Справа № 160/4245/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2019 року Справа № 160/4245/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
1. 10.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради, в якому просить суд:
- визнати незаконним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради, у формі протоколу засідання комісії виконкому районної у місті ради по вирішенню питань, пов`язаних із наданням населенню субсидій і державних допомог від 05.04.2019 року № 04-1, в частині відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні житлової субсидії з 01.02.2019 року;
- зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про надання з 01.02.2019 року житлової субсидії за місцем фактичного проживання, з урахуванням висновків суду про протиправність відмови в призначенні вказаного виду допомоги.
2. Ухвалою суду від 11.05.2019 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в адміністративній справі №160/4245/19 та призначено розгляд справи на 30.05.2019 року.
3. Також, ухвалою суду від 11.05.2019 року було витребувано у відповідача належним чином завірені копії:
- розпорядження від 04.03.2019 року відносно позивача;
- звернення (заява) позивача від 25.03.2019 року про надання з 01.02.2019 року останній житлової субсидії за місцем фактичного проживання;
- лист від 09.04.2019 року № Р-559/063;
- витяг з протоколу засідання комісії від 05.04.2019 року № 04-1.
4. 16.05.2019 року від відповідача до канцелярії суду надійшов відзив на адміністративний позов з додатками та доказами направлення позивачу.
5. За приписами статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
6. Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
7. У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
8. Отже, рішення у даній справі приймається судом 30.05.2019 року, тобто у межах строку, встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
9. У вересні 2018 року позивач переїхала з м . Алушта АРК Крим до м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, а саме до квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , власником якої є позивач.
11. Відповідно до листа Р-559/063 від 25.03.2019 року та витягу з протоколу засідання комісії виконкому районної у місті ради по вирішенню питань, пов`язаних з наданням населенню субсидій і державних допомог від 05.04.2019 року № 04-1 , у призначенні житлової субсидії їй було відмовлено.
12. Позивач вважає рішення відповідача, прийняте у формі протоколу засідання комісії виконкому районної у місті ради по вирішенню питань, пов`язаних з наданням населенню субсидій і державних допомог від 05.04.2019 року № 04-1 , таким, що не відповідає нормам діючого законодавства, та таким, що порушує її права у зв`язку із чим звернулася до суду за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА
13. У лютому 2019 року позивач надала до управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної у місті Кривий Ріг ради заяву та пакет документів для оформлення субсидії за адресою фактичного проживання: АДРЕСА_2 . Відповідно до наданих документів заявниця зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_3 . Відповідно до довідки Управління пенсійного фонду Російської Федерації в м.Алушта від 21. 02. 2019 № 143638/2 гр. ОСОБА_1 отримує пенсію в вищезазначеній установі у розмірі 10 447, 41 карбованців.
15. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта гр. ОСОБА_1 має у власності квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2011 року. У цьому житловому приміщенні ніхто не зареєстрований.
16. У призначенні субсидії позивачу було відмовлено, оскільки остання є власником квартири, в якій не зареєстрована (розпорядження від 04.03.2019 року №0114/1439).
17. Згідно із зазначеною постановою субсидія може бути призначена, за рішенням комісії, внутрішньо переміщеним особам, які винаймають житло, відповідно до довідки внутрішньо переміщеної особи.
18. 25.03.2019 року позивач надала до управління праці та соціального захисту населення виконкому Саксаганської районної ради заяву з проханням розглянути справу про призначення їй субсидії за рішенням комісії виконкому районної у місті ради по вирішенню питань, пов`язаних з наданням населенню субсидій і державних допомог.
19. Позивачу вдруге було відмовлено у призначенні субсидії, як виняток, за місцем фактичного проживання, оскільки остання не надала довідку про неотримання субсидії за місцем реєстрації та мешкає у власному житлі, в якому не зареєстрована.
ІV. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
22. Квартира, в якій мешкає позивач, належить їй на праві власності на підставі договору купівлі-продажу від 23.04.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Лігутою Л.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1008.
23. Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 , станом на 23.03.2011 року власником цієї квартири є позивач - ОСОБА_1 .
24. 15.02.2019 року позивач звернулась до Відповідача з заявою про призначення їй житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з 01.02.2019 року.
25. За результатами розгляду вищевказаної заяви позивача від 15.02.2019 року відповідачем було прийнято рішення про відмову останній у призначенні житлової субсидії з 01.02.2019 року, оскільки позивач ОСОБА_1 є власником квартири, в якій не зареєстрована, що підтверджується розпорядженням від 04.03.2019 року №0114/1439.
26. 03.2019 року позивач повторно звернулася до відповідача із заявою про призначення їй житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг.
27. Відповідно до листа Р-559/063 від 25.03.2019 року та витягу з протоколу засідання комісії виконкому районної у місті ради по вирішенню питань, пов`язаних з наданням населенню субсидій і державних допомог від 05.04.2019 року № 04-1 , у призначенні житлової субсидії ОСОБА_1 було відмовлено.
28. Отже, позивачу рішенням засідання комісії з питань субсидій та надання соціальної допомоги населенню (протокол №04-1) було відмовлено в призначені житлової субсидії, на підставі п.8 Положення, затвердженого ПКМУ від 21.10.1995 року №848 зі змінами, як виняток.
29. Так, не погодившись із вищевказаною відмовою у призначені житлової субсидії, починаючи з 01.02.2019 року, ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
30. Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.
31. За частиною другою цієї статті адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.
32. Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.
33. Згідно з частиною першою, другою статті 4 Закону № 1706-VII факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.
34. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.
35. Згідно з частиною першою статті 5 Закону № 1706-VII довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.
36. Відповідно до пункту 10 частини першої статті 9 Закону № 1706-VII внутрішньо переміщена особа має право на отримання соціальних та адміністративних послуг за місцем перебування.
37. Відповідно до статті 3 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» (далі - Закон № 1382-IV) реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. У цій же статті передбачено, що документами, до яких вносяться відомості про місце проживання, є паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист.
38. З огляду на наведене вище, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання в розумінні Закону № 1382-IV. Разом з тим, призначення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам має свої особливості, зумовлені обставинами, які змусили цих осіб залишити своє місце проживання.
39. За частиною другою статті 2 Закону № 1382-IV реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
40. За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
41. Так, за змістом положень Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» з метою реалізації соціальних прав та державних соціальних гарантій громадян, встановлених Конституцією України, забезпечення потреб людини в матеріальних благах і послугах, держава гарантує забезпечення основних потреб громадян на рівні встановлених законом державних соціальних стандартів і нормативів, а також надає певній категорії громадян пільги і субсидії, зокрема, у сфері житлово-комунального обслуговування (статті 1,2,9 Закону).
42. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.
43. Положеннями статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
44. Суд зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року №848 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року № 329) затверджено Положення про порядок призначення житлових субсидій (далі - Положення №848).
45. Відповідно до пунктів 2, 3 Положення № 848 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).
46. Призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюється структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних, районних у мм. Києві і Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі їх створення) рад (далі - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення).
47. Згідно з п. 13 Положення № 848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання): заяву про призначення та надання житлової субсидії у грошовій формі через АТ "Ощадбанк" за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики; довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такі доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру; копію договору про реструктуризацію заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг (у разі наявності); договір найму (оренди) житла (у разі наявності).
48. Заява та декларація можуть бути надіслані структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання заявника (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання) поштою або в електронній формі через офіційний веб-портал Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування з накладенням кваліфікованого електронного підпису, створеного шляхом додавання до заяви в електронній формі ідентифікаційних даних декларанта, підтверджених у процесі автентифікації з використанням електронної системи ідентифікації, що використовує базу клієнтських даних банків.
48. За приписами до абз. 3 п. 8 Положення № 848 за рішенням комісії житлова субсидія може призначатися одному із членів домогосподарства, які не зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому без укладеного договору найму (оренди) житла, у разі, коли вони є внутрішньо переміщеними особами.
50. Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії у випадках, передбачених абзацами другим і третім цього пункту, приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства (абз. 4 п. 8 Положення № 848).
51. Відповідно до абз. 16 п. 14 Положення № 848 у разі неподання органами місцевого самоврядування або уповноваженими ними органами відомостей про склад зареєстрованих у житловому приміщенні осіб у строки, встановлені цим Положенням, а також відсутності таких відомостей рішення про кількість членів домогосподарства, на яких призначається житлова субсидія, приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства.
52. З наведених правових норм випливає, що за рішенням комісії на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства може бути призначена субсидія одному із членів домогосподарства, які не зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), але фактично проживають у ньому без укладеного договору найму (оренди) житла, у разі, коли вони є внутрішньо переміщеними особами.
53. Рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії у випадках, передбачених абзацами другим і третім цього пункту, приймається комісією на підставі акта обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства (абз. 4 п. 8 Положення).
54. Отож, отримання внутрішньо переміщеними особами соціальних виплат, передбачає, серед іншого, субсидії, не ставиться у залежність від факту реєстрації їхнього місця проживання. Необхідною умовою для реалізації такого право є перебування на обліку внутрішньо переміщених осіб.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
55. З матеріалів справи вбачається, що місцем проживання ОСОБА_1 є: АДРЕСА_5 Крим, АР Крим .
56. Водночас, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою і перебуває на обліку за місцем її фактичного проживання - АДРЕСА_4 .
57. Отже, судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що позивач, ОСОБА_1 ,фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 , про що також не заперечує відповідач.
58. З метою отримання субсидії за адресою свого фактичного проживання позивач звернулася до Управляння як органу, що здійснює соціальні виплати на території, де вона перебуває на обліку, із заявою відповідного змісту, до якої, з-поміж іншого, було долучено довідку про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що також не заперечується відповідачем.
59. Спір виник у зв`язку з відмовою Управління призначити позивачу субсидію з посиланням на пункт 8 Положення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року, зі змінами, оскільки, як зазначає відповідач остання є власницею квартири, у якій фактично не зареєстрована.
60. Проте, суд з такими твердженнями відповідача не може погодитися.
61. У контексті спірних відносин, з огляду на їх правове регулювання, та обставина, що позивач перебуває на обліку внутрішньо переміщених осіб є достатньою підставою для вирішення питання про призначення їй субсидії за місцем її фактичного проживання, зазначеного в довідці про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб, а тому з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про те, що оскаржуване рішення Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради, у формі протоколу засідання комісії виконкому районної у місті ради по вирішенню питань, пов`язаних із наданням населенню субсидій і державних допомог від 05.04.2019 року № 04-1, в частині відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні житлової субсидії з 01.02.2019 року є протиправним та підлягає скасуванню.
62. Щодо позовних вимог позивача про зобов`язання Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про надання з 01.02.2019 року житлової субсидії за місцем фактичного проживання, слід зазначити про таке.
63. З метою гарантувати дотримання і захист прав та інтересів позивача у спірних правовідносинах від порушень з боку суб`єкта владних повноважень суд дійшов висновку про необхідність зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 25.03.2019 року про надання житлової субсидії з 01.02.2019 року за місцем її фактичного проживання з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
64. Проаналізувавши встановлені під час судового розгляду обставини справи, необґрунтованість заперечень відповідача проти позовних вимог та доказів на підтвердження правомірності винесеного рішення, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
65. Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
66. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
67. Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
71. Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
72. Частиною 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
73. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
74. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності прийнятого останнім оскаржуваного рішення.
75. Отже, з системного аналізу матеріалів справи суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, у зв`язку із чим позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, підлягають задоволенню, та визнанню протиправним та скасуванню рішення Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради, у формі протоколу засідання комісії виконкому районної у місті ради по вирішенню питань, пов`язаних із наданням населенню субсидій і державних допомог від 05.04.2019 року № 04-1, в частині відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні житлової субсидії з 01.02.2019 року та зобов`язанню Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 25.03.2019 року про надання з 01.02.2019 року житлової субсидії за місцем фактичного проживання, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
76. У відповідності до ст. 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до положення Закону України «Про судовий збір».
77. Керуючись статтями 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
78. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
79. Визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради, у формі протоколу засідання комісії виконкому районної у місті ради по вирішенню питань, пов`язаних із наданням населенню субсидій і державних допомог від 05.04.2019 року № 04-1, в частині відмови ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у призначенні житлової субсидії з 01.02.2019 року.
80. Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Саксаганської районної у місті ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від 25.03.2019 року про надання з 01.02.2019 року житлової субсидії за місцем фактичного проживання, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.
81. Розподіл судових витрат не здійснювати.
82. Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_7 , фактичне місце реєстрації: АДРЕСА_4 , код ОКПП НОМЕР_2 ).
84. Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.
85. Повне рішення складено 30.05.2019 року.
Суддя В.В Ільков