Справа № 2040/7797/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 р.Справа № 2040/7797/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

за участю секретаря судового засідання Струкової Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019, головуючий суддя І інстанції: Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 31.01.19 по справі № 2040/7797/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області , Слобідського районного відділу у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, Слобідського районного відділу в м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 18.07.2018 року про оформлення припинення йому громадянства України відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянства"; зобов`язати Слобідський районний відділ в м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області здійснити оформлення та видачу позивачу паспорту громадянина України замість паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 виданого Червонозаводським ВР ХМУ УМВС України в Харківський області 22.06.2005 року, за заявою від 11.07.2018 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 18.07.2018 про оформлення припинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянства України відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянство".

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказав, що суд першої інстанції взагалі не перевірив доказів у справі, дійшовши помилкового висновку про ненадання відповідачем доказів повідомлення позивачу про прийняте рішення. В матеріалах справи міститься відповідне повідомлення, проте позивач не захотів його отримати протягом всього часу, що повідомлення зберігалося на відповідному поштовому відділенні. Також апелянт не погоджується із висновком суду про ненадання належних доказів у справі, оскільки незрозуміло для чого суду необхідний вирок суду за статтею 358 Кримінального кодексу України. Підставою для прийняття органом міграційної служби оскаржуваного рішення стало подання позивачем неправдивих відомостей, а не фальшивого документа.

У відзиві на апеляційну скаргу представниця позивача зазначає, що орган міграційної служби, яке суб`єкт владних повноважень, не має компетенції встановлювати факт свідомого чи не свідомого подання заявником неправдивих відомостей, тим паче надання підроблених документів. Вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, такими, що не впливають на правомірінсть висновків суду, містять виключно суб`єктивне бачення апелянта на обставини справи.

Учасники справи були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що у задоволенні апеляційної скарги належить відмовити з огляду на таке.

Суд першої інстанції встановив такі фактичні обставини справи, які не оспорюються учасниками справи.

У 2005 році ОСОБА_1 звернулася до ВГІРФО ГУ МВС України в Харківській області із заявою про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України". У заяві позивач просив оформити набуття ним громадянства України за територіальним походженням. До заяви про оформлення набуття громадянства України було додано копію рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 10.05.2005 року у цивільній справі №2-500-05 про встановлення факту постійного проживання на території України з березня 1990 року батька позивача - ОСОБА_2 , 1946 року народження (а.с. 60 - 64).

Позивач отримав довідку ВГІРФО ГУМВС України в Харківській області № 17/47323 від 21.06.2005 про реєстрацію особи громадянином України, за якою він набув громадянство України на підставі ст. 8 Закону України "Про громадянство України", яка є підставою для отримання паспорту громадянина України (а.с. 29 - 30).

22.06.2005 Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області позивач був документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 (а.с. 31).

01.06.2010 позивач отримав картку фізичної особи - платника податків ДПІ у Комінтернівському районі м. Харкова, ідентифікаційний номер позивача - НОМЕР_2 .

11.07.2018 позивач звернувся до Слобідського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківський області з питання обміну паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 виданого 22.06.2005 Червонозаводським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області на його ім`я у зв`язку з непридатністю паспорта для подальшого користування.

Інспектором Слобідського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області повідомлено позивача про відмову в обміні паспорта громадянина України в зв`язку з прийнятим 18.07.2018 ГУ ДМС України в Харківській області рішенням про скасування громадянства України позивачу.

Згідно довідки ГУ ДМС України в Харківській області, результатами перевірки підстав видачі гр. ОСОБА_1 паспорта громадянина України встановлено, що зазначений паспорт оформлений з порушенням вимог чинного законодавства та є недійсним (а.с. 38). При проведенні перевірки підстав видачі паспорта громадянина України ОСОБА_1 , відповідачем отримано у відповідь на запит лист Вовчанського районного суду Харківської області від 25.06.2016 №01.26/42/2018, яким міграційну службу повідомлено, що згідно журналу алфавітного покажчика цивільних справ за 2005 рік, цивільна справа за заявою ОСОБА_2 , 1946 року народження (батько позивача) про встановлення факту проживання на території України з березня 1990 року, зареєстрованою не значиться, судом не розглядалась, рішення по справі не ухвалювалось, справа за № 2-500/05 зареєстрована щодо інших учасників процесу.

ГУ ДМС України в Харківській області було зроблено висновок, що позивач набув громадянство України за територіальним походженням на підставі ст. 8 Закону України "Про громадянство України" шляхом обману, унаслідок подання завідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів (а.с. 66, 71, 119 - 120).

Рішенням ГУ ДМС України в Харківській області від 18.07.2018 скасовано рішення УМВС України в Харківській області від 21.06.2005 про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч.1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" громадянином ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до ст. 21 Закону внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей.

27.08.2018 позивачу було видано довідку ГУ ДМС України в Харківській області згідно якої він вибуває до Посольства Республіки Грузія з метою отримання документа, який посвідчує його особу (а.с. 74).

Не погодившись з рішенням суб`єкта владних повноважень про скасування рішення про набуття громадянства України та вилученням паспорту, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки факт підробки рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 10.05.2005 року у цивільній справі №2-500-05 не встановлено належними органами, то відповідач скасував своє рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням за відсутності правових підстав.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Правовий зміст громадянства України, підстави і порядок його набуття та припинення, повноваження органів державної влади, що беруть участь у вирішенні питань громадянства України, порядок оскарження рішень з питань громадянства, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб визначено положеннями Закону України "Про громадянство України" 18 січня 2001 року № 2235-III (далі - Закон № 2235-III).

Відповідно до ч.1 ст. 8 Закону № 2235-III, особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України", або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Іноземці, які є громадянами (підданими) кількох держав, подають зобов`язання припинити громадянство всіх цих держав. Іноземці, яким надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, замість зобов`язання припинити іноземне громадянство подають декларацію про відмову особи, якій надано статус біженця в Україні чи притулок в Україні, від іноземного громадянства.

Згідно положень ст. 17 вказаного Закону № 2235-III, громадянство України припиняється: 1) внаслідок виходу з громадянства України; 2) внаслідок втрати громадянства України; 3) за підставами, передбаченими міжнародними договорами України.

Пунктом 2 частини першої статті 19 Закону № 2235-III, підставами для втрати громадянства України є, зокрема, набуття особою громадянства України на підставі статті 9 цього Закону внаслідок обману, свідомого подання неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Згідно положень ст. 21 Закону № 2235-III, рішення про оформлення набуття громадянства України скасовується, якщо особа набула громадянство України відповідно до статей 8 та 10 цього Закону шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Перелік документів, які подаються для встановлення, оформлення та перевірки належності до громадянства України, прийняття до громадянства України, оформлення набуття громадянства України, припинення громадянства України, скасування рішень про оформлення набуття громадянства України, а також процедуру подання цих документів та провадження за ними, виконання прийнятих рішень з питань громадянства України визначено Порядком провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень , затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року № 215 (в редакції Указу Президента України від 27 червня 2006 року № 588/2006) (далі - Порядок № 215).

Відповідно до п.25 Порядку № 215 (в редакції, яка діяла на момент подачі позивачем заяви про набуття громадянства України за територіальним походженням), для оформлення набуття громадянства України за територіальним походженням особа, батько чи мати якої постійно проживали до 16 липня 1990 року на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку (частина перша статті 8 Закону), подає документи, передбачені підпунктами "а" - "в" пункту 22 цього Порядку, а також: а) документ, що підтверджує факт постійного проживання батька чи матері заявника до 16 липня 1990 року на територіях, зазначених у абзаці першому пункту 22 цього Порядку; б) копію свідоцтва про народження заявника або інші документи, що засвідчують родинні стосунки заявника з батьком чи матір`ю.

Згідно пунктів 96 та 97 вказаного Порядку № 215 (в редакції, яка діяла на момент скасування рішення про набуття позивачем громадянства України), подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України у випадках, передбачених статтею 21 Закону, стосовно особи, яка проживає в Україні, готується управлінням, відділом (сектором) міграційної служби в районі, районі у місті, місті обласного, республіканського (Автономної Республіки Крим) значення, до якого цією особою подавалися документи щодо оформлення набуття громадянства України. Подання про скасування рішення про оформлення набуття громадянства України разом із документами, передбаченими підпунктом "б" пункту 88 цього Порядку, надсилається до головного управління (управління) міграційної служби в Автономній Республіці Крим, області, містах Києві та Севастополі.

З системного аналізу наведених норм законодавства України вбачається, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства відбувається на підставі документів, які підтверджують, що особа набула громадянство України за територіальним походженням шляхом обману, внаслідок подання свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів, приховування будь-якого суттєвого факту, за наявності якого особа не може набути громадянство України.

Отже, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що скасування рішення про оформлення набуття громадянства за територіальним походженням потребує наявності достатніх та належних доказів щодо встановлення факту подання особою свідомо неправдивих відомостей або фальшивих документів.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою для скасування Головним управлінням Державної міграційної служби України в Харківській області рішення від 21.06.2005 про оформлення набуття громадянства України відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про громадянство України" громадянином ОСОБА_1 відповідно до ст. 21 Закону є інформація, яка зазначена у листі Вовчанського районного суду Харківської області від 25.06.2016 року №01.26/42/2018, яким міграційну службу повідомлено, що згідно журналу алфавітного покажчика цивільних справ за 2005 рік, цивільна справа за заявою ОСОБА_2 , 1946 року народження (батько позивача) про встановлення факту проживання на території України з березня 1990 року, зареєстрованою не значиться, судом не розглядалась, рішення по справі не ухвалювалось, справа за № 2-500/05 зареєстрована щодо інших учасників процесу (а.с. 66).

Тобто, на думку міграційної служби, на підтвердження факту проживання на території України заявником було надано судове рішення, яке не існує, а отже при набутті громадянства позивачем надано завідомо неправдиві відомості.

Колегія суддів звертає увагу, що чинним законодавством однією з підстав для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України визначено свідоме надання неправдивих відомостей. В апеляційній скарзі заявник також наголошує на тому, що підставою для прийняття органом міграційної служби оскаржуваного рішення стало подання позивачем неправдивих відомостей, а не фальшивого документа.

Колегія суддів вважає, що в цьому випадку важливим є встановлення факту повідомлення особою не просто неправдивих відомостей, а саме цілеспрямована інтелектуально-вольова дія особи, яка усвідомлюючи неправдивість даних, зазначених в документі та розуміючи негативні наслідки такої дії, здійснює подання документів з неправдивими відомостями. Отже потребує розмежування дій особи, яка подала документи, які містять неправдиві відомості, але їй не було відомо про існування таких обставин, або особа помилково вважала, що надає достовірні відомості, та дії особи, яка з власної волі надає недостовірні відомості та усвідомляє значення таких дій. Лише в другому випадку такі дї особи є підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства.

Водночас ні до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції відповідачем не надано доказів того, що позивач, надаючи до заяви про оформлення набуття громадянства України копію рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 10.05.2005 у цивільній справі №2-500-05 про встановлення факту постійного проживання на території України з березня 1990 року батька позивача був обізнаний, що в такому документі містяться недостовірні дані. Колегія суддів звертає увагу на те, що у цій справі він не був заявником та рішення районного суду не стосується позивача особисто, оскільки до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання звертався батько позивача, отже позивач не може відповідати за дії, які не ініціював.

Колегія суддів вважає, що орган міграційної служби як суб`єкт владних повноважень не має повноважень встановлювати факт свідомого чи не свідомого надання заявником неправдивих відомостей, яке полягає у наданні рішення, якого не існує. Надання рішення, щодо якого маються сумніви в його дійсності, може бути підставою для скасування рішення про оформлення набуття громадянства України, виключно якщо буде встановлено, щоо такий документ є фіктивним. У свою чергу, використання завідомо підробленого документа кваліфікується як злочин, відповідно до частини четвертої статті 358 Кримінального кодексу України.

Отже, суд першої інстанції правильно зазначив, що інформаційний лист Вовчанського районного суду Харківської області від 25.06.2016 №01.26/42/2018 про відсутність у провадженні суду справи відносно батька позивача не є належним доказом факту підроблення документів чи надання неправдивих відомостей, а тому не може слугувати підставою скасування рішення про оформлення набуття громадянства України через 13 років після його прийняття суб`єктом владних повноважень.

За таких обставин, оскільки факт підробки рішення Вовчанського районного суду Харківської області від 10.05.2005 у цивільній справі № 2-500-05 не встановлено належними органами, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що відповідач скасував своє рішення про оформлення набуття громадянства України ОСОБА_1 за територіальним походженням за відсутності правових підстав.

Вказана позиція повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 14 листопада 2018 року по адміністративній справі № 820/1293/16 (провадження № К/9901/10802/18).

Також, колегія суддів погоджується із висновком суду про те, що відповідачем не дотримано принципу пропорційності, необхідного балансу між несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), що призводить до настання несприятливих наслідків для позивача.

У своїй практиці Європейський суд з прав людини неодноразово робив визначення критерію "необхідності у демократичному суспільстві". Так, за практикою Суду при визначенні питання "необхідності у демократичному суспільстві" держави користуються певною свободою розсуду, межі якої залежать від сфери, що вступає в конфлікт з гарантованим правом.

ЄСПЛ оцінює пропорційність обмежень, застосованих до права на повагу до сімейного життя, по відношенню до легітимної мети, якої прагнуть досягти сторони при застосуванні таких обмежень. А тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що будь-яке непропорційне втручання з боку держави у фундаментальне право передбачене ст. 8 ЄКПЛ не буде вважатися необхідним у демократичному суспільстві.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач має неповнолітніх та малолітніх дітей, що народилися в Україні (2006 та 2017 років народження), згідно копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 12569097 від 20.11.2006 за договором купівлі - продажу серії Р №8585 від 27.10.2006 є власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 . де зареєстрований (а.с. 37), має ідентифікаційний номер фізичної особи-підприємця та 02.06.2010 позивача документовано паспортоми громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 терміном до 02.06.2020.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення відповідача не відповідає критерію необхідності у демократичному суспільстві, оскільки для позивача та членів його сім`ї скасування рішення про оформлення набуття громадянства має наслідком повну зміну способу життя родини, в складі якої двоє неповнолітніх дітей.

Аналіз обставин прийняття рішення від 18.07.2018 про припинення громадянства України дають підстави для висновку, що при його прийнятті порушено принцип верховенства права.

Частина 2 статті 3 Конституції України визначає, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно зі статтею 129 Основного Закону суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Враховуючи те, що право позивача, за захистом яких він звернувся до суду, є складовою принципу верховенства права, було порушено оскаржуваним рішенням відповідача, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про достатність правових підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області від 18.07.2018 про оформлення припинення ОСОБА_1 громадянства України відповідно до статті 21 Закону України "Про громадянств".

Доводи заявника апеляційної скарги про належне сповіщення позивача колегія суддів враховує, водночас вказане не спростовує висновків суду першої інстанції про протиправність дій відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів, переглянувши справу, дійшла висновку, що суд першої інстанції ухвалив рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 21.01.2019 року по справі № 2040/7797/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова
Повний текст постанови складено 06.06.2019.