Справа № 821/1294/17
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/1294/17
Головуючий в 1 інстанції: Хом`якова В.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді - Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Осіпова Ю.В.,

при секретарі Жигайлової О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року, ухвалену у відкритому судовому засіданні о 10:02 год. в м. Херсоні, повний текст постанови виготовлений та підписаний 14.11.2017 р., по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2017 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09 листопада 2016 року № , № , № .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на проведення контролюючим органом перевірки з порушенням норм податкового законодавства, а саме статей 75, 78, 79 Податкового кодексу України, що свідчить про відсутність її правових наслідків. Вважає безпідставними висновки відповідача про заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб та військового збору від отриманого доходу у вигляді додаткового блага за 2015 рік, оскільки згідно п.8 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу сума різниці між основною сумою боргу за фінансовим кредитом в іноземній валюті та сумою такого боргу, визначеною за офіційним курсом Національного банку України станом на 1 січня 2014 року.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить скасувати постанову суду першої інстанції, винести нове рішення, яким задовольнити повністю адміністративний позов, стягнути з Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь апелянта сплачений судовий збір за подачу адміністративного позову та апеляційної скарги в сумі 1344 грн. шляхом безспірного списання. Доводами апеляційної скарги зазначено, що на момент проведення перевірки у відповідача були відсутні відомості про вручення або не вручення наказу Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 26.05.2016 № 392. Апелянт зазначає, що відповідно до копії поштового відправлення (в якому направлялось наказ проведення перевірки), поштовий конверт повернувся до відповідача 27.06.2016 року, тобто через місяць, з дня відправлення даного поштового відправлення. Враховуючи зазначене, дата вручення копії наказу про проведення перевірки та повідомлення про проведення перевірки вважається 27.06.2016 року. Станом на 27.06,2016 року відповідач у справі не тільки провів перевірку, але й склав акт про проведення перевірки від 17.06.2016 року. Апелянт вказує, що не ознайомлення позивача до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки, є грубим порушенням вимог п.79.2 СТ.79 ПК України. Невиконання відповідачем вимог п.79.2 ст.79 ПК України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої. Крім того, апелянт зазначає, що незалежно від того, коли було направлено наказ про проведення перевірки, чи за 10 календарних днів до початку проведення перевірки,чи день проведення перевірки, чи за два дня до її перевірки, у відповідності до статті 79 Податкового кодексу України, наказ та повідомлення про проведення перевірки належним чином вважається врученим тільки у разі фактичного вручення наказу або за закінченням терміну зберігання. Акт документальної позапланової невиїзної перевірки ОСОБА_1 складено 17.06.2016 р. податкові повідомлення-рішення прийнято Херсонською ОДШ ГУ ДФС у Херсонській області 09.11.2016 р., тобто з пропуском строку, встановленого п. 86.8 ст.86 ПК України. Також апелянт зазначає, що відповідно до пункту 8 підрозділу 1 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, Додатковий договір від 23.01.2015 № 2 до Кредитного договору № 804/6/02/2008/840к/166 від 21.02.2008 підпадають під його дію, оскільки сума прощено боргу в сумі 79 230, 76 грн. не вважається додатковим благом платника податку та не включається до розрахунку загального місячного (річного) оподатковуваного доходу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що наказ від 26.05.2016 №392 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 » направлений платнику податків 27.05.2016, згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Однак, працівникам ДП «Укрпошта» не вдалось вручити конверт позивачу та 27.06.2016 конверт повернуто до Херсонської ОДПІ з причини «за закінченням терміну зберігання». Згідно з наказом від 26.05.2016 №392, встановлено початок проведення перевірки 08.06.2016. Перевірка проведена з 08.06.2016 по 10.06.2016. Тобто, податковим органом не порушено право платника податку на вчасне та належне повідомлення про проведення перевірки. Копію наказу та повідомлення було направлено завчасно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Перевіркою достовірності відображених у податковій декларації відомостей щодо відображення додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитором за його самостійним рішенням, встановлено не відображення в податковій декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік отримання додаткового блага у сумі 160686,78 грн. Згідно даних податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (далі податковий розрахунок форми № 1ДФ) наданого до органу ДФС суб`єктом підприємницької діяльності ПАТ «КБ «Надра» ( НОМЕР_1 ) в періоді з 01.10.2015 по 31.12.2015 платник податків - фізична особа ОСОБА_1 отримав доходи у вигляді додаткового блага (ознака доходу 126) у сумі 160686,78 грн. (з яких не нараховано (не утримано) та не перераховано до бюджету податку на доходи з фізичних осіб). На письмовий запит Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області (лист від 27.01.2016 №596/21-03-17) платником податку ОСОБА_1 на день написання акту не подано декларацію про майновий стан і доходи за 2015 рік до Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області. Таким чином, відповідач вважає, що в порушення п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ із змінами і доповненнями (далі - ПКУ), встановлено заниження платником податків ОСОБА_1 військового збору за 2015 рік в сумі 2410,30 грн. Враховуючи вищевикладене, Херсонська ОДПІ Головного управління ДФС у Херсонській області вважає податкові повідомлення-рішення 09.11.2016 №, №, № законними і обгрунтованими. З огляду на зазначене, відповідач просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено, постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року було скасовано, ухвалено у справі нову постанову, якою задоволено адміністративний позов.

Додатковою постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 28 березня 2018 року було стягнуто з Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 в загальній сумі 1344,00 грн.

Постановою Верховного Суду від 05 вересня 2018 року касаційну скаргу Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області було задоволено частково. Постанову Одеського апеляційного адміністративного суду від 21 березня 2018 року було скасовано, а справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий розгляд. У постанові, крім іншого, було зазначено, що відповідної оцінки всім мотивам, з яких виходив суд першої інстанції при прийнятті рішення, а саме дотримання відповідачем порядку здійснення позапланового контрольного заходу, ознайомлення платника податків у встановлений законом спосіб з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки до її початку, судом апеляційної інстанції не надано

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 листопада 2018 р. було прийнято справу до свого провадження, підготовку до розгляду адміністративної справи закінчено, призначено справу до апеляційного розгляду у відкритому судовому засіданні

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

02 січня 2019 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09 листопада 2016 року № , в якому апелянт просить прийняти відмову в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 09 листопада 2016 року № та закрити в цій частині апеляційне провадження, у зв`язку з відмовою в цій частині від апеляційної скарги.

Згідно ч. 5 ст. 303 КАС України до закінчення апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї повністю або частково, а інша сторона має право визнати апеляційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині. Питання про прийняття відмови від апеляційної скарги і закриття у зв`язку з цим апеляційного провадження вирішується судом апеляційної інстанції, що розглядає справу, в судовому засіданні. Про прийняття відмови від скарги та закриття у зв`язку з цим апеляційного провадження суд постановляє ухвалу. У разі закриття апеляційного провадження у зв`язку з відмовою від апеляційної скарги на судове рішення повторне оскарження цього рішення особою, яка відмовилася від скарги, не допускається.

Згідно з ч.7 ст. 303 КАС України суд апеляційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частинах п`ятій та шостій статті 189 цього Кодексу.

Згідно з ч.5, ч.6 ст. 189 КАС України суд не приймає відмови від позову, визнання позову і продовжує розгляд адміністративної справи, якщо ці дії позивача або відповідача суперечать закону чи порушують чиї-небудь права, свободи або інтереси; суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання апелянта про відмову від апеляційної скарги в частині скасування податкового повідомлення-рішення від 09 листопада 2016 року № та закриття апеляційного провадження в цій частині не підлягає задоволенню, оскільки така відмова від апеляційної скарги може порушувати права, свободи та інтереси самого ОСОБА_1

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів не приймає відмову апелянта від апеляційної скарги у цій частині та продовжує розгляд справи.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що Начальником Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області Олефіренко С.В. було прийнято наказ № 392 від 26.05.2016 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 , в якому зазначено про початок перевірки з 08.06.2016, терміном 3 робочих дні з питання отримання доходу (додаткового блага) у вигляді суми боргу анульованого кредитом за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р.

Херсонською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області було прийнято повідомлення від 26.05.2016 № 354/21-03-17-03 щодо проведення перевірки на підставі пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України та наказу № 392 від 26.05.2016, надання відповідно до п.85.2 ст. 85 ПК України всіх необхідних документів, що підтверджують дані податкової звітності та інші.. на підтвердження ведення бухгалтерського та податкового обліку та що пов`язано із сплатою та нарахуванням податків та зборів.

Наказ № 392 від 26.05.2016 та повідомлення від 26.05.2016 № 354/21-03-17-03 були надіслані на адресу ОСОБА_1 . рекомендованою поштою.

Відповідно, з 08.06.2016 по 10.06.2016 Херсонською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області на підставі підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 та статті 79 Податкового кодексу України та наказу Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 26.05.2016 № 392 була проведена документальна позапланова виїзна перевірка платника податків ОСОБА_1 ( НОМЕР_2 ) з питання отримання додаткового блага у вигляді суми боргу анульованого кредитором за період з 01.01.2015 р. по 31.12.2015 р., за результатами якої складено акт перевірки від 17.06.2016 № 463/21- 43-05/.

Під час перевірки було використано: лист платнику податків ОСОБА_1 від 27.01.2016 № 596/21-03-17 "Щодо декларування доходів громадян"; висновок відділу адміністрування доходів і зборів самозайнятих осіб від 07.04.2016 № 53/21-03-13-17-01-11; податковий розрахунок форми 1ДФ за 2015 рік; відомості бази даних ІС "Податковий блок", дані національної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України за 2015 рік.

В даному акті перевірки встановлено не надання до контролюючого органу податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік у встановлені законодавством терміни; не відображення в податковій декларації відомостей щодо отриманого додаткового блага у вигляді суми боргу платника податку, анульованого (прощеного) кредитом за його самостійним рішенням, за 2015 рік у сумі 160686,78 грн.; встановлено заниження військового збору за 2015 рік в сумі 2410,30 грн.

Таким чином, в акті перевірки зафіксовано висновки щодо порушення ОСОБА_1 :

- підпункту 164.2.17 пункту 164.2 статті 164 ПК України, платником податку у 2015 році не включена до загального річного оподатковуваного доходу і не задекларована сума доходу у вигляді додаткового блага у розмірі 160686,78 грн., що призвело до заниження податку на доходи фізичних осіб у сумі 24829,32 грн.

- пункту 49.1, пункту 49.2 статті 49, підпункту 49.18.5 пункту 49.18 статті 49, пункту 177.5 статті 177 ПК України - неподання до Херсонської ОДПІ податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік;

- п.п. 1.2 п. 16 прим. 1 підрозд. 10 розд. XX ПК України від 02 грудня 10 року № 2755-VІ із змінами і доповненнями занижено суму військового збору у 15 році на суму 241030 грн.

За висновками даної перевірки Херсонською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області прийняті податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016:

- № про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 31036,65 грн., що складається із основного податкового зобов`язання у розмірі 24829,32 грн. та штрафних санкцій у розмірі 6207,33 грн.;

- № про застосування щодо штрафних санкцій у розмірі 170,00 грн.;

- № про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем військовий збір у розмірі 3012,88 грн., що складається із податкового зобов`язання в сумі 2410,30 грн. та штрафних санкцій у розмірі 602,58 грн.

Акт перевірки від 17.06.2016 № 463/21- 43-05/ та податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016 №, №, № були надіслані ОСОБА_1 . рекомендованою поштою. На адресу контролюючого органу дані документи повернулись із зазначенням пошти щодо причин не вручення адресату - "за закінченням терміну зберігання".

Таким чином, позиція позивача включає в собі оскарження прийнятих контролюючим органом податкових повідомлень - рішень від 09.11.2016 №, №, № з підстав порушення правил проведення перевірки та відсутності у ОСОБА_1 отриманого додаткового блага за кредитним договором, в свою чергу позиція відповідача базується на законності винесених контролюючим органом спірних податкових повідомлень-рішень, прийнятих на підставі висновків акту перевірки від 17.06.2016 № 463/21- 43-05/.

Спірні податкові повідомлення-рішення від 09.11.2016 №, №, № є предметом розгляду даної справи.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів скасування спірних податкових повідомлень-рішень, відповідачем доведено їх обґрунтованість та законність.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Згідно з п. 42.1 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові.

Право контролюючого органу на проведення камеральних, документальних (планових або позапланових; виїзних або невиїзних) та фактичних перевірок визначено пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.п.75.1.2 п. 75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з обставин, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальною невиїзною позаплановою електронною перевіркою за заявою платника податків (далі - електронна перевірка) вважається перевірка, що проводиться на підставі заяви, поданої платником податків з незначним ступенем ризику, визначеним відповідно до пункту 77.2 статті 77 цього Кодексу, до контролюючого органу, в якому він перебуває на податковому обліку. Заява подається за 10 календарних днів до очікуваного початку проведення електронної перевірки, але не раніше офіційного повідомлення центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, про запровадження проведення такої перевірки для відповідних платників податків: які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності; суб`єктів господарювання мікро-, малого; середнього підприємництва; інших платників податків. Форма заяви, порядок її подання, прийняття рішення про проведення електронної перевірки встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Відповідно до п.п. 78.1.2 п. 78.1 ст. 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких обставин: платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом.

Пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України встановлено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності обставин для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Окрім того, незважаючи на проголошену підпунктом 79.3 статті 79 Податкового кодексу України необов`язковість присутності платника податків під час проведення документальних невиїзних перевірок, останній має право бути присутнім. Такий висновок узгоджується з приписами підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 Податкового кодексу України.

При цьому, положення пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України визначають, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами органу державної податкової служби виключно на підставі рішення керівника органу державної податкової служби, оформленого наказом, та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення йому чи його уповноваженому представнику під розписку копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки. Відповідно до абзацу другого пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у справі № 21-425а14, нормами Податкового кодексу України, з дотриманням балансу публічних і приватних інтересів, встановлені умови та порядок прийняття контролюючими органами рішень про проведення перевірок, зокрема документальних позапланових невиїзних. Лише їх дотримання може бути належною підставою наказу про проведення перевірки. З наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Таким чином, невиконання вимог підпункту 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 та пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ № 392 від 26.05.2016 та повідомлення від 26.05.2016 № 354/21-03-17-03 Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області були надіслані контролюючим органом на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 , рекомендованою поштою, проте зазначений конверт з рекомендованим повідомленнням, повернулись на адресу відправника із відміткою пошти щодо не можливості вручити адресату з причини - "за закінченням терміну зберігання" 27.06.16 р., тоді як перевірка була проведена 17.06.16 р. (а.с. 35-36).

Таким чином, колегія суддів зазначає, що на момент складання акту, доказів вручення або не вручення наказу про проведення перевірки у контролюючого органу не було.

Акт перевірки від 17.06.2016 № 463/21-03-13-05 був також надісланий за податковою адресою позивача, проте зазначений конверт з рекомендованим повідомленнням, повернулись на адресу відправника із відміткою пошти щодо не можливості вручити адресату з причини - "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 48-49)

Спірні податкові повідомлення - рішення від 09.11.2016 №, №, № були аналогічним чином надіслані на адресу позивача та з зазначених підстав повернуті адресату з відміткою пошти - "за закінченням терміну зберігання" (а.с. 53-54).

З огляду на зазаначене, з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення, платник не був ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку.

Враховуючи те, що при проведенні перевірки податковим органом не було дотримано вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, то правові наслідки такої перевірки відсутні.

Аналогічну правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2018 року у справі № 804/2230/15.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова Херсонського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року підлягає скасуванню, позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 09 листопада 2016 року № , № , № підлягають задоволенню.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 10 листопада 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 -задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Херсонської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Херсонській області від 09 листопада 2016 року №, №, №.

Відповідно до ст. 329 КАС України постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31.05.2019 року.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: Ю.В. Осіпов