Справа № 460/947/19
Суддя: Дорошенко Н.О.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2019 року м. Рівне №460/947/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доВолодимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до адміністративного суду з позовом до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (далі відповідач), за змістом якого просив суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не призначення з 24.03.2019 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи";

зобов`язати відповідача призначити позивачу з 24.03.2019 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ОСОБА_1 відноситься до 3 категорії осіб, які потерпіли від Чорнобильської катастрофи, що стверджується відповідним посвідченням. 18.03.2019, у зв`язку з тим, що йому 23.03.2019 виповниться 54 роки, ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою та відповідними документами про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Однак, отримав відмову, викладену у листі відповідача від 09.04.2019, яка аргументована тим, що первинними документами не підтверджено факту постійного проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, оскільки згідно із записами в трудовій книжці, ОСОБА_1 з 02.12.1987 по 23.04.1990 працював в СМУ Рівненський облпотребсоюз муляром четвертого розряду по Корецькій дільниці.

Позивач вважає відмову відповідача безпідставною та такою, що не ґрунтується на вимогах закону, що й слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 24.04.2019 позову заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, визначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.35-35), в якому заперечив проти задоволення позовних вимог повністю. В обґрунтування заперечень зазначив, що в трудовій книжці позивача містяться відомості про його роботу в СМУ Рівненський облпотребсоюз з 02.12.1987 прийнятий муляром четвертого розряду на Корецьку дільницю по 23.04.1990. В довідці про проживання №664 від 08.03.2019, виданою Великожолудською сільською радою зазначено період проживання в селі ОСОБА_2 з 1965 по даний час. Відомості про роботу свідчать, що позивач не міг в період роботи в СМУ Рівненський облпотребсоюз постійно проживати в селі М. Жолудськ, тому період проживання, зазначений в довідці про проживання Великожолудської сільської ради не може бути врахований в період проживання для визначення права на пенсію із зниженням пенсійного віку в частині, яка припадає на час роботи в зазначеній організації.

Відтак, відповідач вважає, що період проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, за виключенням роботи на території, що не підлягає під зони забруднення, визначені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" становить 2 роки 9 місяців 5 днів. Позивач не прожив (не пропрацював) з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 три роки в зоні гарантованого добровільного відселення.

За наведених обставин, просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

В період з 11.05.2019 по 30.05.2019 головуючий суддя перебувала у відпустці.

Дослідивши позовну заяву, відзив на позов, з`ясувавши усі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити, з урахуванням такого.

Суд встановив, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином, який потерпів від Чорнобильської катастрофи (категорія 3), що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим 30.11.1994 Рівненською обласною державною адміністрацією (а.с.12).

18.03.2019 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на шість років відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (а.с.13).

Листом від 09.04.2019 №1198/05-01 відповідач відмовив ОСОБА_3 у призначенні пенсії за віком, зазначивши, що він не прожив (не пропрацював) з моменту аварії на ЧАЕС до 01.01.1993 три роки в зоні гарантованого добровільного відселення. Згідно з наданими документами, не виконаер умови ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а тому, права на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 6 років, як потерпілий від Чорнобильської катастрофи 3 категорії, позивач не має (а.с.14).

Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створення єдиного порядку визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-ХІІ).

Статтею 49 Закону №796-ХІІ визначено, що пенсії особам, віднесеним до категорії 1, 2, 3, 4 встановлюються у вигляді а) державні пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Умови призначення пенсії за віком встановлено статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV, в редакції, станом на дату виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 10 Закону №1058-IV визначено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Зокрема, ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років.

Відповідно до абзацу 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Згідно з абзацом 5 пункту 2 частини 1 статті 55 Закону №796-ХІІ, потерпілим від Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у такому порядку: 3 роки* та додатково 1 рік за 2 роки проживання, роботи, але не більше 6 років. Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (далі - Порядок №22-1).

Відповідно до п.2.1 Порядку №22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Суд встановив, що до заяви про призначення пенсії від 18.03.2019 позивач додав довідку від 18.03.2019 №664, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) серії НОМЕР_1 від 30.11.1994 (а.с.12,17).

Згідно зі ст. 65 Закону №796-ХІІ документами, які підтверджують статус громадян, постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи та надають право користуватися пільгами, встановленими цим Законом, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" та "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи".

Видача посвідчень провадиться спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади. Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними Київською і Севастопольською міськими державними адміністраціями за поданням районних державних адміністрацій. Порядок видачі посвідчень встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20.01.1997 року №51 (далі Порядок №51), передбачено, що посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користування пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", іншими актами законодавства.

Абзацом 3 пункту 5 Порядку №51 визначено, що потерпілим від Чорнобильської катастрофи (не віднесеним до категорії 2), які постійно проживали на територіях зон безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення на день аварії або які за станом на 1 січня 1993 р. прожили у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а на території зони гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років та відселені або самостійно переселилися з цих територій, чи таким, що постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у зоні безумовного (обов`язкового) відселення не менше двох років, а у зоні гарантованого добровільного відселення - не менше трьох років, і віднесеним до категорії 3, видаються посвідчення зеленого кольору, серія Б.

Отже, єдиним документом, що підтверджує статус потерпілого від Чорнобильської катастрофи, учасника ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС та надає право користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, встановленого для одержання державних пенсій, є посвідчення "Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС" або "Потерпілий від Чорнобильської катастрофи". Довідки про період роботи (служби) у зоні відчуження, про евакуацію, відселення, самостійне переселення, про період проживання та роботи на забруднених територіях тощо є лише підставами для визначення в установленому порядку статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС або потерпілих від Чорнобильської катастрофи.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 02.11.2018 у справі №398/3389/16-а (адміністративне провадження №К/9901/45186/18), від 31.10.2018 у справі №212/12245/13-а (адміністративне провадження №К/9901/1087/18), які в силу вимог ч. 5 ст. 242 КАС України враховуються судом у даній справі.

Таким чином, наявність у позивача посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3) надає ОСОБА_1 право користуватися пільгами, визначеними Законом №796-ХІІ, в тому числі, правом на зниження пенсійного віку при призначенні пенсії за віком.

Згідно з довідкою Великожолудської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 18.03.2019 №664, ОСОБА_1 , 1965 року народження дійсно з 1965 року по даний час проживає в селі Малий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області, що є радіаційно-забрудненою зоною гарантованого добровільного відселення згідно з постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 №106. Підстава видачі: погосподарські книги: №10 за 1986-1990 року; №12 за 1991-1995 роки; №8 за 1996-2000 роки; №7 за 2001-2005 роки; №8 за 2006-2010 роки; №482 за 2011-2015 роки; №8 за 2016-2020 роки (а.с.17).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів Української РСР №106 від 23.07.1991 "Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію законів Української РСР "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи" та "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи", село Малий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області відноситься до зони гарантованого добровільного відселення.

Посилання відповідача на обставини, щодо факту роботи ОСОБА_1 у спірний період поза межами зони гарантованого добровільного відселення, як на підтвердження фактичного не проживання позивача в селі Малий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області у період з 02.12.1987 по 23.04.1990, суд оцінює критично та відхиляє з огляду на те, що відповідно до Порядку №22-1 для підтвердження періоду проживання на територіях радіоактивного забруднення приймаються виключно довідки, видані органами місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Кодексу законів про працю трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Відтак, трудова книжка не відноситься до документів, які можуть підтверджувати період проживання потерпілого внаслідок Чорнобильської катастрофи в зоні гарантованого добровільного відселення або поза її межами.

Таким чином, суд вважає, що дані трудової книжки не можуть спростувати факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення, що підтверджено відповідною довідкою органу місцевого самоврядування та посвідченням потерпілого від Чорнобильської катастрофи (категорія 3).

При цьому, довідка Великожолудської сільської ради Володимирецького району Рівненської області від 18.03.2019 №664 про період проживання позивача в зоні гарантованого добровільного відселення видана на підставі погосподарських книг.

Таким чином, твердження відповідача щодо періоду роботи ОСОБА_1 з 02.12.1987 по 23.04.1990 по даний час поза межами зони гарантованого добровільного відселення, не можуть спростувати факту постійного проживання позивача у зоні гарантованого добровільного відселення в період з 1965 року по дату видачі Великожолудською сільською радою Володимирецького району Рівненської області довідки №664 від 18.03.2019.

Відтак, належними та допустимими доказами підтверджено, що позивач станом на 01.01.1993 проживав у с. Малий Жолудськ Володимирецького району Рівненської області, тобто на території зони гарантованого добровільного відселення не менше 3 років, а на дату звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком починаючи із 26.04.1986 понад 32 роки.

Як наслідок, відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ, позивач має право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 6 років, тобто, у 54 роки.

Пунктом 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV визначено, що пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно з частиною 2 статті 45 Закону №1058-IV заява про призначення пенсії за віком може бути подана застрахованою особою не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Суд встановив, що позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії із дотриманням частини 2 статті 45 Закону №1058-IV - 18.03.2019, в той час, як йому виповнилось 54 роки 23.03.2019.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що відповідач протиправно не призначив позивачу пенсію за віком з 24.03.2019 зі зменшенням пенсійного віку на 6 років, внаслідок чого порушив гарантоване державою право позивача на пенсійне забезпечення, а відтак, його бездіяльність є протиправною.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач як суб`єкт владних повноважень не довів правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Натомість обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Суд вважає, що порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу з 24.03.2019 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку у відповідності зі ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Відтак, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Суд присуджує на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору (а.с.3) відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Соборна, 28, смт. Володимирець, Рівненська обл., 34300, ) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо не призначення ОСОБА_1 з 24.03.2019 пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Володимирецьке об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області призначити ОСОБА_1 з 24.03.2019 пенсію за віком зі зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Володимирецького об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Соборна, 28, смт. Володимирець, Рівненська обл., 34300, ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 31 травня 2019 року.

Суддя Дорошенко Н.О.