Справа № 209/1274/19
Суддя: Шендрик К. Л.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 209/1274/19
Провадження № 2-а/209/45/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22 травня 2019 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шендрика К.Л.,

за участі секретаря Драгунцевої С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Пушкеля Станіслава Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просить: скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 890716 від 30.03.2019 року; справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі закрити.

На обґрунтування вимог позивач зазначив, що 30 березня 2019 року приблизно о 12.03 годині керував транспортним засобом КІА К5, державний номерний знак НОМЕР_1 у м. Дніпро, і закінчував маневр на регульованому перехресті пр. Пушкіна та пр. О. Поля на зелений сигнал світлофору, але виїхавши на перехрестя включився жовтий сигнал світлофору, і одразу червоний, однак він був змушений закінчити розпочатий маневр. Після проїзду регульованого перехрестя його було зупинено працівниками патрульної поліції, які почали стверджувати, що він порушив правила дорожнього руху, а саме здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, чим порушив п.8.7.3 (е) ПДР України, за що ч. 2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність, у зв`язку із чим було складено постанову та накладено адміністративний штраф в розмірі 425 гривень. Вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення є незаконним, не обґрунтованим та недоведеним, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії АР № 890716 від 30 березня 2019 року підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 15 квітня 2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Від Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області надійшли пояснення на позов з клопотанням про розгляд справи за їх відсутності та долучення до матеріалів справи DVD-диску в якості доказу. У поясненнях зазначили, що вважають позовні вимоги необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, пояснивши, що 30 березня 2019 відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. В постанові зазначено що позивач, керуючи автомобілем марки КІА К5, номерні знаки НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, на пр-т Олександра Поля, біля буд. № 8, здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, та порушив знак 5.62 «Місце зупинки», чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України. У інспектора патрульної поліції ОСОБА_2 працювала нагрудна відеокамера, яка фіксувала процес оформлення адміністративного правопорушення та спілкування з позивачем. Просять відмовити у задоволенні позовної заяви.

Суд, вивчивши матеріали адміністративної справи, оглянувши відеозапис, наданий як доказ, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 березня 2019 відповідачем винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., в якій зазначено про те, що останній, керуючи автомобілем марки КІА К5, номерні знаки НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, на пр. О.Поля біля буд. № 8, здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофору, та порушив знак 5.62 «Місце зупинки», чим порушив п. 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України. Вказані обставини підтверджуються копією постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (а.с. 9).

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням дорожнього руху; Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п. 1.3. Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно п. 8.7.3 «е» ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено, зокрема, до компетенції Національної поліції.

Ст. 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У постанові по справі про адміністративне правопорушення, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що твердження позивача про те, що він не порушував ПДР України, відповідають дійсності.

Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області було надано до суду відеозапис, на якому був зафіксований факт складання у відношенні позивача постанови про адміністративне правопорушення, проте відеозапису, на якому б був зафіксований сам факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення до суду надано не було. Сам по собі відеозапис, на якому зафіксований факт складання у відношенні позивача постанови про адміністративне правопорушення без фіксації самого порушення не може достовірно свідчити про вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорешення відповідачем не надано.

Відповідно до ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування тверджень позивача про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про адміністративне правопорушення серії АР № 890716 від 30 березня 2019 року підлягає скасуванню, а позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 14, 73, 74, 77, 90, 242-246, 286 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до поліцейського взводу 1 роти 2 батальйону 2 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Пушкеля Станіслава Олександровича, третя особа - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення серії АР № 890716 від 30 березня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. скасувати.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП ОСОБА_1 від 30 березня 2019 року - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 22 травня 2019 року.

Суддя К.Л. Шендрик