Справа № 826/2154/15
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

28 травня 2019 року

м. Київ

справа №826/2154/15

касаційне провадження №К/9901/7291/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.

за участю секретаря Жидецької В.В.

представника позивача - Кеди А.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні з повідомленням сторін касаційну скаргу Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015 (суддя Кузьменко В.А.) та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2015 (головуючий суддя - Троян Н.М., судді: Бужак Н.П., Твердохліб В.А.) у справі № 826/2154/15 за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення й інкасованих доручень,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулось до суду з адміністративним позовом до Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області про визнання протиправними та скасування рішення від 04.02.2015 № 1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків, а також інкасованих доручень від 06.02.2015 № 40-15, № 41-15, № 42-15, № 43-15, № 44-15, № 45-15, № 46-15, № 47-15, № 48-15, № 49-15, оформлених на підставі рішення від 04.02.2015 № 1.

Окружний адміністративний суд м. Києва постановою від 31.03.2015 адміністративний позов задовольнив частково. Визнав протиправним та скасував рішення від 04.02.2015 № 1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків. В іншій частині адміністративного позову відмовив.

Київський апеляційний адміністративний суд ухвалою від 16.07.2015 залишив постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015 без змін.

Не погоджуючись із рішеннями судів попередніх інстанцій, Стрийська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області оскаржила їх у касаційному порядку.

В касаційній скарзі відповідач просить скасувати постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015, ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2015 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В обґрунтування своїх вимог Стрийська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Львівській області посилається на порушення судами норм матеріального права, а саме: статей 59, 100, пункту 32 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Зокрема, наголошує, що до позивача застосовувались заходи стягнення, визначені Податковим кодексом України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), а саме - на адресу Публічного акціонерного товариства «Укрнафта» направлено податкові вимоги від 02.09.2014 № 1801-25 на суму 2589052,02 грн. та від 01.09.2014 № 15930-15 на суму 15391166,90 грн., прийнято рішення від 02.09.2014 № 7421/25-00 про опис майна в податкову заставу, а також подано адміністративний позов про стягнення податкового боргу з позивача за рахунок його коштів. У свою чергу, податковий борг Публічним акціонерним товариством «Укрнафта» самостійно та повністю не погашено, його розмір постійно збільшується, незважаючи на проведення часткових заходів щодо погашення податкового боргу, у зв`язку з чим відповідачем вживаються заходи з примусового стягнення заборгованості до бюджету в порядку пункту 32 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Переглядаючи оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи дотримання судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права при встановленні фактичних обставин у справі та правильність застосування ними норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що Стрийською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління ДФС у Львівській області прийнято рішення від 04.02.2015 № 1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків на підставі пункту 32 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), згідно з яким вирішено здійснити погашення усієї суми податкового боргу шляхом стягнення безготівкових коштів Публічного акціонерного товариства «Укрнафта».

На підставі вказаного рішення відповідачем оформлено та направлено обслуговуючому позивача банку інкасові доручення від 06.02.2015: № 40-15 на суму податкового боргу в розмірі 7249017,73 грн.; № 41-15 на суму податкового боргу в розмірі 8390696,80 грн.; № 42-15 на суму податкового боргу в розмірі 7249017,73 грн.; № 43-15 на суму податкового боргу в розмірі 8390696,80 грн.; № 44-15 на суму податкового боргу в розмірі 7249017,73 грн.; № 45-15 на суму податкового боргу в розмірі 8390696,80 грн.; № 46-15 на суму податкового боргу в розмірі 7249017,73 грн.; № 47-15 на суму податкового боргу в розмірі 8390696,80 грн.; № 48-15 на суму податкового боргу в розмірі 7249017,73 грн.; № 49-15 на суму податкового боргу в розмірі 8390696,80 грн.

Відповідно до пункту 32 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції, чинній з 01.01.2015), тимчасово, до 01.07.2015 у випадках, коли податковий борг виник у результаті несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у встановлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків та/або коштів з рахунків такого платника у банках, здійснюється за рішенням керівника контролюючого органу без звернення до суду за умови, якщо такий податковий борг перевищує 5 мільйонів гривень та відсутні зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань.

У таких випадках: рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи; рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У справі, що розглядається, судами встановлено, що на момент самостійного узгодження спірних податкових зобов`язань та виникнення у позивача податкового боргу з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за третій та четвертий квартали 2014 року положення пункту 32 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України не діяли, а набрали чинності з 01.01.2015 (Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» від 28.12.2014 № 71-VIII), що є підставою для їх застосування лише до правовідносин, що виникли після 01.01.2015.

Так, відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Як зазначив Конституційний Суд України в рішенні від 09.02.1999 № 1/99-рп «У справі за конституційним зверненням Національного банку України щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 58 Конституції України (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів)», частину першу статті 58 Конституції України щодо дії нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

За таких обставин висновок судів попередніх інстанцій про те, що пункт 32 підрозділу 10 «Інші перехідні положення» розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України застосовуються до податкового боргу, який виник після 01.01.2015, за принципом незворотності дії норми закону в часі ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суди попередніх інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи, та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області без задоволення, а оскаржених судових рішень - без змін.

У частині відмови в задоволенні позовних вимог рішення судів першої та апеляційної інстанцій особами, які беруть участь у справі, не оскаржуються, а тому відсутні підстави для надання правового аналізу відповідним висновкам судів у рамках даного касаційного провадження.

Керуючись статтями 341, 344, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Стрийської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Львівській області залишити без задоволення.

Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.03.2015 та ухвалу Київського апеляційного адміністративного суду від 16.07.2015 у справі № 826/2154/15 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду: Т.М. Шипуліна

Л.І. Бившева

В.В. Хохуляк