Справа № 281/391/19
Суддя: Данчук В. В.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Лугинський районний суд Житомирської області
Справа № 281/391/19
Провадження по справі 2-а/281/13/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року смт Лугини

Лугинський районного суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Данчука В. В.,

за участю секретаря судового засідання Миколайчук Н. М.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Бовсуновського Ю. В.,

розглянувши в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Житомирській області, інспектора Лугинського ВП Коростенського відділу ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції Богданчука Тараса Сергійовича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, вказуючи, що 25.04.2019 року інспектором Лугинського ВП Коростенського відділу ГУНП в Житомирській області старшим сержантом поліції Богданчуком Т. С. відносно нього винесено постанову серії ЕАВ № 1099185 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 425,00 гривень. Дану постанову вважає незаконною, протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою Лугинського районного суду Житомирської області від 13.05.2019 року відкрито провадження в указаній справі, справу призначено до судового розгляду, надано відповідачам строк для подачі відзиву. Витребувано від Головного управління національної поліції в Житомирській області запис з нагрудної камери відеоспостереження інспектора Лугинського ВП Коростенського відділу ГУНП в Житомирській області старшого сержанта поліції Богданчука Т. С., який проводився 25.04.2019 року при розгляді справи та винесенні постанови серії ЕАВ № 1099185 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

У судовому засіданні позивач та його представник вимоги викладені у позовній заяві підтримали у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в позовній заяві. Позивач зазначив, що інформація вказана у постанові про накладення адміністративного стягнення не відповідає дійсності, оскільки рухаючись автомобілем у нього було увімкнене ближнє світло фар, крім того працівник поліції при складанні вказаної постанови грубо порушив його права.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи належним чином повідомлені. Відзиву на позов не подали. Інспектор Лугинського ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області Богданчук Т. С. надіслав на адресу суду заяву, згідно якої просить справу розглядати без його участі, рішення просить винести на розсуд суду.

Вислухавши доводи позивача та його представника, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Постановою про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1099185 від 25.04.2019 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП. У постанові вказується, що ОСОБА_1 , 25.04.2019 року о 12 год. 01 хв. в смт Лугини, автодорогою Лугини-Липники керував транспортним засобом та не увімкнув ближнє світло фар поза населеним пунктом (з 01 жовтня по 01 травня на транспортних засобах поза населеним пунктом повинні бути ввімкненні денні ходові огні або ближнє світло фар), чим порушив п. 9.8 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Від підпису у вищевказаній постанові ОСОБА_1 відмовився.

Відповідно до п. 9.8 ПДР України, з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Пленум Верховного Суду України у п. 24 Постанови від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Отже, вчинення правопорушення, за яке особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності має бути підтверджено доказами. Натомість в оскаржуваній постанові відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 рухався на автомобілі без ввімкнених денних ходових вогнів чи ближнього світла фар, а також відсутні пояснення порушника щодо обставин справи, що свідчить про одностороннє, неповне з`ясування обставин справи при складанні оспорюваної постанови.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачає низку визначених у законі послідовних дій відповідного органу (посадової особи).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України у адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Ухвалою про відкриття провадження у справі від 13.05.2019 року відповідачам надавався строк для подачі відзиву на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Також, суд витребовував запис з нагрудної камери відеоспостереження інспектора Богданчука Т. С., який був зроблений 25.04.2019 року під час винесення оскаржуваної постанови.

Однак, відповідачі відзиву на позовну заяву не подали, жодним чином не спростували позовні вимоги позивача. Запису з нагрудної камери суду не надано.

Відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

За таких обставин справи вважаю, що відповідачами, всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України, факт порушення позивачем ПДР України та правомірність винесення оскаржуваної постанови в судовому засіданні не доведено, належних та допустимих доказів, в обґрунтування дотримання відповідачами положень діючого законодавства при оформленні оскаржуваної постанови відносно позивача та встановлення у передбаченому законом порядку провини останнього у вчиненні інкримінованого йому правопорушення до суду не надано.

Перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність приписам ч. 2 ст. 2 КАС України суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем односторонньо, неповно та не об`єктивно з`ясовано обставини справи про адміністративне правопорушення, а відтак вона прийнята з порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно із п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у правах про притягнення до адміністративної відповідальності має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

З огляду на наведене, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення є, на думку суду, належним способом захисту прав позивача, оскільки в повній мірі поновлює його права.

Керуючись ст. 2, 5, 7, 9, 77, 159, 244-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Постанову серії ЕАВ № 1099185 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425,00 грн. скасувати.

Провадження про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: В. В. Данчук