Справа № 766/9830/18
Суддя: Попов В.Ф.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 р.м. ХерсонСправа № 766/9830/18
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Попова В.Ф., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничник" до Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради, начальника Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради Маршака Ростислава Михайловича про визнання протиправною та скасування постанови у сфері містобудівної діяльності,

встановив:

29.05.2018 року ТОВ "Залізничник" звернулось в Херсонський міський суд Херсонської області з позовною заявою до Управління з питань ДАБК Херсонської міської ради (Відповідач 1), начальника управління Маршака Ростислава Михайловича (Відповідач 2), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову від 17.05.2018 року № 15/373/01-22 винесену начальником управління з питань Державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради Маршаком Р.М. про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що посадовими особами Управління була проведена позапланова перевірка Товариства, в ході якої встановлено, що суб`єктом містобудування ТОВ "Залізничник" не виконано припис, продовжується експлуатація не прийнятої в експлуатацію вхідної групи за адресою АДРЕСА_2 , а саме вхід до магазину "Секонд Маркет", та відбувається експлуатація підвальних приміщень. За результатами розгляду матеріалів справи про правопорушення, на позивача накладено штраф у сумі 26430 грн. Постанову про накладення цього штрафу Товариство не визнає, вважає цей документ безпідставним, оскільки право власності на підвальне приміщення на час проведення перевірки належало не позивачеві, а ТОВ "Струмок", тому зі сторони позивача відсутні протиправні діяння, що призвели до не виконання припису. Позовні вимоги просять задовольнити та скасувати оскаржувану постанову.

Відповідач 1 позовні вимоги не визнає, вважає, що у задоволенні позову слід відмовити оскільки як зазначено у відзиві, підставою для перевірки став контроль за виконанням припису від 23.11.2016 року. В ході контрольного заходу виявлено, що позивачем здійснюється експлуатація об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію за адресою: АДРЕСА_1. Здійснюється реконструкція підвального приміщення, без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт. На підставі виявлених порушень ТОВ "Залізничник" було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Відповідач 2 відзив не надав.

Учасники справи у судове засідання не з`явились, про час та дату розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача та представник відповідача 1 надали заяви про розгляд справи в порядку письмового провадження. Від відповідача 2 заяв не надходило.

Враховуючи заяви учасників справи, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

30.05.2018 року суддею Херсонського міського суду Херсонської області відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

06.03.2019 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області адміністративну справу передано на розгляд Херсонського окружного адміністративного суду.

09.04.2019 року ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області справу прийнято до провадження та призначено судове засідання.

Судом встановлені наступні обставини справи.

23.11.2016 року Управлінням з питань ДАБК Херсонської міської ради видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов`язано ТОВ "Залізничник" усунути порушення до 30.01.2017року, а саме, експлуатацію або використання об`єктів будівництва, не прийнятих в експлуатацію вхідної групи в складське приміщення АДРЕСА_2, магазину непродовольчих товарів розташованих в підвальних приміщеннях під магазинами за адресами: АДРЕСА_1, без реєстрації декларації про початок виконання будівельних робіт.

У період з 18.04.2018 року по 03.05.2018 року посадовими особами Управління з питань ДАБК Херсонської міської ради проведено позапланову перевірку усунення порушень (виконання припису від 23.11.2016 р.) ТОВ "Залізничник", за результатами якої складно акт № 1-13, яким виявлено, що припис позивачем не виконано.

03.05.2018 року Управлінням з питань ДАБК Херсонської міської ради видано припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, яким зобов`язано ТОВ "Залізничник" зупинити експлуатацію не прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва, строк виконання до 03.06.2018 року.

03.05.2018 року складено протокол про правопорушення відносно ТОВ "Залізничник" передбачене абз. 1 п. 1 ч. 6 ст. 2 ЗУ "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності".

За результатами розгляду справи про правопорушення Управлінням з питань ДАБК Херсонської міської ради 17.05.2018 року винесено постанову № 15/373/01-22, якою ТОВ "Залізничник" притягнуто до відповідальності за порушення абз. 1 п. 1 ч. 6 ст. 2 ЗУ "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" та накладено штраф у сумі 26430 грн.

Позивач не погоджується з діями відповідачів, вважає, що його протиправно притягнуто до відповідальності та накладено штраф, у зв`язку із тим, що на час проведення перевірки у ТОВ "Залізничник" не було жодних майнових прав на приміщення підвалу за адресою АДРЕСА_1.

Суд погоджується з позицією позивача виходячи з наступного.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 16.02.2017 р. у справі № 923/1283/16 за позовом ТОВ «Струмок» до фізичної особи-підприємця Карамалікової І.В., за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні відповідача - Херсонської міської ради, позов задоволено, визнано за ТОВ «Струмок» право власності на підвальні приміщення загальною площею 84,1 м.кв., під "А", розташовані у АДРЕСА_1 .

09.03.2017 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на підставі вищевказаного рішення Господарського суду зареєстровано за ТОВ "Струмок" право власності на підвальні приміщення загальною площею 84,1 м.кв., під "А", розташовані у АДРЕСА_1 .

01.04.2017 року між ФОП ОСОБА_1 (Орендар) та ФОП ОСОБА_2 (Суборендар) укладено договір суборенди підвальних приміщень за адресою: АДРЕСА_1.

Відповідно до пп 1.2 договору, майно що орендується, знаходиться у володінні та користуванні Орендаря у відповідності до договору оренди від 01.04.2017 р. між Орендарем та ТОВ "Струмок", названим у подальшому Орендодавець.

Факт передачі у строкове платне користування підвального приміщення за договором суборенди підтверджується актом прийому-передачі від 01.04.2017 року

Аналізуючи вищевикладене судом встановлено, що на момент проведення перевірки ТОВ "Залізничник" не було власником підвальних приміщень за адресою: АДРЕСА_1, тому і підстави для притягнення цього Товариства до відповідальності за порушення, що виявлені та зафіксовані в акті, були відсутні.

Крім того, позивач вказує на той факт, що з акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 23.11.2016 р. вбачається, що приміщення підвалів за адресою АДРЕСА_1 між собою об`єднані та мають один вхід зі сторони вул. АДРЕСА_2, що також підтверджується постановою Одеського апеляційного господарського суду від 06.03.2018 р. у справі № 923/1283/16.

Також, у відповідності до Акту технічного обстеження приміщень першого поверху будівлі літера "А" та підвальних приміщень, розташованих в межах будівель, по Миколаївському шосе, № 15 і № 13 ТОВ "Залізничник", складеному 10.05.2017 р. інспекцією житлово-комунального господарства ХМР підвальні приміщення будівлі літ "А" розташовані під будовою першого поверху літ. "А" будівлі АДРЕСА_2 і під одноповерховою будівлею АДРЕСА_1, які зблоковані в місці розташування арки проходу. Підвальні приміщення були обладнані одним входом.

Підвальні приміщення нерозривно пов`язані з будівлею № 15 по Миколаївському шосе, інженерні комунікації підключені до комунікацій ТОВ "Залізничник". У приміщенні підвалу (ІІІа/9.0) розташована санітарна кімната з пристроєм санітарних приладів, підключених до інженерних комунікацій водопостачання та каналізації власника підвалу ТОВ "Залізничник". Підвальні приміщення облаштовані системою електропостачання через електрощитові ТОВ "Залізничник". У підвальному приміщенні відсутні будь-яке стороннє інженерне обладнання, крім системи електропостачання та вентиляції, що є власністю ТОВ "Залізничник".

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що контролюючим органом не було встановлено кому належать підвальні приміщення та у чиєму користуванні перебувають.

Відповідачами не наведено фактів та не надано доказів, які б спростовували вищенаведене.

Суд приймає обґрунтування позивача про те, що невиконанню припису до вибуття із права власності підвальних приміщень слугувало те, що ТОВ "Залізничник" стало відомо про наявність припису від 23.11.2016 року, протоколу та акту від 23.11.2016 р., постанов від 30.11.2016 р. лише 26.05.2017 р., зазначене підтверджується постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 квітня 2018 р. у справі № 766/9081/17, якою скасовано ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 14.02.2018 року про відмову в задоволенні клопотання про поновлення строку на оскарження вказаних постанов та залишено позов без розгляду, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу ч. 4 ст. 78 КАС України, обставина про те, що позивачеві стало відомо про наявність припису 23.11.2016 року, протоколу та акту від 23.11.2016 р., постанов від 30.11.2016 р. лише 26.05.2017 р. доказуванню не підлягає.

Крім того, строки застосування адміністративно-господарських санкцій встановлені статтею 250 ГК, відповідно до частини першої якої адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до суб`єкта господарювання протягом шести місяців з дня виявлення порушення, але не пізніш як через один рік з дня порушення цим суб`єктом встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, крім випадків, передбачених законом. Зі змісту цієї статті випливає, що законодавець встановив граничні строки застосування уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарських санкцій до суб`єктів господарювання за порушення зазначеними суб`єктами встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності.

Фактично у наведеній статті містяться два строкові обмеження. Одне з них полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть застосовуватися після закінчення одного року з дня вчинення порушення суб`єктом господарювання встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності, зокрема, вчинення правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Другий обмежувальний строк, встановлений у цій статті, полягає у тому, що адміністративно-господарські санкції не можуть бути застосовані пізніше шести місяців з дня виявлення порушення встановлених правил здійснення господарської діяльності уповноваженим органом державної влади або органом місцевого самоврядування. Таким чином, другий обмежувальний строк у застосуванні адміністративно-господарських санкцій за правопорушення у сфері містобудівної діяльності полягає у тому, що їх не може бути застосовано пізніше шести місяців із дня виявлення правопорушення у сфері містобудівної діяльності.

Аналіз приписів наведеної статті дає підстави для висновку, що при виявленні факту вчинення суб`єктом господарювання правопорушення у сфері містобудівної діяльності, інспекція, приймаючи рішення про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності, має діяти в межах граничних строків, встановлених частиною першою статті 250 ГК. Закінчення будь-якого із встановлених зазначеною статтею строків застосування адміністративно-господарських санкцій виключає застосування таких санкцій.

Згідно п. 11 ст. 2 Закону України "Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності" від 14.10.1994 № 208/94-ВР штраф може бути накладено на суб`єктів містобудування протягом шести місяців з дня виявлення правопорушення, але не пізніш як через три роки з дня його вчинення.

Враховуючи встановлений приписом від 23.11.2016 р. строк, визначений Управлінням до 30.01.2017 р., строк притягнення до відповідальності ТОВ "Залізничник" закінчився 03.07.2017 р., між тим протокол, акт та припис складені 03.05.2018 р., а оскаржувана постанова винесена 17.05.2018 р.

Крім того, зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що уповноважена особа Відповідач-2, розглянувши матеріали справи про правопорушення у сфері містобудівної діяльності: (далі мовою оригіналу) акт перевірки від 03.05.2018, припис від 03.05.2018, протокол від 03.05.2018 року, встановлено, що ТОВ "Залізничник" не виконано припис..... що є порушення пп. "а" п.3, ч. 3 ст. 41 ЗУ "Про регулювання містобудівної діяльності".

Але ні в постанові, ні протоколі не зазначено який припис не виконано позивачем. Суд звертає увагу на те, що в приписі відповідача від 03.05.2018 року зазначено про необхідність усунення порушень законодавства ТОВ "Залізничник" до 03.06.2018 року, а постанову винесено 17.05.2018 року, тобто до закінчення строку зазначеного в цьому приписі.

Аналіз прийнятих відповідачами приписів, протоколу та постанови дає суду підстави прийти до висновку, що припис від 03.05.2018 року прийнятий для виконання припису від 23.11.2016 року, тоді як за невиконання останнього до позивача вже були застосовані штрафні санкції відповідно до Постанови № 28/883/01-24 від 30.11.2016 року.

Оцінивши докази наявні у справі, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розподіл судових витрат відбувається за правилами ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 242- 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничник" задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради від 17.05.2018 року № 15/373/01-22 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Залізничник" штрафу за порушення у сфері містобудівної діяльності у сумі 26 430 грн.

Стягнути з Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, Перекопська 166) за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір у сумі 704,80 (сімсот чотири гривні вісімдесят копійок) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Залізничник" (, місцезнаходження: 73003, м. Херсон, Миколаївське шосе, 15).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Попов В.Ф.

кат. 109010000