Справа № 1540/4724/18
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

31 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4724/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Шевчук О.А.

суддів: Бойка А.В. , Осіпова Ю.В.

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Прокуратура Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 р. у справі № 1540/4724/18 за позовом «IRON DESTINY LTD» до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 р. позов задоволено.

На зазначене рішення суду Прокуратура Одеської області подали апеляційну скаргу безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду, в якій, крім іншого, просять поновити строк на апеляційне оскарження.

26.04.2019 року до суду надійшло клопотання позивача «IRON DESTINY LTD» про відмову у відкритті апеляційного провадження. В зазначеному клопотанні зазначається, що Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря повний текст оскаржуваного рішення отримано 15.01.2019 року, останнім днем подання апеляційної скарги є 15.02.2019 року. В свою чергу, позивач звертає увагу, що прокуратурою Одеської області про існування зазначеної справи та про прийняте у ній рішення стало відомо 21.01.2019 року, однак апеляційну скаргу подано до суду 24.04.2019 року та апелянтом не зазначено поважних причин пропуску строку звернення до суду. З огляду на зазначені обставини, позивач просить у відкритті апеляційного провадження відмовити.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019 року апеляційну скаргу Прокуратури Одеської області залишено без руху, визнано не поважними підстави зазначені апелянтом щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, та надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху для усунення недоліків поданої апеляційної скарги. Витребувано з Одеського окружного адміністративного суду справу №1540/4724/18 за адміністративним позовом « IRON DESTINY LTD» до Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про визнання протиправними дій, повернення збитків.

Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, копію вищезазначеної ухвали про залишення без руху апеляційної скарги Прокуратура Одеської області отримали 10.05.2019 року.

20.05.2019 року до суду на виконання ухвали П`ятого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2019 року Прокуратура Одеської області надали письмові пояснення та платіжне доручення №685 від 03.05.2019 року про сплату судового збору. В обгрунтування пояснень зазначається, що Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря копію оскаржуваного рішення отримали 15.01.2019 року. До прокуратури Одеської області 21.01.2018 року надійшов лист від Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря про те, що відповідач перебуває у стані ліквідації, як юридична особа публічного права, та у штаті працюють 2 працівника, які належним чином не взмозі представляти інтереси держави в суді, а також через відсутність належного фінансування не має змоги сплатити судовий збір. Апелянт зазначає, що з матеріалами справи №1540/4724/18 в суді першої інстанції представник прокуратури ознайомився лише 22.03.2019 року, а тому вважає, що строк звернення з апеляційною скаргою 24.04.2019 року пропущено з поважних причин. Щодо права звернення з цією апеляційною скаргою, заступник прокурора Одеської області зазначає, що новостворена Державна екологічна інспекція Кримсько-Чорноморського округу не є правонаступником Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, та стороною у даній справі.

Матеріали адміністративної справи №1540/4724/18 на адресу П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшли лише 30.05.2019 року.

Щодо права звернення Прокуратури Одеської області до суду з апеляційої інстанції слід зазначити наступне.

У відповідності до ч.1 ст 293 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.3,4,5 ст.53 КАС України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи Прокуратури Одеської області про те, що Державна екологічна інспекція Північно-Західного регіону Чорного моря перебуває у стані ліквідації, як юридична особа публічного права, та у штаті працюють 2 працівника, які належним чином не взмозі представляти інтереси держави в суді, а також через відсутність належного фінансування не має змоги сплатити судовий збір і звернутись до суду з апеляційною скаргою, та те, що Державна екологічна інспекція Кримсько-Чорноморського округу не є правонаступником відповідача, у зв`язку з чим апелянт вважає, що в даному випадку має право на подання апеляційної скарги у цій справі, з огляду на наступне.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що згідно заяви Державної екологічної інспекції України, остання є правонаступником Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря, що спростовує доводи апелянта (т.2 а.с.41-42).

Щодо пропуску строку звернення до суду колегія суддів зазначає, що зазначені підстави Прокуратурою Одеської області пропуску строку звернення до суду є не поважними підставами, а тому клопотання задоволенню не підлягає з огляду на наступні обставини.

Відповідно ч.2 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Згідно ч.3 ст.295 КАС України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем - Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря повний текст оскаржуваного рішення отримано 15.01.2019 року, останнім днем подання апеляційної скарги є 15.02.2019 року.

В свою чергу, як зазначається прокуратурою Одеської області лист від Державної екологічної інспекції Північно-Західного регіону Чорного моря щодо представництва інтересів Держави у цій справі отримано прокуратурою Одеської області 21.01.2019 року, отже останнім днем для подання апеляційної скарги є 20.02.2019 року, зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Апеляційну скаргу подано до суду апеляційної інстанції 24.04.2019 року, тобто з пропуском встановленого КАС України строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

Доводи апелянта про те, що з матеріалами адміністративної справи представник прокуратури ознайомився лише 22.03.2019 року, а тому саме з цієї дати необхідно відраховувати строк на подачу апеляційної скарги, колегія суддів не приймає з огляду на наступне.

Як вже було вищезазначено, прокуратурою Одеської області про існування рішення у зазначеній справі стало відомо 21.01.2019 року.

Як вбачається з матеріалів справи, заяву про ознайомлення з матеріалами справи прокуратурою Одеської області до Одеського окружного адміністративного суду подано лише 22.02.2019 року, тобто через один місяц після повідомлення Державною екологічною інспекцією Північно-Західного регіону Чорного моря про прийняти рішення. Апелянтом жодним чином не обгрунтовано та не надано доказів причин неможливості подання заяви про ознаймолення з матеріалами справи у період з 21.01.2019 року по 22.02.2019 року.

Також, апелянт зазначає, що судом було надано до ознайомлення матеріали справи лише 22.03.2019 року.

Колегія суддів, звертає увагу відповідно до матеріалів справи, заява прокуратури Одеської області щодо ознайомлення з матеріалами справи зареєстрована судом першої інстанції 22.02.2019 року. В свою чергу, Головою суду О. В . Глуханчуком було надано до виконання зазначену заяву 25.02.2019 року, про що на заяві зроблено відповідний запис. Будь-які докази в матеріалах справи щодо неможливості ознайомлення з матеріалами справи до 22.03.2019 року відсутні (а.с.55-56).

Таким чином, колегією суддів не вставнолено фактів, а апелянтом не надано доказів про не надання судом першої інстанції матеріалів адмінстративної справи представнику прокуратури Одеської області для ознайомлення.

Крім того, на заяві про ознайомлення з матеріалами справи, є відмітка представника прокуратури Одеської області Кальянов С.О. про його ознайомлення з матеріалами справи без зазначення дати, що також не дає можливості дійти висновку про те, що апелянт отримав копію рішення лише 22.03.2019 року.

Колегія суддів також звертає увагу, що рішення Одеського окружного адміністративного суду було постановлено 21.12.2018 р. Прокуратурі Одеської області про існування рішення у зазначеній справі стало відомо 21.01.2019 року. Таким чином, апелянт мав змогу ознайомитись з текстом оскаржуваного рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Отже, доводи щодо пропуску строку звернення до суду з апеляційною скаргою є неповажними та не підтверджуються достатніми доказами.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі "Устименко проти України".

Зокрема, Високий Суд вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (див. рішення у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі "Пономарьов проти України" (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року) (п. 47 рішення).

Зокрема, ЄСПЛ звертав увагу у п. 74 рішення "Лелас проти Хорватії": "Держава, чиї органи влади не дотримувалися своїх власних внутрішніх правил та процедур, не повинна отримувати вигоду від своїх правопорушень та уникати виконання своїх обов`язків, 'іншими"словами, ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи, особливо якщо при цьому немає жодного іншого приватного інтересу".

Також, виходячи з принципу "належного урядування", державні органи зобов`язанні діяти вчасно та в належний спосіб в тому числі при оскарженні судових рішень у судовому порядку.

Держава (в даному випадку - в особі апелянта) не повинна отримувати вигоду у вигляді поновлення судами строку на оскарження судових рішень. Як зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, помилки, допущені органами державної влади, не повинні виправлятися за рахунок приватної особи, яка діяла добросовісно (в даному випадку - позивача, у зв`язку з порушенням принципу остаточності судового рішення, винесеного на його користь).

Разом з тим, згідно з частиною 2 статті 9 Закону України "Про судовий збір", суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Колегія суддів звертає увагу, що залишаючи без руху апеляційну скаргу, судом було зазначено про необхідність Прокуратурі Одеської області надати підтвердження перерахування сплаченого апелянтом судового збору згідно квитанції від 19.04.2019 року на суму 16278,29 грн., наданої до апеляційної скарги.

Однак, Прокуратурою Одеської області надано на виконання вимог ухвали суду інше платіжне доручення №685 від 03.05.2019 року про сплату судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 16278,29 грн., яке колегія суддів також не приймає, оскільки судовий збір сплачено не на реквізити П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Таким чином, Прокуратурою Одеської області судовий збір за подання апеляційної скарги у цій справі також не сплачено.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.299 КАС України у разі якщо скаржником у строк, визначений судом, не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані судом неповажними суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі.

Як зазначено вище, строк на усунення недоліків апеляційної скарги було надано апелянту десять днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, тобто останнім днем усунення недоліків є 20.05.2019 р., наведені у клопотанні про поновлення строку доводи надані на вимогу суду щодо усунення недоліків апеляційної скарги, колегія суддів вважає не поважними та недостатніми підставами для відкриття апеляційного провадження, а тому є підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст. ст. 3, 243, 248, 250, 299, 325, 328, 329 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Прокуратури Одеської області про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.12.2018 р. - відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Прокуратура Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2018 р. відмовити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя-доповідач Шевчук О.А.
Судді Бойко А.В. Осіпов Ю.В.