відчуження або надання у користування; - відсутність вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки; - такі дії є неправомірними, тобто їх правомірність не закріплена жодним нормативно-правовим актом України;- з суб`єктивної сторони - такі дії є винними.

Отже, використання земельної ділянки за відсутність правовстановлюючих документів є ознакою самовільного зайняттям вказаної земельної ділянки.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду України від 22 листопада 2010 року у справі №3-27г10, Верховного Суду 13 березня 2018 року №397/1142/17 (2-а/397/48/17) (провадження №К/9901/327/18).

Матеріалами справи підтверджується, що на момент проведення обстеження відповідачами ПП «Богдан і К», директором якого є позивач, здійснювало товарно сільськогосподарський обробіток земельної ділянки площею 15,9214 га (кадастровий номер НОМЕР_1 ), яка розташована на території с. Велика Кам`янка П`ядицької сільської ради об`єднаної територіальної громади Коломийського району Івано-Франківської області. Вказані роботи на підставі Договору підряду №19/16/2 від 19.12.2016 року та додаткових угод до договору, за яким ПП «Богдан і К» (підрядник) зобов`язувався надати Прикарпатській державній сільськогосподарській дослідній станції Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України (замовник) комплекс послуг та робіт в процесі виробництва сільськогосподарської продукції. Відтак, на переконання суду, позивач надаючи послуги шляхом товарного сільськогосподарського обробітку спірної земельної ділянки, діяв правомірно, оскільки усі дії вчиняв на виконання цивільно-правової угоди, яка є чинною, а її виконання не заперечується сторонами.

Позивач не несе обов`язку перевіряти наявність у свого контрагента правовстановлюючих документів, зважаючи на презюмування правомірності діяльності такого контрагента та законності розпорядження наявного у нього майна, а отже покликання відповідача на недійсність укладеного між ПП «Богдан і К» Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України в силу відсутності в останнього, на думку апелянта, речового права щодо згаданої вище земельної ділянки, суд вважає передчасним. За наявності у відповідачів сумнівів щодо законності розпорядження чи користування Прикарпатською державною сільськогосподарською дослідною станцією Інституту сільського господарства Карпатського регіону Національної академії аграрних наук України згаданими земельними ділянками вони повинні вживати відповідних заходів в межах наданих законом повноважень.

Відтак, колегія суддів приходить висновку, що дії ОСОБА_1 не утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з. ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та прийняв рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржувану ухвалу слід залишити без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру України в Івано-Франківської області залишити без задоволення, а рішення Снятинського районного суду Івано-Франківської області від 12 березня 2019 року у справі № 351/1256/18 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. І. Запотічний
З. М. Матковська