Справа № 160/9038/18
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2019 року Справа № 160/9038/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЗелецького Р.Р.
позивача представника позивача представника відповідача ОСОБА_1. Ямкового В.Ф. Бохан О.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови, -
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову №ДН1108/24/АВ/ТД-ФС/516 від 21.08.2018р. про накладення штрафу у розмірі 223380грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що 02.08.18р. посадовими особами Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області було проведено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 , за результатами якої було складено Акт №ДН1108/24/АВ від 03.08.2018р. Зазначає, що позивача не було ознайомлено із направленням на проведення інспекційного відвідування; особами, що з`явилися для інспекційного відвідування не були пред`явленні службові посвідчення та не вказані підстави відвідування. Інспекційне відвідування розпочалося без присутності керівника об`єкта відвідування або уповноваженої ним особи. Відповідачем під час інспектування не перевірено хто саме використовує приміщення магазину, не відібрано пояснень від ФОП ОСОБА_2 і не встановлено будь-яких відносин між ОСОБА_3 та позивачем, а також факту допуску ОСОБА_3 до роботи саме позивачем. Таким чином, відповідачем безпідставно винесено постанову №ДН1108/24/АВ/ТД-ФС/516 від 21.08.2018р. про накладення штрафу у розмірі 223380грн.
Від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначено, що інспекторами праці не встановлено кому саме належить приміщення, що розташоване за адресою с. Голубівка, вул. Л. Українки 6 , оскільки відповідно до Договору оренди об`єкта нерухомості від 20.09.2017 року приміщення кафе «Молодіжне», що знаходиться за адресою с. Голубівка, вул. Л.Українки 6 було передане у тимчасове платне користування ФОП ОСОБА_2 (загальною площею 145,5 кв.м) та позивачу (загальною площею 50 кв.м.), тобто на момент проведення інспекційного контролю приміщення за адресою с. Голубівка, вул. Л. Українки, 6 перебувало у користуванні двох осіб. 02.08.2018 року позивачем було укладено трудовий договір із ОСОБА_4 , на підставі якого видано Наказ № 1/к від 02.08.2018 року про прийняття на роботу ОСОБА_4 в Кафе «Молодіжне» на посаду «Бармен». Того ж дня позивач, виконуючи вимоги ч.3 ст.24 КЗпП України, направила повідомлення про прийняття працівника на роботу до Новомосковської ОДПІ. Таким чином, позивачем були належним чином оформлені трудові відносини із ОСОБА_4 . Позивачеві не відомо, чому в приміщенні знаходилася ОСОБА_3 ., оскільки станом на 02.08.2018 року магазином володів та користувався ФОП ОСОБА_2 , який і здійснював у ньому свою підприємницьку діяльність.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд задовольнити адміністративний позов.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти адміністративного позову, просив відмовити в його задоволенні.
Заслухавши позивача, представника позивача та представника відповідача, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що посадовими особами Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області відповідно до наказу Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області від 01.08.2018 №615-І та направлення від 02.08.2018 №285, 03 серпня 2018 було здійснено інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 з метою перевірки додержання вимог законодавства про працю.
За результатами інспекційного відвідування складений акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН1108/24/АВ від 03.08.2018р.
У вказаному Акті зазначено, що під час інспекційного відвідування, з метою перевірки питання оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та працівниками на торгівельних об`єктах, встановлено наступне:
Отже, за результатами проведеного інспекційного відвідування встановлено факт наявності трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та двома найманими працівниками, а саме: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які працювали продавцями у ФОП ОСОБА_1 за вищезазначеними адресами здійснення торгівельної діяльності.
На підставі акта №ДН1108/24/АВ від 02.08.2018р. винесено припис про усунення виявлених порушень від 06 серпня 2018 року № ДНІ 108/24/АВ/АВ/П, яким зобов`язано ФОП ОСОБА_1 усунути такі порушення: у строк до 20.08.18р. офіційно працевлаштувати продавця ОСОБА_3 та направити до Державної фіскальної служби повідомлення про прийняття її на роботу, а також письмово інформувати Управління з питань праці про виконання припису.
Два примірника акту №ДН1108/24/АВ та два примірника припису №ДНІ 108/24/АВ/П для ознайомлення та підписання супровідним листом №1726/4.1-3 від 06.08.2018р. було направлено 06 серпня 2018 року на адресу ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом з описом вкладення до цінного листа, копії Листа, опису вкладення та фіскального чеку наявні в матеріалах справи.
Всупереч вимог п. 26 Порядку № 295 ФОП ОСОБА_1 . підписаний примірник акту та припису інспектору праці не повернула, у зв`язку з чим, було складено акт про відмову від підпису № ДН1108/24/АВ/ТД від 21.08.2018р. та направлено позивачу листом з описом вкладення копії Листа, опису вкладення та фіскального чеку наявні в матеріалах справи.
Головне управління направило Рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу від 13 серпня 2018 року № ДН1108/24/АВ/ТД на адресу ФОП ОСОБА_1. - АДРЕСА_3 , з призначенням розгляду на 21 серпня 2018 року о 09 год. 45 хв., копія Списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих наявна в матеріалах справи.
На підставі Акту № ДН1108/24/АВ та у відповідності до Порядку №509, Головним Управлінням 21 серпня 2018 року було винесено Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1108/24/АВ/ТД-ФС/516, якою на підставі абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України на позивача накладено штраф у розмірі 223380,00 грн.
ОСОБА_1 в листі вих.№1 від 15 серпня 2018 року зазначає, що «1. ОСОБА_4 офіційно працевлаштована з 02 серпня 2018 року на посаду бармен. 2. ОСОБА_3 офіційно працевлаштована з 16 серпня 2018 року на посаду продавець продовольчих товарів». На підтвердження чого надано документи: копії наказів про прийняття на роботу, трудових договорів, повідомлення до ДФС про прийняття працівників на роботу.
Відповідно до ч.1 ст.259 Кодексу законів про працю України, державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Як передбачено ч. 1 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.
Відповідно до абз. 1 ч. 10 ст. 4 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» посадові особи органу державного нагляду (контролю) з метою з`ясування обставин, які мають значення для повноти проведення заходу, здійснюють у межах повноважень, передбачених законом, огляд територій або приміщень, які використовуються для провадження господарської діяльності, а також будь-яких документів чи предметів, якщо це передбачено законом.
Згідно з положеннями п. п. 1, 7 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого 11.02.2015 постановою Кабінету Міністрів України № 96, Державна служба України з питань праці є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю і здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.
Відповідно до п. п. 4, 5, 19 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого 26.04.2017 постановою Кабінету Міністрів України №295 (далі - Порядок №295), який визначає процедуру здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю юридичними особами (включаючи їх структурні та відокремлені підрозділи, які не є юридичними особами) та фізичними особами, які використовують найману працю, державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.
Порядок складення та форми акта, довідки, припису, вимоги визначаються Мінсоцполітики.
Форми службового посвідчення інспектора праці, акта, довідки, припису, вимоги, перелік питань, що підлягають інспектуванню, оприлюднюються на офіційному веб-сайті Держпраці.
Інспекційне відвідування проводиться, зокрема, за рішенням суду, повідомленням правоохоронних органів про порушення законодавства про працю.
За результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.
Відповідно до ч.1 ст.21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядку, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується вплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.
Відповідно до ч.3 ст.24 КЗпП України, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Абз.2 ч.2 ст.265 КЗпП України передбачено, що юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.
Нормами частини четвертої статті 35 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що не допускається приховування від органів, що здійснюють контроль за додержанням законодавства про оплату праці будь-якої інформації з питань оплати праці. При цьому, зазначені державні органи мають право одержувати від суб`єктів господарювання та найманих ними осіб інформацію, документи і матеріали та відвідувати місця здійснення господарської діяльності під час виконання трудової функції такими найманими особами.
Посилання позивача на те, що інспекторами не було повідомлено позивача про здійснення інспектування суд знаходить необґрунтованими, так як відповідно до п. 11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право 1) під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця; 2) ознайомлюватися з будь-якими книгами, реєстрами та документами, ведення яких передбачено законодавством про працю, що містять інформацію/відомості з питань, які є предметом інспекційного відвідування, невиїзного інспектування, з метою перевірки їх відповідності нормам законодавства та отримувати завірені об`єктом відвідування їх копії або витяги; 3) наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення; 4) за наявності ознак кримінального правопорушення та/або створення загрози безпеці інспектора праці залучати працівників правоохоронних органів; 5) на надання робочого місця з можливістю ведення конфіденційної розмови з працівниками щодо предмета інспекційного відвідування; 6) фіксувати проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин засобами аудіо-, фото- та відеотехніки; 7) отримувати від державних органів інформацію, необхідну для проведення інспекційного відвідування, невиїзного інспектування.
При цьому, згідно з підпунктом 5 пункту 6 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 96 Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.
Тому твердження позивача щодо обов`язковості попереднього повідомлення про проведення інспекційного відвідування є необґрунтованими. Адже, інспекційне відвідування позивача і проводилося саме з питань оформлення трудових відносин, про що зазначено в направленні на проведення інспекційного відвідування від 02 серпня 2018 року № 285.
Слід зазначити, що відповідно до Розпорядження сільського голови Голубівської сільської ради від 02 лютого 2016 року вулиця Леніна в с. Голубівка перейменована на вул. Лесі Українки , у зв`язку з чим, твердження позивача щодо невірно вказаної адреси є необґрунтованими.
За результатами інспекційного відвідування складений акт інспекційного відвідування юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДН1108/24/АВ від 03.08.2018р.
У вказаному Акті зазначено, що під час інспекційного відвідування, з метою перевірки питання оформлення трудових відносин між ФОП ОСОБА_1 та працівниками на торгівельних об`єктах, встановлено наступне.
Судом встановлено, що позивачем допущено порушення вимог чинного трудового законодавства, а саме: фактичного допуску до роботи без укладання трудового договору таких осіб: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .
Вказане також знайшло своє підтвердження у наданих відповідачем матеріалів фото- та відео- фіксації (копакт-диск та відповідні фото).
Так, перевіркою встановлено допущення позивачем до виконання роботи вищезазначених громадян без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що є порушенням вимог ч. 3 ст. 24 КЗпП України та Порядку подачі повідомлення Державної фіскальної служби та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу затверджений постановою КМУ від 17.06.2015р. № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу».
Суд звертає увагу, що про дані порушення та їх усунення на виконання припису №ДН1108/24/АВ/П зазначає сам позивач в листі вих.№1 від 15 серпня 2018 року, а саме: «1. ОСОБА_4 офіційно працевлаштована з 02 серпня 2018 року на посаду бармен. 2. ОСОБА_3 офіційно працевлаштована з 16 серпня 2018 року на посаду продавець продовольчих товарів». На підтвердження чого надано документи: копії наказів про прийняття на роботу, трудових договорів, повідомлення до ДФС про прийняття працівників на роботу.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску, за формою згідно з додатком, до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.
Таким чином, повідомлення про прийняття на роботу працівників, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку позивачем надано було після інспекційного відвідування, саме на виконання виданого припису №ДН1108/24/АВ/П.
Вищевказане також підтверджує факт виявлених порушень під час перевірки у ФОП ОСОБА_1 , а саме, що вона допустила працівників: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , - без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, що порушує вимоги ст.24 КЗпП України, а також свідчить про порушення вимог п.2 ч.5 ст.50 ЗУ «Про зайнятість населення», відповідно до якої роботодавцям заборонено застосовувати працю громадян без належного оформлення трудових відносин, вчиняти дії, спрямовані на приховування трудових відносин.
Проте, позивач не забезпечив його вчасне отримання, у зв`язку з чим, посилання позивача, що їй не було відомо про розгляд справи є необґрунтованим.
Крім того, виконання вимог припису не могло бути правовою підставою для того, щоб не застосовувати до суб`єкта господарювання фінансових санкцій, і, відповідно не звільняло від обов`язку понести відповідальність за вчинення порушень законодавства про працю, оскільки згідно з ч.7 ст. 265 КЗпП України сплата штрафу не звільняє від усунення порушень законодавства про працю. Тобто вказаними нормами покладено одночасно на суб`єкта господарювання обов`язок, як щодо сплати штрафу за вчинене порушення, так і щодо його усунення.
Вказана правова позиція узгоджується із постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 лютого 2018 року по справі № 818/584/17 (№ К/9901/381/17), в якій вказано, що виконання позивачем вимог припису підтверджує факт визнання ним порушень трудового законодавства, відображеного в акті перевірки. Сам по собі припис не передбачає застосування санкцій щодо суб`єкта господарювання, його вимоги направлені лише на подальше недопущення порушення вимог законодавства про працю. Та далі - норма частини 11 статті 7 Закону № 877 в даному випадку не має застосовуватися, оскільки застосуванню підлягає норма статті 265 КЗпП України, як спеціальна норма. Тому, аргументи позивача про те, що виконання товариством вимог припису у встановлений законодавством строк є підставою для не накладення на позивача штрафних санкцій, не ґрунтуються на вимогах закону. Підставою для накладення штрафу відповідно до статті 265 КЗпП України є акт перевірки про виявлені факти порушення вимог законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування, незалежно від їх подальшого усунення.
Суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_2 , що вказані громадяни ОСОБА_4 та ОСОБА_3 під час інспекційного відвідування не виконували обов`язків продавців, оскільки зазначене спростовується вищевказаними обставинами, доведеними під час розгляду справи, у т.ч. наявними доказами, зокрема письмовими поясненнями ОСОБА_3 , відповідними наказами та повідомленнями про працевлаштування вказаних осіб після проведення інспектування, та знаходять своє відображення у фото- та відео- фіксації.
Таким чином, на підставі Акту №ДН1108/24/АВ та у відповідності до Порядку №509, Головним Управлінням 21 серпня 2018 року було винесено оскаржувану Постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ДН1108/24/АВ/ТД-ФС/516, якою, на підставі абз.2 ч.2 ст.265 Кодексу законів про працю України на позивача накладено штраф у розмірі 223380,00 грн.
За приписами ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
З огляду на сукупність встановлених під час судового розгляду справи обставин, суд прийшов до висновку, що постанова №ДН1108/24/АВ/ТД-ФС/516 від 21.08.2018р. про накладення штрафу на позивача, винесена Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області, відповідає вимогам чинного законодавства.
Відповідно до ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Оцінуючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 241-250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Скасувати заходи забезпечення адміністративного позову, застосовані ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.05.2019р. по справі №160/9038/18.
Згідно ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
Суддя Н.В. Турлакова