Справа № 278/954/19
Суддя: Мацький Є.М.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

Справа № 278/954/19

04 червня 2019 року

м. Вінниця

Суддя-доповідач Сьомого апеляційного адміністративного суду Мацький Є.М., перевіривши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Інспектора реагування патрульної поліції Бердичівського відділу поліції Філіпенка Євгенія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням, позивач оскаржив його в апеляційному порядку. Водночас, скаржник заявив клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду.

При вирішенні питання щодо поважності наведених заявником підстав пропуску строку на апеляційне оскарження суд виходить з наступного.

Норми статті 295 КАС України регулюють загальний порядок апеляційного оскарження судових рішень.

Разом з тим, предметом спору в даній справі є скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого положеннями КУпАП, що відповідно до норм КАС України належить до категорії термінових справ.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності закріплено статтею 286 КАС України.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня його проголошення.

Отже, вказаною нормою встановлено спеціальний порядок оскарження судових рішень у вказаних справах.

Як свідчать матеріали справи, рішення суду першої інстанції від 24.04.2019 ухвалено у порядку письмового провадження.

Отже, враховуючи положення частини четвертої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України, останнім днем строку апеляційного оскарження рішення суду першої інстанції від 24.04.2019 слід вважати 06.05.2019 з урахуванням ч. 6 ст. 120 КАС України.

З апеляційною скаргою скаржник звернувся до суду 23.05.2019, про що свідчить конверт, у якому апеляційна скарга надіслана до суду, тобто з пропуском десятиденного строку на апеляційне оскарження судового рішення з моменту його проголошення.

Суд наголошує, що початок перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення з дати отримання особою рішення суду для термінових справ нормами КАС України не передбачений.

Разом з тим, згідно з висновком Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2019 року у справі № № 212/2354/18 (2-а/212/93/18), статті 286-289 Кодексу адміністративного судочинства України встановлюють спеціальні відносно статті 295 цього Кодексу строк на апеляційне оскарження і порядок обчислення цього строку, але водночас не обмежують повноваження суду апеляційної інстанції щодо поновлення строку на апеляційне оскарження в порядку частини третьої статті 295 вказаного Кодексу. Причини пропуску строку на апеляційне оскарження у визначених указаними статтями справах підлягають оцінці на предмет їх поважності в загальному порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України, із урахуванням визначених цими статтями особливостей, і суд апеляційної інстанції не обмежений у повноваженні щодо поновлення цього строку за наявності відповідних підстав.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 295 КАС України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

З огляду на викладене, суд вважає, що скаржник має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржуване рішення скаржник отримав 11.05.2019, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.25).

Отже, виходячи із конституційних принципів і загальних засад права, десятиденний строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції від 24.04.2019 з моменту його отримання розпочався 12.05.2019 і закінчився 21.05.2019.

Проте, як зазначалось, апеляційну скаргу скаржник подав до суду 23.05.2019, тобто з пропуском десятиденного строку з моменту отримання судового рішення.

Статтею 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно з частиною першою статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Враховуючи викладене, особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями, можуть скористатися правом їх оскарження у апеляційному порядку, яке повинно бути реалізовано у встановленому вказаним Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до пункту шостого частини п`ятої статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Законодавче обмеження строку оскарження судового рішення, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосудця і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/3).

В свою чергу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (пункт 109 рішення у справі «Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain» від 07.07.1989).

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Підстави пропуску строку апеляційного оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання апеляційної скарги.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення у апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Враховуючи зазначене, суд не вбачає підстав для визнання причин пропуску такого строку поважними.

Посилання представника позивача на отримання оскаржуваного судового рішення 13.05.2019 не заслуговує на увагу, оскільки з матеріалів справи вбачається, що дане рішення позивач отримав 11.05.2019.

У випадку наявності інших підстав та доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного вчинення процесуальної дії зі звернення до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою у строк, визначений законом, скаржник має право звернутися до апеляційного з відповідною обґрунтованою заявою.

За змістом ч.3 ст.298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Керуючись ст.ст. 169, 295, 296, ч.3 ст.298 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

1. Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2019 року .

2. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 24 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовомКозиря ОСОБА_2 до Інспектора реагування патрульної поліції Бердичівського відділу поліції Філіпенка Євгенія Олександровича про визнання протиправною та скасування постанови про накладання адміністративного стягнення залишити без руху.

3. Запропонувати апелянту протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

4. Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що у разі неусунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення апеляційної скарги без руху, у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

5. Копію цієї ухвали надіслати на адресу особі, яка подала апеляційну скаргу, рекомендованим листом.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Мацький Є.М.