Справа № 826/16306/17
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого-судді: Кучми А.Ю.

суддів: Аліменка В.О., Безименної Н.В.,

за участю секретаря: Чуб Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2018 (м. Київ, дата складання повного тексту - 18.03.2019) у справі за адміністративним позовом 10 Хіммотологічного центру Міністерства оборони України до Головного управління Держпраці у Київській області про визнання протиправними та скасування припису і постанови,-

В С Т А Н О В И Л А:

10 Хіммотологічний центр Міністерства оборони України звернувся з позовом до Головного управління Держпраці у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати припис № 26-611/823 від 17.11.2017 щодо дотримання частини другої статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", частини третьої статті 119 Кодексу законів про працю України;

- визнати протиправною та скасувати постанову Головного управління Держпраці у Київській області № 697 від 28.11.2017 про накладання штрафу;

Позовні вимоги обґрунтовано відсутністю правових підстав для поширення на працівника ОСОБА_2 гарантій передбачених статтею 119 Кодексу законів про працю України, оскільки на момент прийняття працівника 10 Хіммотологічного центру Міністерства оборони України ОСОБА_2 в добровільному порядку на військову службу за контрактом осіб рядового складу (18.11.2016) в державі не було оголошено рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану. Крім того, зазначається про порушення відповідачем пункту 6 "Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення", оскільки повідомлення про здійснення розгляду справи про порушення законодавства про працю направлено за три дні до розгляду справи, та отримано позивачем після її розгляду.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2018 вищевказаний адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправною та скасовано постанову Головного управління Держпраці у Київській області № 697 від 28.11.2017 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій останній просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що обов`язок відповідача повідомити суб`єкта господарювання про розгляд справи обмежується лише надісланням виклику на розгляд справи. Фактичні обставини одержання надісланого виклику знаходять за межами компетенції відповідача та не можуть впливати на розгляд справи про накладення штрафу, оскільки відносини між оператором поштового зв`язку та адресатом знаходяться поза контролем відповідача та не залежить від нього.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення - без змін виходячи із наступного.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За матеріалами справи наказом начальника 10 Хіммотологічного центру № 33 від 03.06.2016 ОСОБА_2 прийнято на роботу на посаду водія.

Відповідно до копії витягу з наказу командира 101 окремої бригади охорони Генерального штабу Збройних Сил України (по особовому складу) № 169-РС від 18.11.2016 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України з ОСОБА_2 строком до закінчення особливого періоду або оголошення про демобілізацію, про що листом № 3522 від 18.11.2016 повідомлено начальника 10-го Хіммотологічного центру Міністерства оборони України.

Зокрема, наказами начальника 10 Хіммотологічного центру Міністерства оборони України:

- № 78 від 17.11.2016 "Про увільнення військовослужбовця на час проходження військової служби за контрактом" увільнено ОСОБА_2 з 18.11.2016 до дати фактичного закінчення контракту на час проходження військової служби зі збереженням займаної посади і середньої заробітної плати;

- № 19 від 13.04.2017 "Щодо призову на військову службу за контрактом ОСОБА_2 ." у зв`язку з суперечністю документів наданих ОСОБА_2 щодо призову на військову службу і повідомленням військового комісара Печерського РВК м. Києва від 18.11.2016 №3522 щодо підстав призову на військову службу за контрактом призупинено виплату заробітної плати.

У зв`язку з надходженням депутатського звернення депутата Київської міської ради ОСОБА_3 щодо розгляду звернення ОСОБА_2 Головним управлінням Держпраці у Київській області прийнято наказ "Про проведення інспекційного відвідування (невиїзного інспектування)" № 2695 від 10.11.2017 та направлення про проведення інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) № 2296 від 10.11.2017.

На підставі наказу № 2695 від 10.11.2017 та направлення на перевірку № 2296 від 10.11.2017 проведено перевірку з 14.11.2017 по 17.11.2017, за результатами якої складено акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 26-611/1187 яким встановлено порушення частини другої статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу та частини третьої статті 119 КЗпП України. Також винесено припис № 26-611/823 від 17.11.2017, яким зобов`язано забезпечити дотримання вимог частини другої статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу та частини третьої статті 119 КЗпП України в строк до 18.12.2017.

Листом № 43/4/12242 від 23.11.2017 Головне управління Держпраці у Київській області повідомило позивача про розгляд справи про накладення штрафу.

Постановою Головного управління Держпраці у Київській області № 697 від 28.11.2017 на 10 Хіммотологічний центр Міністерства оборони України накладено штраф у розмірі 32 000,00 грн.

Вважаючи протиправними припис № 26-611/823 від 17.11.2017 та постанову № 697 від 28.11.2017, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що неналежне повідомлення позивача про розгляд відповідачем справи про накладення штрафу є порушенням права позивача на участь у процесі прийняття рішення. В такий спосіб відповідачем порушено процедуру прийняття рішення, що свідчить про недотримання принципу "належного урядування" щодо забезпечення реальної можливості особі взяти участь у прийнятті рішення, яке її стосується. На думку суду першої інстанції, наведена обставина є достатньою для скасування оскаржуваної постанови. При цьому слід взяти до уваги, що позивач зазначив це як підставу позову та пояснив, що мав намір скористатись своїм правом щодо участі під час вирішення питання про накладення штрафу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Отже, відповідно до частини другої статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ від 25.03.1992 (в редакції чинній на час укладення особою контракту) громадяни України, призвані на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, або прийняті на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану, користуються гарантіями, передбаченими частинами третьою та четвертою статті 119 Кодексу законів про працю України, а також частиною першою статті 51, частиною п`ятою статті 53, частиною третьою статті 57, частиною п`ятою статті 61 Закону України "Про освіту".

Зокрема, згідно з частиною третьою статті 119 КЗпП України встановлено, що за працівниками, призваними на строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або прийнятими на військову службу за контрактом у разі виникнення кризової ситуації, що загрожує національній безпеці, оголошення рішення про проведення мобілізації та (або) введення воєнного стану на строк до закінчення особливого періоду або до дня фактичної демобілізації, зберігаються місце роботи, посада і середній заробіток на підприємстві, в установі, організації, фермерському господарстві, сільськогосподарському виробничому кооперативі незалежно від підпорядкування та форми власності і у фізичних осіб-підприємців, в яких вони працювали на час призову.

Тобто, працівникам здійснюється виплата грошового забезпечення за рахунок коштів Державного бюджету України відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Головним управлінням Держпраці у Київській області проведено перевірку 10 Хіммотологічного центру Міністерства оборони України з питань додержання законодавства про працю в частині збереження займаної посади та середнього заробітку працівника 10 Хіммотологічного центру Міністерства оборони України ОСОБА_2, який добровільно вступив на військову службу за контрактом 18.11.2016, за результатами якої виявлено порушення частини другої статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу та частини третьої статті 119 КЗпП України та складено акт перевірки № 26-611/1187 від 17.11.2017, припис № 26-611/823 від 17.11.2017 про усунення відповідних порушень.

З урахуванням того, що Законом України "Про оборону України" №1932-ХІІ від 06.12.1991 визначено, що особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, а також враховуючи те, що Указом Президента України "Про часткову мобілізацію" № 303/2014 від 17.03.2017 оголошено та проведено часткову мобілізацію, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про обґрунтованість висновків акту перевірки щодо порушення позивачем вимог частини другої статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та статті 119 КЗпП України, оскільки наказом № 19 від 13.04.2017 "Щодо призову на військову службу за контрактом ОСОБА_2 " призупинено виплату заробітної плати ОСОБА_2 , який уклав контракт про проходження військової служби у Збройних Силах України строком до закінчення особливого періоду або оголошення про демобілізацію. Відтак, не підлягає задоволенню позовна вимогам про визнання протиправним та скасування припису Головного управління Держпраці у Київській області № 26-611/823 від 17.11.2017.

Щодо доводів апелянта прот те, що обов`язок відповідача повідомити суб`єкта господарювання про розгляд справи обмежується лише надісланням виклику на розгляд справи та фактичні обставини одержання надісланого виклику знаходяться за межами компетенції відповідача та не можуть впливати на розгляд справи про накладення штрафу, оскільки відносини між оператором поштового зв`язку та адресатом знаходяться поза контролем відповідача та не залежить від нього, колегія суддів зазначає наступне.

Зокрема, відповідно до "Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 509 від 17.07.2013 про розгляд справи Держпраці та її територіальні органи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в Держпраці чи її територіальному органі, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6); справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду (пункт 7).

Як вбачається з матеріалів справи листом від 23.11.2017 Головне управління Держпраці у Київській області повідомило позивача, що розгляд справи про накладення штрафу за порушення законодавства про працю відбудеться 28.11.2017.

Лист Головного управління Держпраці у Київській області від 23.11.2017 направлений 25.11.2017 та відповідно до відмітки отриманий 10 Хіммотологічним центром Міністерства оборони України 01.12.2017, інших доказів на підтвердження належного повідомлення позивача матеріали справи не містять.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що направив позивачу поштовим відправленням лист щодо розгляду справи про накладення штрафу № 4.3/4/12242 від 23.11.2018 простою кореспонденцією, оскільки у Головного управління Держпраці у Київській області відсутнє бюджетне фінансування у зазначений період часу.

Щодо причин неповідомлення позивача іншими засобами, визначеними пунктом 7 "Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення", відповідач не зазначив, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи зазначені обставини, неналежне повідомлення позивача про розгляд відповідачем справи про накладення штрафу є порушенням права позивача на участь у процесі прийняття рішення, що вказує про порушення відповідачем процедури прийняття рішення, оскільки в даному випадку, позивача позбавлено реальної можливості взяти участь у розгляді його справи. Дана обставина беззаперечно є підставою для скасування оскаржуваної постанови, адже відповідачем не виконано свого обов`язку щодо повідомлення суб`єкта господарювання про розгляд справи, чим порушено його права брати участь у процесі рішення стосовно нього.

Доводи апелянта жодним чином не спростовують наведені обставини щодо своєчасного неповідомлення позивача про розгляд його справи.

Тому, колегія суддів доходить висновку про обґрунтованість висновку суду першої інстанції про визнання протиправною та скасування постанови Головного управління Держпраці у Київській області № 697 від 28.11.2017 про накладання штрафу.

З огляду на викладене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління Держпраці у Київській області залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.06.2018 - без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 31.05.2019.

Головуючий-суддя:А.Ю. Кучма

Судді:В.О. Аліменко

Н.В. Безименна