Справа № 520/10533/18
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 р.Справа № 520/10533/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Григорова А.М. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий І інстанції Біленський О.О.) від 18.02.2019 року (повний текст рішення складений 26.02.2019 р.) по справі № 520/10533/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного Управління Держпраці у Харківській області Державної служби України з питань праці

про визнання протиправним рішення та скасування постанови,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ФОП ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просив: визнати противоправним рішення Головного управління Держпраці у Харківській області щодо накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1340280 грн. та скасувати постанову про накладення штрафу № ХК2658/297/НД/АВ/П/ТД-ФС від 08.11.2018 р.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що підставою для винесення оскаржуваної постанови Держпраці та накладення штрафу став Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю, Головного Управління Держпраці у Харківській області №ХК2658/297/НД/АВ від 29.10.2018 року, в межах якого зроблено висновок що позивачем вчинено порушення: трудовий договір не укладено в письмовій формі (частина перша ст. 24 КЗпП); працівники допускаються до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення Державної фіскальної служби про прийнятті працівника на роботу (частина третя ст.24 КЗпП). Позивач зазначив, що ним не порушувалися норми законів про працю, зокрема КЗпП, оскільки ФОП самостійно організовує свою працю відповідно до Конституції України, Господарського кодексу України, Цивільного Кодексу України. ФОП має право організовувати свою працю як шляхом укладання цивільно-правових договорів із фізичними особами відповідно до Цивільного кодексу України, так і відповідно до КЗпП. зазначив, що ним укладені цивільно-правові договори на виконання певного обсягу конкретних робіт. З огляду на викладене, позивач вважає, що постанова про накладення штрафу № ХК2658/297/НД/АВ/П/ТД-ФС від 08.11.2018 підлягає скасуванню.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі № 520/10533/18 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому наполягає на законності рішення суду першої інстанції, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні позивач підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представника відповідача в судовому засіданні, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзив на неї, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 належним чином зареєстрований в якості фізичної особи - підприємця 07.07.2017 року, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Також судом першої інстанції встановлено, що 23.10.2018 р. до Головного управління Держпраці у Харківській області надійшов лист Слідчого управління ГУ НП в Харківській області від 23.10.2018 р. № 25073/119-24/2018 в якому повідомлялось, що в ході проведення досудового розслідування встановлено, що 04.10.2018 близько 12:30 ОСОБА_2 , знаходячись на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1, під час виконання будівельних робіт впав з даху будинку, в результаті чого отримав тілесні ушкодження. Також 14.10.2018 близько 17:00 годин ОСОБА_3 знаходячись на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1, під час виконання будівельних робіт впав з даху будинку, в результаті чого отримав тілесні ушкодження. Під час проведення досудового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень працівниками ФОП " ОСОБА_1 " не надано документів щодо офіційного працевлаштування всіх працівників, які проводили будівельні роботи за адресою: АДРЕСА_1. У зв`язку із вищевикладеним запропоновано здійснити захід державного контролю у формі інспекційного відвідування з питань додержання і працевлаштування працівників ФОП " ОСОБА_1 " РНОКПП: НОМЕР_1 за фактичною адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі вищезазначеного листа, Головним управлінням Держпраці у Харківській області було видано наказ № 01.01-07/1613 від 23.10.2018 року на проведення заходу державного нагляду (контролю), відповідно до змісту якого інспекторам праці наказано здійснити захід державного нагляду (контролю) у формі інспекційного відвідування на предмет додержання законодавства про працю, в тому числі фактичного допуску працівників до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, відносно ФОП ОСОБА_1 , адреса фактичного здійснення діяльності: АДРЕСА_1 (дах будинку), з 23.10.2018 року, з дотриманням п. 10 Порядку.

На підставі вказаного наказу відповідачем видано направлення № 01.01-94/02.03/2996 від 23.10.2018 року, що було вручено представнику позивача під особистий підпис.

Інспекційне відвідування у ФОП ОСОБА_1 , розпочалось за фактичною адресою здійснення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

Під час проведення інспекційного відвідування 23.10.2018 р. будь-які документи не надано, про що було складено акт неможливості проведення інспекційного відвідування № ХК2658/297/НД від 23.10.2018 р. та надана вимога про надання документів № ХК2658/297/ПД від 23.10.2018 р., які були направлені позивачу цінним листом з описом вкладення. Інспекційне відвідування було призупинено до 29.10.2018 р.

В межах, визначених вимогою про надання документів № ХК2658/297/ПД від 23.10.2018 року ФОП ОСОБА_1 було надано певні документи та письмові пояснення.

За результатами інспекційного відвідування інспекторами праці було складено Акт інспекційного відвідування № ХК2658/297/НД/АВ від 29.10.2018 року та Припис про усунення виявлених порушень № ХК2658/298/НД/АВ/П від 30.10.2018 року.

З акту перевірки вбачається, що під час інспекційного відвідування було виявлено наступні порушення законодавства про працю, а саме: ч. ч. 1 та 3 ст. 24 КЗпП України - працівників (12 осіб) фактично було допущено до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з огляду на наступне.

На підставі акту інспекційного відвідування № ХК2658/297/НД/АВ від 29.10.2018 року, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК2658/297/НД/АВ/П/ТД-ФС від 08.11.2018 року.

Не погодившись з винесеною відповідачем постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду першої інстанції із вищевказаними позовними вимогами.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до висновку, що на підставі акту інспекційного відвідування №ХК2658/297/НД/АВ від 29.10.2018 року, яким встановлено фактичні порушення позивачем законодавства про працю, відповідачем правомірно винесено постанову про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ХК2658/297/НД/АВ/П/ТД-ФС від 08.11.2018 року на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Колегія суддів частково не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Судовим розглядом встановлено, що 23.10.2018 року за фактичним місцем здійснення діяльності ФОП ОСОБА_1 , а саме: АДРЕСА_1 (дах житлового будинку), інспекторами було встановлено ряд осіб виконуючих покрівельні роботи, а саме:

1) ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , надано пояснення відповідно до яких встановлено: робочий час встановлено з 09 год 00 хв. до 17 год. 00 хв.; працює майстром оздоблювальних робіт; працює з 16.10.2018 по час проведення перевірки у ФОП ОСОБА_1 згідно договору; згідно наданих пояснень заробітна плата два рази на місяць, ще не отримував;

2) ОСОБА_5 , який від письмових пояснень відмовився згідно ст.63 Конституції України, але в усній розмові повідомив, що працює покрівельником. ФОП ОСОБА_1 документи не надані.

3) ОСОБА_2 надано пояснення, відповідно до яких встановлено: робочий час встановлено з 08 год 00 хв. до 17 год. 00 хв.; працює каменярем з 01.10.2018 по 04.10.2018 року працавав у ФОП ОСОБА_1 згідно договору; згідно наданих пояснень отримав аванс в сумі 1000 грн.

4) ОСОБА_6 надано пояснення, відповідно до яких встановлено: робочий час ненормований; працює бригадиром з кінця вересня 2018 у ФОП ОСОБА_1 згідно трудового договору; оплата згідно договору два рази на місяць.

5) ОСОБА_7 надано пояснення, відповідно до яких встановлено: робочий час вісім годин на добу; працює підсобним робітником у ФОП ОСОБА_1 згідно трудового договору; працює з 20.10.18 (три дні); згідно пояснень заробітну плату ще не отримував.

6) ОСОБА_8 надано пояснення, відповідно до яких встановлено: робочий час встановлено з 08 год 00 хв. до 17 год. 00 хв.; працює столяром у ФОП ОСОБА_1 згідно трудового договору; працює з 20.10.18 (три дні); згідно пояснень заробітну плату ще не отримував.

7) ОСОБА_9 надано пояснення, відповідно до яких встановлено: робочий час встановлено з 08 год 00 хв. до 16 год. 00 хв.; працює електрозварювальником у ФОП ОСОБА_1 згідно трудового договору; працює з 20.10.18 (три дні); згідно пояснень заробітна плата 500 грн/день, ще не отримував.

8) ОСОБА_10 надано пояснення, відповідно до яких встановлено: робочий час встановлено з 08 год 30 хв. до 17 год. 00 хв.; працює підсобний робітник у ФОП ОСОБА_1 згідно трудового договору; згідно пояснень заробітна плата 20,00 грн за годину.

9) ОСОБА_11 надано пояснення, відповідно до яких встановлено: робочий час встановлено з 07 год 30 хв. до 16 год. 00 хв.; працює підсобний робітник у ФОП ОСОБА_1 згідно трудового договору; працює з 10.10.18 на усній домовленості; заробітна плата один раз на місяць.

10) ОСОБА_12 надано пояснення, відповідно до яких встановлено: робочий час встановлено з 09 год 00 хв. до 16 год. 00 хв.; працює каменярем у ФОП ОСОБА_1 по трудовій книзі за трудовим договором; згідно пояснень заробітну плату ще не отримував.

11) ОСОБА_13 надано пояснення, відповідно до яких встановлено: робочий час встановлено з 09 год 00 хв. до 17 год. 00 хв.; працює кровельщіком у ФОП ОСОБА_1 з кінця вересня 2018; за трудовим договором; згідно пояснень заробітна плата два рази на місяць.

12) пояснення гр. ОСОБА_3 отримати не вдалось оскільки він знаходиться у реанімації відділення політравми Харківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної допомоги імені проф. О. І . Мещанінова. ФОП ОСОБА_1 надано пояснення про те що гр. ОСОБА_3 працював при виконанні ремонтних робіт даху за адресою АДРЕСА_1 на підставі усної домовленості.

Під час перевірки позивач пояснив, що діяльність здійснює без використання праці найманих працівників, для виконання робіт укладає договори підряду з фізичними особами. Вказані договори підряду були укладені позивачем в межах виконання Договору підряду від 03.09.2018 року між позивачем (підрядник) та Департаментом житлового господарства Харківської міської ради (замовник), предметом якого є виконання капітального ремонту багатоквартирного житлового будинку за адресою: узвіз АДРЕСА_1 .

В своєму рішенні суд першої інстанції зазначив, що цивільно-правові угоди, укладені між позивачем та вказаними вище особами містять ознаки трудових правовідносин оскільки, з наявних матеріалів справи встановлено: виконання робіт у певний робочий час; предметом є процес праці, а не її кінцевий результат; робота за укладеними угодами передбачає в координації процесу виконання роботи.

Що стосується виявлених в ході інспекційного відвідування порушень трудового законодавства щодо осіб: ОСОБА_4 ; ОСОБА_2 ; ОСОБА_6 ; ОСОБА_7 ; ОСОБА_8 ; ОСОБА_9 ; ОСОБА_10 ; ОСОБА_11 ; ОСОБА_12 ; ОСОБА_13 , колегія суддів зазначає наступне.

Колегія суддів зазначає, що згідно з ч. 1 ст. 1 КЗпП України, цей кодекс регулює трудові відносини всіх працівників, сприяючи зростанню продуктивності праці, поліпшенню якості роботи, підвищенню ефективності суспільного виробництва і піднесенню на цій основі матеріального і культурного рівня життя трудящих, зміцненню трудової дисципліни і поступовому перетворенню праці на благо суспільства в першу життєву потребу кожної працездатної людини.

За визначенням ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Отже, діяльність працівника в рамках трудового договору характеризується наступними правовими ознаками: праця юридично несамостійна, протікає в рамках певного підприємства, установи, організації (юридичної особи) або в окремого громадянина (фізичної особи); не на свій страх і ризик, а шляхом виконання в роботі вказівок і розпоряджень власника або уповноваженого ним органу; праця має гарантовану оплату; виконання роботи певного виду (трудової функції); трудовий договір, як правило, укладається на невизначений час; здійснення трудової діяльності відбувається, як правило, в складі трудового колективу; виконання протягом встановленого робочого часу певних норм праці; встановлення спеціальних умов матеріальної відповідальності; застосування заходів дисциплінарної відповідальності; забезпечення роботодавцем соціальних гарантій.

Вказані ознаки трудового договору витікають, як зі статей КЗпП, так і з спеціальних законів, що регулюють трудові відносини (зокрема Закону України «Про відпустки», Закону України «Про оплату праці», Закону України «Про колективні договори і угоди», Закону України «Про охорону праці»).

В свою чергу, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

Підрядник зобов`язаний виконати роботу, визначену договором підряду, із свого матеріалу і своїми засобами, якщо інше не встановлено договором (ч. 1 ст. 839 ЦК України).

Таким чином, основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату. Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик; предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт, за наслідками яких замовник зобов`язується оплатити підрядникові виконану ним роботу, тобто предметом є кінцевий результат, а не процес праці; метою договору підряду є отримання певного матеріального результату.

Судовим розглядом встановлено, що цивільно-правові договори, укладені між позивачем та вказаними вище особами не були визнані недійсними чи неукладеними у порядку встановленому законом.

Колегія суддів зазначає, що чинне законодавство України не містить жодного обов`язкового припису щодо того, у яких саме випадках сторони певного зобов`язання зобов`язані укладати саме трудові договори, а в яких цивільно-правові договори (угоди) на виконання певних робіт. Отже, потенційні сторони такого зобов`язання цілком вільні у своєму виборі форми втілення власних правових відносин, а тому вони на свій розсуд вправі визначати вид майбутнього договору, що може укладатися між ними.

В свою чергу, фізичні особи-підприємці не обмежені в праві залучати фізичних осіб до виконання певного виду роботи на підставі цивільних договорів, і не зобов`язані законодавством укладати тільки трудові договори.

Так, Верховний Суд у своїй постанові від 08.05.2018 р. (справа № 127/21595/16-ц) дійшов аналогічного висновку, зазначивши, що основною ознакою, що відрізняє підрядні відносини від трудових, є те, що трудовим законодавством регулюється процес організації трудової діяльності. За цивільно-правовим договором процес організації трудової діяльності залишається за його межами, метою договору є отримання певного матеріального результату.

Підрядник, який працює згідно з цивільно-правовим договором, на відміну від працівника, який виконує роботу відповідно до трудового договору, не підпорядковується правилам внутрішнього трудового розпорядку, він сам організовує свою роботу і виконує її на власний ризик.

Трудовий договір - це угода щодо здійснення і забезпечення трудової функції. За трудовим договором працівник зобов`язаний виконувати не якусь індивідуально-визначену роботу, а роботу з визначеної однієї або кількох професій, спеціальностей, посади відповідної кваліфікації, виконувати визначену трудову функцію в діяльності підприємства. Після закінчення виконання визначеного завдання, трудова діяльність не припиняється.

Предметом трудового договору є власне праця працівника в процесі виробництва, тоді як предметом договору цивільно-правового характеру є виконання його стороною певного визначеного обсягу робіт.

Судовим розглядом встановлено, що позивачем протягом вересня-жовтня 2018 року укладено ряд однотипних за своїм змістом договорів підряду на виконання робіт, предметом яких є ремонт покрівлі житлового будинку. Цими договорами також передбачено, що місце роботи та їх об`єм визначаються згідно із Додатком 1 (п. 2.1). Згідно Додатків 1 до договорів підряду, ними визначені такі види робіт: розбирання покриттів покрівлі з хвилястих азбоцементних листів, скидання будівельного сміття донизу; розбирання (з порізкою) крокв зі стояками та підкосами з дошок; ремонт цегляної кладки стін окремими місцями; штукатурення цегельних стін; монтаж металевих балок; облаштування плівки, брусу, риштування дошок, монтаж покрівельного покриття із профільованого листа; навантаження будівельного сміття вручну; винесення будівельного сміття вручну; облаштування стропильної системи. Вказаними додатками визначений конкретний об`єм робіт та ціна за виконану роботу щодо кожного виду.

З системного аналізу умов цих договорів вбачається, що їх предметом є саме кінцевий результат праці, а не сам її процес, в той час, як для трудових договорів характерним було б зворотнє. Умови договору були виконі сторонами, що підтверджується актами приймання виконаних робіт.

З огляду на предмет укладених договорів та визначення поняття договору підряду та трудового договору, аргументи відповідача та суду першої інстанції про трудовий характер відносин між позивачем та вищезазначеними особами, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, а тому такі дії позивача та виконавців за цивільно-правовим договором не свідчать про жодні трудові відносини в межах вже існуючої підприємницької діяльності позивача, а є конкретними строковими договірними відносинами на виконання наперед визначених послуг та здійснення оплати по факту виконаної роботи.

Таким чином, у разі надання послуг не на підставі трудового договору, а відповідно до договору про надання послуг (цивільно-правового договору), трудові відносини не виникають, а тому застосування штрафних санкцій за порушення позивачем вимог трудового законодавства в цій частині є неправомірним.

Крім того, ще одна відмінність між зазначеними договорами полягає в тому, що за трудовим договором працівника приймають на роботу (посаду), включену до штату підприємства, для виконання певної роботи (певних функцій) за конкретною кваліфікацією, професією, посадою. Працівникові гарантується заробітна плата, встановлена трудовим законодавством гарантії, пільги, компенсації тощо.

За цивільним договором оплачується не процес праці, а її результати, котрі визначають після закінчення роботи і оформляють актами здавання-приймання виконаних робіт (наданих послуг), на підставі яких провадиться їх оплата. Договором також може бути передбачено попередню або поетапну оплату. У трудовій книжці не робиться запис про виконання роботи за цивільно-правовими договорами.

Відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів того, що позивач виплачував вказаним вище особам заробітну плату та забезпечував умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, а ці особи дотримувалась внутрішнього трудового розпорядку, що є обов`язковими ознаками трудового договору відповідно до вимог ч.1 ст.21 КЗпП України.

Матеріали справи не містять доказів того, що стосовно цих осіб видавався наказ або розпорядження про прийняття на роботу, та вівся облік її робочого часу.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що встановлені у цій справі обставини свідчать саме про трудові, а не цивільно-правові відносини між позивачем та переліченими вище особами.

Крім того, судовим розглядом встановлено, що щодо ОСОБА_5 відповідачем не надано доказів трудових відносин або виконання робіт за цивільно-правовими договорами. Отримані посадовими особами усні пояснення від ОСОБА_5 не є належним та допустимим доказом на підтвердження факту трудових відносин між цією особою та ФОП ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів дійшла до висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині відмови в скасуванні постанови Головного Управління Держпраці у Харківській області Державної служби України з питань праці від 08.11.2018 року №ХК2658/297/НД/АВ/П/ТД-ФС про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу в сумі 1228590 грн., стосовно 11 осіб.

Що стосується виявлених порушень трудового законодавства щодо ОСОБА_3 , колегія суддів зазначає наступне.

Згідно наданого ФОП ОСОБА_1 письмового пояснення посадовій особі ГУ Держпраці у Харківській області, позивач пояснив, що ОСОБА_3 працював при виконанні ремонтних робіт даху за адресою АДРЕСА_1 на підставі усного договору з бригадиром ОСОБА_6 (а.с. 41, т. 2). Крім того, в листі Слідчого управління ГУ НП в Харківській області від 23.10.2018 р. № 25073/119-24/2018 повідомлялось, що в ході проведення досудового розслідування, зокрема, встановлено, що 14.10.2018 р. близько 17:00 годин ОСОБА_3 знаходячись на робочому місці за адресою: АДРЕСА_1, під час виконання будівельних робіт впав з даху будинку, в результаті чого отримав тілесні ушкодження. Під час проведення досудового розслідування за фактом отримання тілесних ушкоджень ОСОБА_3 не надано документів щодо офіційного працевлаштування.

Вказаними вище доказами підтверджується факт допуску позивачем працівника до роботи без оформлення трудового договору, за що передбачено відповідальність.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 265 КЗпП України передбачено, що посадові особи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, винні у порушенні законодавства про працю, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством. Юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу, в тому числі, у разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Отже, встановлений контролюючим органом факт допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту) є правовою підставою для застосування до роботодавця штрафних санкцій.

На підставі цього, колегія суддів зазначає, що постанова № ХК2658/297/НД/АВ/П/ТД-ФС від 08.11.2018 року в частині накладення штрафу у розмірі 111690,00 грн. є правомірною, а тому рішення суду першої інстанції в цій частині прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права та колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі № 520/10533/18 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі № 520/10533/18 - скасувати в частині відмови в скасуванні постанови Головного Управління Держпраці у Харківській області Державної служби України з питань праці від 08.11.2018 року №ХК2658/297/НД/АВ/П/ТД-ФС про накладення на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 штрафу в сумі 1228590 грн., в цій частині прийняти нову постанову, якою позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову Головного Управління Держпраці у Харківській області Державної служби України з питань праці від 08.11.2018 року №ХК2658/297/НД/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 в сумі 1228590 грн.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі № 520/10533/18 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Держпраці у Харківській області Державної служби України з питань праці на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та подання апеляційної скарги у загальному розмірі 18428,85 грн. (вісімнадцять тисяч чотириста двадцять вісім гривень) 85 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло А.М. Григоров

Повний текст постанови складено 03.06.2019 року