Справа № 0440/5696/18
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 червня 2019 року Справа № 0440/5696/18
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючий суддя Златін Станіслав Вікторович, судді Турлакова Наталія Василівна, Лозицька Ірина Олександрівна розглянувши у порядку письмового провадження у місті Дніпро заяву ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 0440/5696/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетроській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
Позивач звернувся з позовом до суду, у якому просить: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, оформлене листом від 03.07.2018 року № Ч-8834-18, про відмову позивачу у здійсненні перерахунку пенсії та зобов`язати відповідача відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», здійснити з 01.10.2017 року перерахунок позивачу пенсії по інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є особою, яка отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, брав участь у ліквідації зазначених наслідків під час проходження дійсної строкової служби, а тому має право на пенсію у відповідності до ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 0440/5696/18, яке залишено в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю. Судові рішення обґрунтовані тим, що право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою, передбаченою ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: особа має статус особи з інвалідністю; особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної військової служби. Оскільки під час розгляду справи не підтвердився факт проходження позивачем дійсної строкової служби, то суди у урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 08.05.2018 року по справі № 820/1148/18, відмовили у задоволенні адміністративного позову.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 0440/5696/18 набрало законної сили 08.02.2019 року у відповідності до ч. 2 ст. 255 КАС України.

10.05.2019 року позивачем подано до суду заяву про перегляд за виключними обставинами рішення рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 0440/5696/18.

В якості виключної обставини позивач наводить рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У вказаному рішенні Конституційний Суд України визнав таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Ухвалою суду від 13.05.2019 року відкрито провадження у справі за виключними обставинами.

Відповідач через відділ діловодства суду 22.05.2019 року надав заперечення проти задоволення заяви про перегляд за виключними обставинами рішення рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 0440/5696/18, вказуючи на те, що відповідні положення частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» втратили чинність лише з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19). Вказане рішення Конституційного Суду України не має зворотної дії у часі, а тому на момент розгляду звернення та документів позивача від 04.06.2018 року, відповідач діяв у відповідності до чинного на той час законодавства.

Позивач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав клопотання про розгляд справи без його участі в порядку письмового провадження.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; подав клопотання про розгляд заяви без його участі. Суд дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення представників сторін встановив наступне.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 0440/5696/18, яке залишено в силі постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 08.02.2019 року, у задоволенні адміністративного позову відмовлено повністю.

Судові рішення обґрунтовані тим, що право на обчислення пенсії по інвалідності за особливою процедурою, передбаченою ч.3 ст. 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» поширюється на осіб, які відповідають наступним критеріям: особа має статус особи з інвалідністю; особа отримала статус особи з інвалідністю виключно внаслідок участі у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи або інших ядерних аварій та випробувань, або у військових навчаннях із застосуванням ядерної зброї; особа брала участь у ліквідації відповідних наслідків та військових навчаннях лише під час проходження дійсної військової служби. Оскільки під час розгляду справи не підтвердився факт проходження позивачем дійсної строкової служби, то суди у урахуванням правової позиції Верховного Суду, яка викладена у постанові від 08.05.2018 року по справі № 820/1148/18, відмовили у задоволенні адміністративного позову.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 0440/5696/18 набрало законної сили 08.02.2019 року у відповідності до ч. 2 ст. 255 КАС України.

В подальшому рішенням Конституційного Суду України від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 (402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним) словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю.

Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 обгрунтовано тим, що військовослужбовці, які виконували військовий обов`язок під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, мали однаковий статус, однакові обов`язки та функції, в результаті виконання яких їх здоров`ю заподіяна шкода. Військовослужбовці, які постраждали під час ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС при виконанні військового обов`язку, мають різний рівень соціального забезпечення. Такий підхід законодавця до визначення рівня соціального забезпечення вказаних категорій осіб не відповідає принципу справедливості та порушенням конституційного принципу рівності.

У пункті 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 зазначено, що словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, визнане неконституційним, втрачає чинність із дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

На підставі викладеного, судом встановлено, що вказане вище положення частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» є неконституційним лише з 25.04.2019 року.

Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року по справі № 3-14/2019 не має зворотної дії у часі та не розповсюджується на правовідносини сторін, які виникли у липні 2018 року.

У відповідності до статті 152 Конституції України закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності. Закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення. Матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку.

Суд зазначає, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує право на справедливий суд.

Право на справедливий суд повинно тлумачитись в контексті Преамбули Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП], №28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).

У пункті 43 рішення рішення Європейського Суду з прав людини від 09.06.2011 року у справі «Желтяков проти України» (заява № 4994/04) зазначено, що принцип юридичної визначеності передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

Перегляд судового рішення не повинен бути замаскованою апеляційною процедурою, а саме: лише існування двох позицій щодо способу вирішення спору не є підставою для повторного судового розгляду. Відхилення від цього принципу допустимі лише за наявності виняткових обставин (п.п.51-52 рішення Європейського Суду з прав людини від 24.06.2003 року у справі «Рябих проти Росії»).

Суд зазначає про те, що на момент прийняття відповідачем оскаржуваного рішення від 03.07.2018 року № Ч-8834-18 про відмову позивачу у здійсненні перерахунку пенсії словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за якими визначення розміру відшкодування заподіяної внаслідок ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС шкоди при обчисленні пенсії виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої на 1 січня відповідного року, поширюється лише на категорію військовослужбовців, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження дійсної строкової служби і внаслідок цього стали особами з інвалідністю, було чинним, а тому відповідач приймаючи вказане рішення діяв у відповідності до вимог чинного на той час законодавства України.

За вказаних обставин у суду відсутні правові підстави для визнання протиправним та скасування рішення від 03.07.2018 року № Ч-8834-18 про відмову позивачу у здійсненні перерахунку пенсії.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні заяви позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 0440/5696/18.

Одночасно суд наголошує на тому, що позивач не позбавлений права з моменту визнання неконституційним словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» повторно звернутися до відповідача із відповідною заявою.

Стосовно періоду часу до моменту визнання неконституційним словосполучення «дійсної строкової», яке міститься у положеннях частини 3 статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», то позивач на підставі прямої норми статті 152 Конституції України вправі вимагати від Держави Україна відшкодування матеріальної чи моральної шкоди, яка завдана актами і діями, що визнані неконституційними.

Оскільки у задоволенні заяви позивача про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 0440/5696/18 відмовлено, то судові витрати покладаються на позивача.

Позивач звільнений від сплати судового збору, як учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Керуючись ст.ст. 256, 361-369 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд за виключними обставинами рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.09.2018 року по справі № 0440/5696/18.

Ухвала суду може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд, відповідно до пп. 15.5 п. 15 Розділу VII Перехідних положень КАС України.

Дата складання повного тексту ухвали 05.06.2019 року.

Суддя Суддя Н.В. Турлакова Суддя І.О. Лозицька С.В. Златін