Справа № 482/599/18
Суддя: Баранкевич В. О.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 482/599/18
Номер провадження 2-а/482/2/2019
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м. Нова Одеса
Новоодеський районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Баранкевич В.О., за участю секретарів судового засідання Андрусенко В.А., Шведової Я.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нова Одеса справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ВР № 088760 від 10.04.2018 року та закриття провадження, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ВР № 088760 від 10.04.2018 року та закриття провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 10.04.2018 року відносно нього поліцейським УПП в Миколаївській області винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.122 КУпАП, з тексту якої вбачається, що він 10.04.2018 року о 16 годині 40 хвилин на а/д М-14 Одеса-Миколаїв-Новоазовськ, керуючи автомобілем «HONDA ACCORD», д/н НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі, яка призначена тільки для повороту ліворуч і позначений д.з 5.16 і д.р. 1.18, чим порушив дод.1 і 2 ПДР України. На нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Позивач зазначив, що відповідач незаконно звинуватив його у порушенні ПДР, оскільки немає жодних доказів, що підтверджують факт порушення ПДР та скоєння ним адміністративного правопорушення, зазначив, що працівниками поліції були порушені його права за ст.. 268 КУпАП, вважає про відсутність доведеності його вини у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, просив суд про скасування вищевказаної постанови та закриття провадження у справі.

В судове засідання позивач не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про підтримання своїх позовних вимог та про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджено підписом уповноваженої особи відповідача про отримання судового виклику.
Представник відповідача на адресу суду надіслав відзив, яким просив відмовити у задволенні позову ОСОБА_2 з підстав, викладених у відзиві на позов, посилаючись на дотримання поліцейським ОСОБА_3 вимог КУпАП та законодавства при складанні оспорюваної постанови та відповідність викладених в ній відомостей фактичним обставинам скоєного позивачем аміністративного правопорушення.

Враховуючи неявку в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до ч.4 ст.229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно з постановою поліцейського роти № 3 батальону №2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Підгайним Є.В., серії ВР № 088760 від 10.04.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У постанові зазначено, що 10.04.2018 року о 16 годині 40 хвилин на а/д М-14 Одеса-Миколаїв-Новоазовськ, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «HONDA ACCORD», д/н НОМЕР_1 , рухався у крайній лівій смузі, яка призначена тільки для повороту ліворуч і позначений д.з 5.16 і д.р. 1.18, чим порушив дод.1 і 2 ПДР України.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, дорожній знак 5.16 ПДР України "Напрямки руху по смугах" показує кількість смуг на перехресті і дозволені напрямки руху по кожній з них.

Дорожня розмітка 1.18 ПДР України показує дозволені на перехресті напрямки руху по смугах. Застосовується самостійно або в поєднанні із знаками 5.16 , 5.18.

Конструкція статті 122 КУпАП є бланкетною (відсилочною) правовою нормою, згідно якої склад цього адміністративного правопорушення виникає тільки тоді, коли порушується відповідний пункт ПДР України.

Як встановлено, в постанові про накладення адміністративного стягнення серії ВР № 088760 від 10.04.2018 року не вказано пункт, за порушення якого настає адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 122 КУпАП, тому посилатись на загальну норму в блакетному правопорушенні недоречно, оскільки не конкретизується обвинувачення.

Тобто, стороною обвинувачення вмінено в вину обвинуваченому не конкретизований пункт ПДР України, на момент зупинки транспортного засобу поліцейським, тому суд приходить до висновку про те, що відсутня вина позивача у порушені вимог ст. 122 ч. КУпАП, оскільки не доведено стороною обвинувачення об`єктивної сторони цього правопорушення.

Крім того, згідно п.1ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни від 23.12.200 №14 «Про практикузастосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284КУпАП.

У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, як вбачається з положеньст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації.

Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначеностаттею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожньогоруху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів.

В разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності достатті 252 цього Кодексу, повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 1 ст. 122 КУпАП, не долучено до матеріалів справи. Відповідно до відзиву, відповідачем зазначається про те, що відео фіксація правопорушення та винесення постанови поліцейським здійснювалося, який з технічних причин не зберігся.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, за відсутності об`єктивних, достовірних та допустимих доказів, які не зазначені в оскаржуваній постанові, спростувати пояснення позивача немає можливості, і будь-які сумніви з приводу наявності вини водія транспортного засобу трактуються на користь водія, оскільки наявні у справі докази, зокрема постанова, не дають суду підстав зробити висновок про те, що позивач вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Також, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку про вчинення позивачем правопорушення та виніс постанову по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративному стягненню за порушення Правил дорожнього руху.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

За таких обставин, перевіряючи оскаржувану постанову на відповідність приписам ч.2 ст.2 КАС України суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем односторонньо, неповно та не об`єктивно з`ясовано обставин справи про адміністративне правопорушення, а відтак вона прийняти з порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому такі кожному доказу ( групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу ( групи доказів).

Згідно до ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності субєктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення субєкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів спростування позовних вимог позивача, а тому позовні вимоги про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими, тому суд дійшов до висновку про їх задоволення.

Крім того, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень до судового засідання не надано переконливих доказів правомірності свого рішення в частині призначеного адміністративного стягнення, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

За вказаних обставин, суд дійшов до висновку про задоволення позову, скасування постанови серії ВР № 088760 від 10.04.2018 року по справі про адміністративне правопорушення, якою позивача визнано винним за ч. 1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень та закриття провадження по справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.122 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу зазначеного в постанові адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 77, 243, 245, 246, 255, 286 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не автоматичному режимі, серії ВР № 088760 від 10.04.2018 року та закриття провадження- задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ВР № 088760 від 10.04.2018 року, винесену поліцейським роти № 3 батальону №2 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції рядовим поліції Підгайним Є.В. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про накладення на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 225,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: