Справа № 280/2109/19
Суддя: Прасов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 червня 2019 року о/об 09 год. 05 хв.Справа № 280/2109/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Прасова О.О. при секретарі Новіковій Д.А., розглянувши у місті Запоріжжі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 )

до Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; )

про визнання протиправною та скасування податкової вимоги,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (надалі - відповідач, ГУ ДФС у Запорізькій області), в якому позивач, з урахуванням уточнення позовних вимог (а.с.29-33), просить суд: визнати протиправною і скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-32076-54 від 21.02.2019.

У позові зазначено, що з 03.05.2017 позивач є фізичною особою-підприємцем, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію від 05.05.2017. Позивач є платником єдиного податку 3 групи за ставкою 5%. Основним видом його господарської діяльності є діяльність у сфері права, КВЕД 69.10, яку він здійснює за адресою: АДРЕСА_2 . З 10.10.2017 позивач перебуває на обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. 28.04.2017 позивачем отримано свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серії ЗП №001262 від 28.04.2017 виданого радою адвокатів Запорізької області. З часу реєстрації фізичною особою-підприємцем позивачем здійснювалась щоквартальна сплата єдиного податку з доходів, одержаних від підприємницької діяльності та сплачувався єдиний соціальний внесок у строк та розмірах визначених законодавством України. 02.03.2019 позивач отримав поштою Вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2019 за №Ф-32076-54, в якій ГУ ДФС у Запорізькій області повідомило його про те, що станом на 31.10.2018 у нього мається заборгованість за сплати ЄСВ у розмірі 6897 гри. 90 коп. та вимагає сплатити цю суму відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Не погоджуючись із вище зазначеною вимогою, відповідно до ч.4 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», позивачем здійснено оскарження в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України. 25.04.2019 позивачем отримано відповідь від ДФС України за результатами адміністративного оскарження вимоги. Згідно прийнятого рішення ДФС України у задоволені скарги відмовлено. На думку позивача, перебуваючи на податковому обліку, як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, він повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності, та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець 3-ої групи єдиного податку із зареєстрованими видами діяльності. Позивач вважає, що зазначена вимога є противоправною та прийнятою з порушенням законодавства України.

Позивач позов підтримав.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що згідно реєстраційних даних АІС Податковий Блок ОСОБА_1 перебуває на обліку, як фізична особа-підприємець з 03.05.2017 та як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат), встановлення ознаки з 10.10.2017. Інформація щодо припинення/зупинення незалежної професійної діяльності - відсутня. Відповідно до облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів, загальна сума заборгованості по ОСОБА_1 станом на 31.01.2019 становить 6897,90 грн. (у т.ч.: недоїмка зі сплати єдиного внеску - 6897,90 грн., штрафи - 00,00 грн. та пеня - 00,00 грн.). На підставі цих даних ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано вимогу про сплату боргу від 21.02.2019 за №Ф-32076-54, згідно вимог чинного законодавства. Сума боргу по єдиному внеску виникла за рахунок: зобов`язання по незалежній професійній діяльності за жовтень - грудень 2017 року 2112,00 грн. (3200,00 грн. х 22% х 3 = 2112,00 грн.); зобов`язання, по незалежній професійній діяльності за січень - березень 2018 року становить 2457,18 грн. (3723,00 грн. х 22% х 3 = 2457,18 грн.); зобов`язання, по незалежній професійній діяльності за квітень - червень 2018 року становить 2457,18 грн. (3723,00 грн. х 22% х 3 = 2457,18 грн.); зобов`язання, по незалежній професійній діяльності за липень - вересень 2018 року становить 2457,18 грн. (3723,00 грн. х 22% х 3 = 2457,18 грн.); зобов`язання, по незалежній професійній діяльності за жовтень - грудень 2018 року становить 2457,18 грн. (3723,00 грн. х 22% х 3 = 2457,18 грн.); зобов`язання, як фізичної особи - підприємця за січень - березень 2018 року становить 2457,18 грн. (3723,00 грн. х 22% х 3 = 2457,18 грн.); зобов`язання, як фізичної особи - підприємця за квітень - червень 2018 року становить 2457,18 грн. (3723,00 грн. х 22% х 3 = 2457,18 грн.); зобов`язання, як фізичної особи - підприємця за липень - вересень 2018 року становить 2457,18 грн. (3723,00 грн. х 22% х 3 = 2457,18 грн.); зобов`язання, як фізичної особи - підприємця за жовтень - грудень 2018 року становить 2457,18 грн. (3723,00 грн. х 22% х 3 = 2457,18 грн.). Загальна сума сплати єдиного внеску, відповідно до облікових даних інформаційної системи органу доходів і зборів ОСОБА_1 станом на 31.01.2019 становить 14871,54 грн. Відповідно: 21769,44 - 14871,54 = 6897,90 (нараховано) - (сплачено) = (зобов`язання/борг). На думку відповідача, оскаржувана позивачем вимога про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2019 №Ф-32076-54 сформована на законних підставах.

Відповідач проти позову заперечував.

Ухвалою судді від 10.05.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та призначено судове засідання на 03.06.2019.

Розглянувши наявні матеріали та фактичні обставини справи, дослідивши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд з`ясував наступне.

ОСОБА_1 з 03.05.2017 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Також, у Виписці з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зазначено основний вид економічної діяльності ОСОБА_1: 69.10 - Діяльність у сфері права.

У Витязі з реєстру платників єдиного податку від 05.05.2017 зазначено, що з 03.05.2017 ОСОБА_1 перебуває на спрощеній системі оподаткування, група та ставка платника єдиного податку - 3, види господарської діяльності: 69.10 - «Діяльність у сфері права»; 70.22 - «Консультування з питань комерційної діяльності й керування»; 68.20 - «Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна»; 63.99 - «Надання інших інформаційних послуг».

Позивачем надано до суду Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №ЗП 001262 від 28.04.2017, згідно з яким ОСОБА_1 на підставі Рішення Ради адвокатів Запорізької області від 28.04.2017 за №8 має право на заняття адвокатською діяльністю.

Також, позивачем надано до суду: 1) Звіт про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2018 рік (отриманий ГУ ДФС у Запорізькій області 07.02.2019), в якому зазначено: «Сума чистого доходу (прибутку), заявлена в податковій декларації/Самостійно визначена сума доходу/Частка розподілення доходу» - протягом січня - грудня 2018 року щомісяця 3723,00 грн. 00 коп., усього 44676 грн. 00 коп.; «Розмір єдиного внеску» - 22%; «Сума нарахованого єдиного внеску» - протягом січня - грудня 2018 року щомісяця 819 грн. 06 коп., усього 9828 грн. 72 коп.; 2) Платіжні доручення про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування: №26 від 16.03.2018 на суму 2457,18 грн. за січень - березень 2018 року; №37 від 27.06.2018 на суму 2457,18 грн. за квітень - червень 2018 року; №46 від 01.10.2018 на суму 2457,18 грн. за липень - вересень 2018 року; Квитанцію про сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №0.0..2 від 30.11.2018 на суму 7500,00 грн.

Відповідачем не подано до суду доказів у спростування наведених документів, наданих до суду позивачем.

У Вимозі про сплату боргу (недоїмки) №Ф-32076-54 від 21.02.2019 ГУ ДФС у Запорізький області вимагається від позивача сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 6897 грн. 90 коп. (з якої 6897 грн. 90 коп. - на р/р0833), яка виникла станом на 31.01.2019 відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

У Рішенні Державної фіскальної служби України №18123/6/99-99-11-05-02-25 від 17.04.2019 за результатами розгляду скарги позивача щодо скасування Вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-32076-54 від 21.02.2019 ГУ ДФС у Запорізький області зазначено наступне: «… З матеріалів справи вбачається, що Скаржник перебуває на обліку, як фізична особа-підприємець з 03.05.2017 та як особа, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат) - 28.04.2017. При цьому станом на дату формування оскаржуваної вимоги Скаржник не перебував в стані припинення підприємницької діяльності. Інформація щодо припинення/зупинення незалежної професійної діяльності - відсутня. Відповідно до даних інформаційної системи органу доходів і зборів, загальна сума заборгованості Скаржника, станом на 31.01.2019, становила 6897,90 грн. На підставі цих даних ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2019 №Ф-32076-54, відповідно до вимог чинного законодавства. За таких обставин, керуючись п.4 розділу ІV Порядку розгляду контролюючими органами скарг на вимоги про сплату недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та на рішення про нарахування пені та накладення штрафу, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 09.12.2015 №1124, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.02.2016 за №178/28308, вирішила вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 21.02.2019 №Ф-32076-54 ГУ ДФС у Запорізькій області залишити без змін, скаргу фізичної особи-підприємця, адвоката ОСОБА_1 від 11.03.2019 №б/н - без задоволення. …».

Вирішуючи спір по суті суд, враховуючи викладене вище, виходить з наступного.

1. У ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, що платниками єдиного внеску є: (…); 4) фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування; 5) особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності; (…).

Відповідно до пп.4 п.6.7 Розділу VІ «Порядку обліку платників податків і зборів», затвердженого 09.12.2011 Наказом Міністерства фінансів України №1588 (у редакції наказу

Міністерства фінансів України 22.04.2014 за №462), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 29.12.2011 за №1562/20300, якщо фізична особа зареєстрована як підприємець та при цьому така особа провадить незалежну професійну діяльність, така фізична особа обліковується у контролюючих органах як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності. У такому разі фізична особа зобов`язана подати особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем свого постійного проживання заяву за формою №5-ОПП з позначкою «Зміни» та копію документа, що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності, визначеного у підпункті 1 цього пункту.

У «Поясненнях до Класифікації видів економічної діяльності (КВЕД-2010)», які є додатком до Методологічних основ та пояснень до позицій національного класифікатора ДК 009:2010 «Класифікація видів економічної діяльності» (надалі - КВЕД-2010), затверджених 23.12.2012 Наказом Державного комітету статистики України №396, зазначено: «… 69.1 Діяльність у сфері права. 69.10 Діяльність у сфері права. Цей клас включає: - юридичне представництво інтересів однієї сторони, що виступає проти іншої сторони в судах або інших судових органах, як особисто членами колегії адвокатів, так і під їх керівництвом: консультаційні послуги та представництво в цивільних справах; консультаційні послуги та представництво в кримінальних справах; консультаційні послуги та представництво в трудових суперечках; - загальні консультації та складання юридичних документів: свідоцтв про реєстрацію підприємств, статутів підприємств та інших документів, пов`язаних зі створенням підприємств; патентів і авторських прав; підготовку різних юридичних документів, заповітів, доручень тощо; - діяльність державних та приватних нотаріусів, судових виконавців, третейських суддів, експертів і арбітрів. Цей клас не включає: - судову діяльність, див.84.23. …».

Враховуючи наведене, нормами права не заборонено бути позивачу фізичною особою-підприємцем та перебувати у такому статусі на обліку у контролюючого органу.

За матеріалами справи позивач зареєстрований як підприємець та провадить незалежну професійну діяльність, а отже повинен обліковуватись у відповідача як фізична особа - підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

2. У п.65.3 ст.65 Податкового кодексу України зазначено, що для взяття на облік фізичної особи, яка має намір провадити незалежну професійну діяльність, така особа повинна подати заяву та документи особисто (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) або через уповноважену особу до контролюючого органу за місцем постійного проживання.

Відповідач не довів, що позивач звертався до нього особисто або через уповноважену особу із заявою та документами щодо взяття позивача на облік як самозайнятої особи.

Взяття на облік фізичної особи - підприємця підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, що надсилається (видається) фізичній особі - підприємцю у порядку, встановленому Законом України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" (п.65.5 ст.65 Податкового кодексу України).

Фізичній особі, яка провадить незалежну професійну діяльність, довідка про взяття на облік платника податків видається контролюючим органом із зазначенням строку, якщо такий строк вказаний у свідоцтві про реєстрацію чи іншому документі (дозволі, сертифікаті тощо), що підтверджує право фізичної особи на провадження незалежної професійної діяльності (п.65.7 ст.65 Податкового кодексу України).

Доказів взяття позивача на облік як фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, відповідач до суду не надав.

3. У ст.13 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» зазначено, що адвокат, який здійснює адвокатську діяльність індивідуально, є самозайнятою особою.

Згідно з пп.14.1.226 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України самозайнята особа - це платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності. Незалежна професійна діяльність - це участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.

Відповідно до п.63.5 ст.63 Податкового кодексу України всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом. Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.

Облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів (п.65.2 ст.65 Податкового кодексу України).

Як зазначено у пп.65.4.4 п.65.4 ст.65 Податкового кодексу України, контролюючий орган відмовляє в розгляді документів, поданих для взяття на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі: коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа.

Отже, Податковий кодекс України передбачає обов`язок самозайнятих осіб стати на облік у контролюючому органі. При цьому, такий обов`язок передбачено у разі коли особа здійснює підприємницьку діяльність, а також у разі, коли особа здійснює незалежну професійну діяльність.

Однак, необхідно зазначити, що контролюючий орган відмовляє у повторному взятті на облік особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, у разі коли фізична особа вже взята на облік як самозайнята особа. Такий обов`язок контролюючого органу передбачено пп.65.4.4 п.65.4 ст.65 Податкового кодексу України.

Тобто, якщо особа взята на облік як самозайнята особа, яка здійснює підприємницьку діяльність, вона не повинна повторно ставати на облік та подавати документи як особа, яка здійснює незалежну професійну діяльність.

З огляду на викладене вище, ОСОБА_1 , перебуваючи на податковому обліку як фізична особа-підприємець на спрощеній системі оподаткування, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності.

4. Відповідно до п.2 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - це консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Як зазначено у п.3 ч.1 ст.7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», єдиний внесок нараховується: для платників, зазначених у пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, які обрали спрощену систему оподаткування, - на суми, що визначаються такими платниками самостійно для себе, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.

Максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок (п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід), та підлягає сплаті щомісяця; (п.5 ч.1 ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»).

У ч.5 ст.8 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, що єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску. (…).

Згідно з ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (…) платники єдиного внеску, зазначені у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок. Періодом, за який платники єдиного внеску подають звітність до органу доходів і зборів (звітним періодом), є календарний місяць, крім платників, зазначених у пунктах 4 і 5 частини першої статті 4 цього Закону, для яких звітним періодом є календарний рік. У разі державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця її останнім звітним періодом є період з дня закінчення попереднього звітного періоду до дня державної реєстрації припинення підприємницької діяльності такої фізичної особи.

Статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» установлено у 2018 році мінімальну заробітну плату: у місячному розмірі з 1 січня - 3723 гривні.

Отже, у 2018 році розмір мінімального страхового внеску у місяць становив 819 грн. 06 коп. (819 грн. 06 коп. = 3723 грн. 00 коп. х 22%).

Позивачем надано докази сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за січень - вересень 2018 року щоквартально у розмірі 2457 грн. 18 коп. та у листопаді 2018 року у розмірі 7500 грн. 00 коп.

Тобто, позивач своєчасно сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування як платник єдиного податку, згідно з п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

5. Порядок обліку та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями з ознакою провадження незалежної професійної діяльності Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не передбачений.

Водночас, п.16 розділу IV «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженого 14.04.2015 Наказом Міністерства фінансів України №435 (у редакції наказу Міністерства фінансів України від 15.05.2018 за №511), зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 23.04.2015 за №460/26905 (надалі - «Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), передбачено, що фізичні особи-підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі Звіти (додаток 5).

При цьому, у п.10 розділу IV «Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, що фізичні особи-підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт згідно з додатком 5 до цього Порядку.

Таким чином, «Порядок формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» не містить форми «окремого Звіту» для фізичних осіб-підприємців, які мають ознаку незалежної професійної діяльності.

Аналіз змісту наведених норм права, у розрізі положень Податкового кодексу України, дає підстави для висновку, що необхідність подачі окремих звітів щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування виникає лише у разі, якщо особа, яка провадить незалежну професійну діяльність та одночасно є фізичною особою-підприємцем, здійснює відмінні види діяльності.

Слід зауважити, що позивач здійснюючи підприємницьку діяльність за кодом КВЕД 69.10 - діяльність у сфері права та адвокатську діяльність займається одним і тим же видом підприємницької діяльності і у нього не виникає обов`язку подання звітності як особи, що провадить незалежну професійну діяльність, адже у такому випадку буде мати місце подвійний облік ідентичної господарської діяльності, а відповідно і подвійне оподаткування, що суперечить принципам податкового законодавства.

Отже, суд приходить до висновку, що позивач, повинен перебувати на податковому обліку як фізична особа-підприємець з ознакою провадження незалежної професійної діяльності та вести єдиний податковий облік та сплату податків саме як фізична особа-підприємець платник єдиного податку 3-ї групи за видом діяльності у сфері права (КВЕД 69.10).

Практика Європейського суду з прав людини (відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» підлягає застосуванню судами як джерело права), яка сформувалась з питань імперативності правил про прийняття рішення на користь платників податків, слідує, що у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків, слід віддавати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків (справи «Серков проти України» (заява №39766/05), «Щокін проти України» (заяви № 23759/03 та №37943/06)).

Враховуючи наведене, Вимога про сплату боргу (недоїмки) №Ф-32076-54 від 21.02.2019 є протиправною та підлягає скасуванню.

У ст.19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене вище, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Доводи відповідача не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1 ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.9, 77, 132, 139, 143, 243-246 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити у повному обсязі.

Визнати протиправною та скасувати Вимогу №Ф-32076-54 від 21.02.2019 Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) про сплату боргу (недоїмки), якою від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) вимагається сплатити борг з недоїмки по єдиному внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у загальній сумі 6897 грн. 90 коп. (з якої 6897 грн. 90 коп. - на р/р0833), яка виникла станом на 31.01.2019 відповідно до ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів.

Стягнути на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ІПН НОМЕР_1 ) з бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, Запорізька область, м.Запоріжжя, проспект Соборний, буд.166; ) судові витрати у сумі 768 грн. 40 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295, 297 КАС України.

Повний текст судового рішення складено 03.06.2019.

Суддя О.О. Прасов