Справа № 200/11129/18-а
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року справа №200/11129/18-а

приміщення суду за адресою: 84301, м. Краматорськ вул. Марата, 15

Перший апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаврищук Т.Г.

суддів: Сіваченка І.В.

Ястребової Л.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Селидівської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду (суддя Лазарєв В.В.) від 12 лютого 2019 року (повний текст рішення складений 22 лютого 2019 року в м.Словянськ) у справі №200/11129/18-а за позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області до Української загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 Селидівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Селидівська міська рада, відділ освіти Селидівської міської ради про застосування заходів реагування , -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Української загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 Селидівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Селидівська міська рада, відділ освіти Селидівської міської ради про застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкту, а саме будівлі Української загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 Селидівської міської ради за адресою: Донецька область, м.Селидове, м.Українськ, вул.Первомайська, 62 до повного усунення порушень, шляхом заборони експлуатації даного об`єкту.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року позов задоволено, застосовано заходи реагування у сфері державного нагляду шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) об`єкту, а саме будівлі Української загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 Селидівської міської ради, розташованої за адресою: місто Селидове, місто Українськ, вул. Первомайська, 62 до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Третя особа1 не погодившись з рішенням суду, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги третя особа1 посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права. Третя особа1 зазначає, що ні Кодекс цивільного захисту України, ні Закон України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» не містить в собі юридичне визначення «конкретних обставин, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей», переліку відповідних «небезпечних чинників», порушень вимог законодавства у сфері пожежної безпеки», наявність яких створює загрозу життю та здоров`ю людей. Дана категорія понять є оціночною, у зв`язку з чим трактування «загрози життю та здоров`ю людей», що створюється певним порушенням у сфері пожежної безпеки, повинно визначатися контролюючим органом і судом в кожному конкретному випадку окремо. Третя особа1 вважає, що у спірних правовідносинах позивачем не доведено і не доказано, що виявлені порушення безпосередньо створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Судом не прийнято до уваги, що Українська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №13 Селидівської міської ради є діючим закладом освіти, а відтак повна заборона експлуатації навчального закладу обмежує право вихованців на навчання. Обраний позивачем захід реагування, не в повній мірі відповідає критеріям пропорційності, так як зрозумілого обґрунтування застосуванню повного зупинення та заборони експлуатації будівель (споруд, приміщень) навчального закладу позивачем не наведено і належними доказами не доведено, що з урахуванням встановленого факту наявності порушень установлених законодавством вимог пожежної безпеки в будівлях і приміщеннях відповідача не дає підстав для висновку, що саме у такий спосіб буде досягнуто справедливого балансу між публічними інтересами та інтересами відповідача.

Позивачем подано заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідачем на адресу суду апеляційної інстанції надіслано заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Третьою особою2 на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надіслано заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Всі особи, які беруть участь у справі, у судове засідання не прибули, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, тому відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що Українська загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів №13 Селидівської міської ради є юридичною особою, зареєстроване 06.10.1994 р., номер запису у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 1 000088, ідентифікаційний код 21984070, місцезнаходження: 85485, Донецька обл., місто Селидове, місто Українськ, вулиця Первомайська, 63.

З 21 вересня 2018 року по 24 вересня 2018 року посадовими особами Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області на підставі наказу від 20 вересня 2018 року№296 проведено позапланову перевірку Української загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 Селидівської міської ради стосовно додержання (виконання) вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, за результатами якої складений акт, яким встановлені порушення норм пожежної і техногенної безпеки.

В ході перевірки посадовими особами було виявлено 46 порушень вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МНС України від 30.12.2014р. №1417, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 05.03.2015р. за № 252/26697 (далі - НАПБ А.01.001-2014) та Правил техногенної безпеки у сфері цивільного захисту на підприємствах, в організаціях, установах та на небезпечних територіях затверджених наказом МНС України від 15.08.2007 №557, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України від 03.09.2007 року № 1006/14273 (далі ПТБ), а саме:

- приміщення школи не обладнано системою протипожежного захисту (система пожежної сигналізації та система оповіщення про пожежу та управління евакуацією людей) відповідно до ДБП 13.2.5-56:2014 «Системи протипожежного захисту»;

- відповідним документом (наказом, інструкцією) не встановлено протипожежний режим;

- не розроблені інструкції про заходи пожежної безпеки для кожного приміщення об`єкта. Інструкції не вивішені на видних місцях;

- не визначено необхідну кількість первинних засобів пожежогасіння окремо для кожного приміщення, будівлі, території, згідно Правил експлуатації та типових норм належності вогнегасників, затверджених Наказом МВС України від 15 01.2018 №25;

- не проведено технічне обслуговування та перевірку пожежних кран-комплектів на працездатність шляхом пуску води;

- не проведено розгортання та згортання наново плоскоскладальних рукавів. Пожежний щит (стенд) не доукомплектований засобами пожежогасіння;

- на пожежному щиті (стенді) не вказано порядковий номер та телефон виклику пожежно-рятувальних підрозділів;

- для контролю працездатності мережі систем зовнішнього протипожежного водопроводу не проведено випробування на тиск та витрату води з оформленням акту;

- пожежні кран-комплекти не оснащені важелями для полегшення відкривання вентиля;

- дерев`яні елементи горищних покриттів не оброблені засобами вогнезахисту, які забезпечують І групу вогнезахисної ефективності;

- не проведено заміри опору ізоляції і перевірки спрацювання приладів захисту електричних мереж та електроустановок від короткого замикання;

- плани (схеми) евакуації людей на випадок пожежі не відповідають вимогам ДСТУ 7313:2013 «Знаки безпеки та системи евакуаційні фотолюмінісцентні». Двері евакуаційних виходів із спортивної зали не забезпечені внутрішніми запорами, які відчиняються зсередини без ключа;

- заблоковано бетонним блоком проїзд до будівлі школи;

- не заповнено отвори в протипожежних перешкодах, які відокремлюють електрощитові.

- не проведено технічне обслуговування вогнегасників відповідно до ДСТУ 4297-2004 «Технічне обслуговування вогнегасників. Загальні технічні вимоги»;

- приміщення актової зали та їдальні (розрахованих більш ніж на 50 осіб) не забезпечені двома евакуаційними виходами;

- усі кран-комплекти не укомплектовані важелями для полегшення відкривання вентиля;

- сходові клітини, внутрішні відкриті та зовнішні сходи, коридори, проходи та інші шляхи евакуації не забезпечені евакуаційним освітленням;

- у приміщеннях, які мають один евакуаційний вихід (їдальня, актова зала) допускається одночасне перебування більше 50 осіб;

- допущено зняття пристроїв для самозапилення дверей сходових кліток;

- під час експлуатації об`єкту допущено зниження рівня пожежної безпеки, а саме: зменшено нормативну висоту шляху евакуації з мінімально допустимої 2,0 м до фактичної 1,9 м (перший поверх - центральний вихід);

- двері на шляхах евакуації (перший поверх: північний вихід з коридору, виходи з коридору у сходові клітини (триповерхової частини будівлі) які забезпечені виходами назовні) відчиняються не за напрямком виходу з будівлі;

- на центральному виході допускається забивання одного полотна двостулкових дверей;

- двері евакуаційних входів назовні зі сходових клітин (триповерхової частини будівлі) не обладнані внутрішніми запорами, які відчиняються зсередини без ключів;

- адресний вказівник не освітлюється у нічний час.

- під час експлуатації об`єкту допущено зниження рівня пожежної безпеки, а саме: вихід з підвального поверху не влаштовано назовні та не відокремлений від першого поверху суцільною протипожежною перегородкою 1 го типу на висоту поверху (сходова клітина у двоповерховій частині школи);

- під час експлуатації об`єкту допущено зниження рівня пожежної безпеки, а саме: не має виходу назовні безпосередньо, або через вестибюль (хол) першого поверху, який відокремлено від приміщень протипожежними перегородками першого типу з відповідним заповненням прорізів (сходова клітина у двоповерховій частині школи);

- під час експлуатації об`єкту допущено зниження рівня пожежної безпеки, а саме: відсутні двері (обладнані приладами для самозачинення), що відокремлюють сходову клітину від поверху (сходова клітина у двоповерховій частині школи);

- для оздоблення підлоги коридорів та стелі тамбуру центрального виходу, застосовано матеріали, на які відсутні показники щодо пожежної небезпеки;

- допускається встановлення електророзетки на горючій основі (кабінет медичної сестри, їдальня);

- з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів здійснено не за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів (здійснено в скрутку) (спортивна зала, підвал, навіс над головним входом);

- на шляху евакуації (вихід зі спортивної зали) допускається улаштування виступу (поріг);

- в приміщенні бібліотеки допускається користування пошкодженою електророзеткою;

- не надано підтверджуючих документів помірної небезпеки щодо токсичності продуктів горіння, помірної димоутворювальної здатності та відповідності групам поширення полум`я Р111 та Р112 лінолеума;

- не проведено перевірку і огляд всіх пристроїв блискавозахисту відповідно до ДСТУ Б В.2.5-38:2008 «Інженерне обладнання будинків і споруд. Улаштування блисковкозахисту будівель і споруд»;

- не проведено ідентифікацію об`єкту, не складено Повідомлення про результати ідентифікації щодо визначення потенційної небезпеки та не узгоджено з органом державного нагляду у сфері цивільного захисту та техногенної безпеки;

- не забезпечено працюючий персонал засобами індивідуального захисту органів дихання згідно діючих нормативних актів;

- не розроблено та не затверджено положення, інструкції щодо виконання вимог техногенної безпеки;

- не забезпечено проходження навчання персоналу діям та способам захисту в разі виникнення аварійних ситуацій та аварій, із відповідними відмітками у журналі реєстрації вступного інструктажу з питань техногенної безпеки;

- не забезпечено обладнання інформаційно-довідкового куточку з питань цивільного захисту щодо конкретних дій у надзвичайних ситуаціях з урахуванням місцевих умов;

- не розроблена та не затверджена інструкція щодо дій персоналу у разі загрози або виникнення надзвичайних ситуацій;

- не розроблено план евакуації працюючого персоналу;

- не визначено щорічну потребу в навчанні керівного складу та фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту;

- не забезпечено розроблення і затвердження схеми оповіщення;

- не проведено навчання керівного складу і фахівців, діяльність яких пов`язана з організацією і здійсненням заходів з питань цивільного захисту на територіальних курсах підвищення кваліфікації керівних кадрів Навчально-методичного центру цивільного захисту та безпеки життєдіяльності Донецької області (а.с. 12 - 19).

Зафіксовані в акті перевірки порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки відповідачем не оспорюються.

На підставі наведеного акту, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, позивач відповідно до частини 7 статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» № 877-V (далі Закон № 877-V), частини 2 статті 68 Кодексу цивільного захисту України звернувся суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість доводів контролюючого органу щодо існування підстав для застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) шляхом повного зупинення експлуатації (роботи) будівлі Української загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 Селидівської міської ради, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Суд апеляційної інстанції погоджується із такими висновками на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 47 Кодексу цивільного захисту України (далі КЦЗ України) державний нагляд (контроль) з питань цивільного захисту здійснюється за додержанням та виконанням вимог законодавства у сферах техногенної та пожежної безпеки, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, за діяльністю аварійно-рятувальних служб, а також у сфері промислової безпеки та гірничого нагляду, поводження з радіоактивними відходами відповідно до Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно ч.ч. 1-2 ст. 64 КЦЗ України центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, уповноважений організовувати та здійснювати державний нагляд (контроль) щодо виконання вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту і діяльності аварійно-рятувальних служб. Центральний орган виконавчої влади, який здійснює нагляд (контроль) у сфері техногенної та пожежної безпеки, реалізує повноваження безпосередньо і через свої територіальні органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, районах у містах, містах обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення.

У відповідності до ч. 2 ст. 68 КЦЗ України у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно зі пунктом 1 Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2015 №1052 (зі змінами та доповненнями, далі - Положення), Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності.

Основними завданнями ДСНС є: реалізація державної політики у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності; здійснення державного нагляду (контролю) за додержанням і виконанням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб (підпункт 1, 2 пункту 3 Положення).

В силу приписів пункту 4 Положення, ДСНС відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, організовує і здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законів та інших нормативно-правових актів з питань техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, місцевими держадміністраціями, іншими державними органами та органами місцевого самоврядування, суб`єктами господарювання.

Пунктом 7 Положення визначено, що ДСНС здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Згідно з п. 1, 2 Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30.12.2014 №1417 (далі - ППБУ), ці Правила встановлюють загальні вимоги з пожежної безпеки до будівель, споруд різного призначення та прилеглих до них територій, іншого нерухомого майна, обладнання, устаткування, що експлуатуються, будівельних майданчиків, а також під час проведення робіт з будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту, технічного переоснащення будівель та споруд. Ці Правила є обов`язковими для виконання суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування (далі - підприємства), громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах.

За приписами частини третьої статті 55 КЦЗ України забезпечення пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Згідно із п.п. 1, 3, 8, 13, 19, 21, 22, 23 ч. 1 ст. 20 КЦЗ України на суб`єкта господарювання покладається обов`язок: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.

Частиною другою статті 68 КЦЗ України зазначено, що у разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Положеннями статті 70 КЦЗ України встановлено, що підставою для звернення центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів є, зокрема, недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами; нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу ймовірних надзвичайних ситуацій; неготовність до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, засобів цивільного захисту, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання.

Повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів можливо в тому випадку, якщо суб`єктом господарювання не дотримано вимоги пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, стандартами, нормами і правилами, за обов`язкової умови, що таке порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів погоджується з доводами відповідача про те, що вжиття заходів реагування на порушення тих чи інших правил пожежної безпеки слід оцінювати з урахуванням принципу пропорційності, що передбачає дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямовані такі заходи.

Статтею 3 Конституції України визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно ч. 3 ст. 3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Наявними в матеріалах справи документами підтверджено допущення закладом відповідача порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки. Зафіксовані в акті перевірки порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки відповідачем не оспорюються.

Колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про те, що існуючі порушення у сфері пожежної і техногенної безпеки, що зафіксовані в акті перевірки, в їх сукупності можуть кваліфікуватись як такі, що створюють реальну загрозу життю і здоров`ю людей.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що зазначені порушення не усуваються протягом тривалого часу, про що свідчать приписи про усунення порушень вимог законодавства у сферах пожежної, техногенної безпеки та цивільного захисту від 01.09.2015 року №59, від 06.06.2017 року №28, від 24.11.2017 року №78.

У зв`язку з цим, апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що застосовані судом заходи реагування у вигляді зупинення експлуатації будівлі Української загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №13 Селидівської міської ради не співрозмірні з виявленими порушеннями, які на сьогодні не усунуті.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на наведене, судова колегія дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з викладеним доводи апеляційної скарги не приймаються до уваги, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Селидівської міської ради на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі №200/11129/18-а - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 лютого 2019 року у справі №200/11129/18-а - залишити без змін.

Повне судове рішення складено 05 червня 2019 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 05 червня 2019 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Т.Г. Гаврищук

Судді: І.В. Сіваченко

Л.В. Ястребова