Справа № 810/2591/18
Суддя: Селезньова Т. В.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 810/2591/18
Провадження № 2-а/361/136/19
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

04 червня 2019 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі головуючого судді Селезньової Т.В., при секретарі Яблонській В.І., розглянувши в судовому засіданні в місті Бровари адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції роти №3 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Національної поліції рядової Кучеренко Дар,ї Геннадіївни, інспектора патрульної поліції роти №4 батальйону №4 Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП Національної поліції капітана Свідерка Андрія Івановича, Управління патрульної поліції в Одеській області, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_5, про визнання дій протиправними, про визнання протиправною і скасування постанови, відшкодування шкоди,

встановив:

Позивач у даній позовній заяві просить суд:

-Визнати протиправними дії відповідача - 1 інспектора Кучеренко Дар,ї Геннадіївни , вчинені 13 травня 2018 року в місті Одесі щодо огляду, тимчасового затримання належного йому транспортного засобу д.н.з. НОМЕР_1 ;

-Визнати протиправними дії відповідача - 2 інспектора Свідерко Андрія Івановича щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП; визнати протиправною і скасувати постанову серія ЕАА№401838 від 14 травня 2018 року, винесену інспектором Свідерком А.І., про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510грн. за ч.3 ст.122 КУпАП, та закрити провадження у справі;

-Відшкодувати майнову шкоду, завдану протиправними діями інспектора Кучеренко Дарії Геннадіївни з приводу евакуації автомобіля, в сумі 1969,55грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що інспектор Кучеренко не мала підстав для затримання і вилучення транспортного засобу, оскільки його автомобіль був припаркований у місці, де не заважав пішоходам чи проїзду, що поруч з його автомобілем були так само припарковані інші транспортні засоби; що, паркуючись, він винайшов вільне для паркування місце серед інших авто, припаркувався щонайближче до будинку, щоб не заважати руху по дорозі, вважає, що стоянку здійснив не на тротуарі, а на узбіччі дороги, але не заперечує, що автомобіль був припаркований фактично впритул до стіни будинку (з відстанню менше одного метра), і не оспорює, що така відстань перешкоджала руху пішоходам ц тому місці, але послався на те, що з іншої сторони проїзної частини був повноцінний тротуар, натомість місце його паркування не було визначене як тротуар, який би був відділений бордюром. Вважає, що не було підстав для евакуації автомобіля, що акт огляду складений незаконно у його відсутності, в акті неправильно зазначено адресу стоянки (вказана адреса вул. В.Інбер, 6, натомість автомобіль був припаркований біля будинку №9 по вул. В.Інбер), в акті не зазначено конкретно адресу доставки вилученого автомобіля. відповідач не мав законних підстав для евакуації.

З приводу притягнення до адмін.відповідальності послався на те, що відповідач Свідерко не мав підстав для накладення на нього адміністративного стягнення; що інспектором Свідерком не було враховано конкретні обставини, зокрема, що так само були припарковані інші автомобілі, що його автомобіль не заважав руху, що інспектор мав би знайти його, оскільки він знаходився на відстані близько 10 метрів від автомобіля, і був відсутній близько трьох годин, що було порушено процедуру притягнення до відповідальності, в порушення закону не був складений протокол, не було роз`яснено права, неправильно вказано місце стоянки, не долучено докази, які б свідчили про те, що автомобіль був припаркований саме на тротуарі, а не на узбіччі.

Щодо завданої шкоди, послався на те, що він оплатив вартість робіт по евакуації в сумі 1655грн., вартість зберігання евакуйованого автомобіля на спец майданчику - 288грн., комісію банку за безготівковий переказ вказаних коштів 26,55грн., 16,55грн. і 10грн.

Даний позов позивач подав до Київського окружного адміністративного суду.

Ухвалою від 5.12.2018р. Київський окружний адміністративний суд передав справу за предметною підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області.

Згідно ч.1 ст.20 та ст.286 КАС - місцевим загальним судам як адміністративним предметно підсудні, зокрема, п.1 - адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно ч.1 ст. 172 КАСУ в одній позовній заяві можуть бути об`єднані декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги.

Згідно ч.1ст.30КАС спори між адміністративними судами про підсудність не допускаються.

Первісний відповідач ГУ ДКС в Одеській області подав відзив, в якому позов про відшкодування збитків, пред`явлений до нього, не визнав, послалась на те, що не є належним відповідачем, і що у разі наявності підстав для відшкодування збитків, вони мають бути відшкодовані Управлінням патрульної поліції в Одеській області, а не ДКСУ. З даного приводу за клопотанням позивача ухвалою від 11.10.2018р. був замінений третій відповідач.

Управління патрульної поліції в Одеській області подав відзив, позов не визнав, пославшись на те, що за зверненням громадян було виявлене порушення водієм ПДРУ, а саме стоянка автомобіля позивача на тротуарі, де для пішоходів залишилось менше 2 метрів, що суттєво перешкоджало дорожньому руху, за даним порушенням відповідач в межах повноважень виніс постанову про накладення на позивача адмін. стягнення за ч.3ст.122 КУпАП (порушення п.15.10в ПДРУ). Що процедуру притягнення дотримано, були зібрані докази (пояснення свідків, акт, фотофіксація). Що евакуація автомобіля позивача здійснена законно, враховуючи, що було створено перешкоди для руху пішоходів, які повинні б були виходити на проїзну частину дороги, що загрожувало безпеці руху та суттєво йому перешкоджало; процедуру було дотримано, складено акт, який підписано двома свідками. Щодо відшкодування збитків, відповідач послався на відсутність підстав, передбачених у ст.23 ЦК України - щодо моральної шкоди.

З пояснень позивача у судовому засіданні, його доводів, викладених у позовній заяві, з аргументів, викладених відповідачем у відзиві на позовну заяву, а також з наданих суду доказів, суд встановив такі обставини і відповідні ним правовідносини:

В оскаржуваній постанові про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАА №401838 від 14.05.2018р., винесеній капітаном поліції УПП в Одеській області Свідерком А.І., зазначено наступне: водій ОСОБА_1 13.05.2018р., рухаючись на автомобілі PEUGEOT 307, д.н. 3 . НОМЕР_1 по вул. В. Імбер у м. Одеса, здійснив зупинку та стоянку, що суттєво заважала руху іншим учасникам дорожнього руху, чим порушив п.15.10.в ПДР; за ч. 3 ст. 122 КУпАП на нього накладено штраф у розмірі 510 грн.

В постанові відсутні посилання на пояснення і позицію водія з даного приводу, відсутні відомості про докази, постанова підписана посадовою особою, що її склала, підпис водія відсутній, є припис, що водій відмовився від підпису.

Згідно із свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу від 15.09.2017 транспортний засіб PEUGEOT 307, 2005 року випуску д.н.з. НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 .

Актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.05.2018р. № 1873 підтверджується той факт, що транспортний засіб PEUGEOT 307, д.н.з. НОМЕР_1 , доставлено для зберігання на спеціальний штраф майданчик № 8 за адресою: м. Одеса, вул. Аеропортовська , 29в.

Згідно з актом від 13.05.2018 року та квитанціями від 14.05.2018 року, за доставку ТЗ на спецмайданчик ОСОБА_1 сплачено 1655,00 грн., за зберігання ТЗ на спецмайданчику - 288,00 грн.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов,язаний з,ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом,якшують і обтяжують відповідальність, а також з,ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При накладенні адмін.стягнення посадова особа відповідно до вимог ч.3 ст.33, ст.34,ст.35 КУпАП повинна врахувати характер і тяжкість порушення, особу порушника, конкретні обставини вчинення порушення, зазначити докази на підтвердження складу правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна відповідати вимогам ст.283 КУпАП, зокрема повинна буди обґрунтованою, в ній має бути викладено обставини порушення, відповідна ним норма закону, наведені пояснення особи, що притягається до відповідальності, докази, надано їм оцінку.

Доказування наявності підстав для притягнення до відповідальності , а також наявність складу адміністративного правопорушення покладається на посадову особу, уповноважену на розгляд справи. Саме суб`єкт владних повноважень (відповідач) зобов`язаний довести, що він діяв законно, правомірно, в межах своїх повноважень, у спосіб, встановлений законом, з дотриманням процедури і з забезпеченням прав особи, якої стосуються вчинювані дії чи прийняті рішення, обґрунтовано, об`єктивно. Також саме відповідач в даній справі повинен надати суду докази на підтвердження наявності події і складу адміністративного правопорушення в діях водія (позивача).

Відповідач подав суду у якості доказу фотознімок автомобіля позивача на місці його стоянки. З даного знімку, враховуючи його якість, відсутність будь-якої пояснювальної інформації, на кшталт дорожніх знаків, позначок, тощо, суд не може зробити однозначні висновки щодо порушення водієм правил дорожнього руху, а саме щодо того, що вказаний автомобіль був припаркований водієм саме на тротуарі (для пішоходів) , і що для проходу пішоходів залишалось менше 2 метрів. З цього приводу пояснення позивача - що дане місце є узбіччям дороги, а не тротуаром, і що тротуар розташований на протилежній стороні дороги з одностороннім рухом, - відповідачем не спростовані. А у справі про притягнення до відповідальності і при розгляді адміністративної справи не можна робити висновки про доведеність складу та події адмін.правопорушення позивача на припущеннях. Є неприпустимим перекладення обов`язку по доказуванню відсутності складу та події порушення на позивача (на особу, яка притягається до відповідальності).

Щодо процедури притягнення позивача до відповідальності, то суд робить такі висновки:

Розгляд справи відбувся не на місці виявленого порушення (стоянки транспортного засобу), оскільки вказано іншу адресу, ймовірно місце знаходження посадової особи чи зберігання евакуйованого авто. Крім того, постанову винесено на наступний після виявлення порушення день (вказано наступну дату). Протокол при цьому не складався. Тому такі дії відповідача не відповідають вимогам КУпАП щодо складення протоколу. Відповідач не довів наявності тих виключень з даного правила, які б звільняли його від обов`язку скласти протокол, а виходячи з того, що розгляд справи відбувся не на місці виявлення правопорушення, і що водій на місці виявлення порушення був відсутній, то за приписами КУпАП обов`язковим було складення протоколу про адміністративне правопорушення. Акт, який наданий відповідачем, ні за процесуальною формою, ні за змістом не замінює протоколу, а може розглядатись як доказ на підтвердження певних обставин, зокрема фіксування певної процесуальної дії.

З аналізу змісту постанови, що оскаржується, в ній так само не зазначені всі необхідні відомості, які б мали бути викладені у протоколі. З тесту постанови також видно, що в ній не зазначені докази, не зазначено пояснення водія, зокрема про його згоду чи незгоду з порушенням.

Також суд звертає увагу, що відсутні відомості про повідомлення особи, що притягається до відповідальності , про розгляд справи, призначений на 14.05.2018р. і місце розгляду, про ознайомлення з матеріалами справи, в тому числі з протоколом, з доказами; відсутні відомості, які б давали підстави суду впевнитись у тому, що позивачу було надано право і можливість подати пояснення, докази, право бути присутнім при розгляді його справи. Позивач дані обставини заперечує, а відповідач не надав доказів на спростування даних тверджень позивача і не довів дотримання ним вимог КУпАП з цього приводу (щодо забезпечення прав особи, що притягається до відповідальності).

Розгляд справи про притягнення до адмін.відповідальності з такими порушеннями прав особи судом визнається протиправним, а тому постанова , прийнята за наслідками такого розгляду є незаконною і підлягає скасуванню.

Згідно ч.3 ст.286 КАСУ, суд може прийняти рішення про скасування постанови та закриття провадження у справі, або (п.2) - скасувати постанову та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу.

Оскільки при розгляді справи встановлено недотримання відповідачем вимог закону щодо збирання доказів і доказування складу адмін.правопорушення, а постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, і тому є протиправною, то така постанова судом скасовується.

Щодо підстав для закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, і щодо встановлення наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення в діях водія, то суд виходить з наступного:

В межах даної справи, скасовуючи оскаржувану постанову з підстав допущених процесуальних порушень ((недотримання процедури), враховуючи вказані вище недоліки , суд не робить висновки про наявність чи відсутність підстав для закриття провадження у справі про притягнення позивача до адмін.відповідальності за даним фактом. Такі висновки має зробити орган та/або посадова особа, уповноважені згідно КУпАП розглядати дану справу, при її розгляді і при дослідженні доказів та з,ясуванні та встановленні конкретних обставин, і такі повноваження суд не має перебирати на себе. Суд, розглядаючи справу щодо оскарження постанови, лише перевіряє законність прийнятого рішення, а не розглядає справу про притягнення до адміністративної відповідальності по суті, не підмінює собою інший уповноважений на розгляд справи орган.

При наведених вище обставинах суд, скасовуючи постанову як протиправну, і виходячи виключно з недотримання суб,єктом владних повноважень процесуальних норм (процедури) щодо забезпечення процесуальних прав особі, яка притягається до відповідальності, в даному випадку не закриває провадженні в даній справі про притягнення позивача до адмін.відповідальності, а повинен надіслати справу на розгляд компетентному органу (відповідачу), який має розглянути справу з забезпеченням процесуальних прав особи, що притягається до відповідальності, зробити обгрунтовані висновки щодо наявності події та складу правопорушення (або їх відсутності) в діях позивача та прийняти законне рішення. Так само суд не може закрити провадження у справі з підстав закінчення строку притягнення до адмін..відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, - такі питання має вирішити компетентний орган (відповідач) при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Тому згідно ч.3ст.286 КАСУ суд скасовуючи постанову, направляє справу на розгляду компетентному органу.

Разом з тим, враховуючи, що відповідач не направив суду всі матеріали справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому - за відсутністю такої справи у розпорядженні суду - справа про притягнення позивача до адміністративної відповідальності об`єктивно не може бути об`єктивно надіслана відповідачу для повторного розгляду. Відповідач, у зв`язку зі скасуванням постанови, має повторно розглянути наявну у нього справу про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за даним фактом, і про це повинно бути зазначено у резолютивній частині даного судового рішення, без використання вислову «надіслання справи».

Щодо позовних вимог про визнання протиправним огляду і тимчасового затримання транспортного засобу позивача, то суд робить такі висновки:

На підтвердження правомірності огляду і затримання автомобіля відповідач надав суду ксерокопію акту огляду, який через його неякісність не може бути досліджений у судовому засіданні. Позивач надав суду вручений йому екземпляр акту , тому суд досліджує даний документ (Акт №1873 від 13.05.2018р.). В даному акті підставу огляду і тимчасового затримання зазначено так: у зв`язку з порушенням ПДР України пп. (графа пуста), а саме ч.3 ст.122 КУПАП , створивши перешкоду дорожнього руху та загрозу безпеці дорожнього руху». В акті зазначено «транспортний засіб для його примусового переміщення прийняв СПД ОСОБА_5 евакуатор МАН НОМЕР_2». «Відстань переміщення (графа пуста) км, в графі «до акту додаються пояснення свідків» відомості відсутні, графа пуста. В графі «Транспортний засіб на тимчасове зберігання прийняв» вказано нерозбірливо прізвище, підпис, адреса знаходження транспортного засобу не вказана., підпис водія відсутній, є підписи свідків без зазначення їх прізвищ і інших необхідних для ідентифікації реквізитів.

Також відповідач надав суду ксерокопію документу, виконаному на бланку, з зазначеними поясненнями свідків, які підтвердили факт стоянки автомобіля на тротуарі.

Оскільки дана позовна вимога заявлена позивачем у позовній заяві, поданій з приводу оскарження дій/рішень посадових осіб щодо притягнення до адміністративної відповідальності, і саме у зв`язку з цим предметну підсудність даної справи в цілому визначено місцевому загальному суду як адміністративному, то і вказане питання розглядається виключно у сенсі огляду і затримання автомобіля в межах і в процедурі притягнення позивача до адмін.відповідальності за фактом порушення ПДРУ (порушенні правил стоянки транспортного засобу) від 13.05.2018р.

Враховуючи, що така процесуальна дія як огляд транспортного засобу ніяким чином не порушує права позивача (принаймні позивачем іншого не доведено), виконана посадовою особою в межах повноважень, при виявленні події, яка може розглядатись як правопорушення, і з метою її фіксування в межах притягнення особи до адміністративної відповідальності за таке порушення, то така дія є правомірною і відповідає вимогам закону. Вимоги щодо процедури вчинення такої дії відповідачем дотримано: дана дія зафіксована в акті огляду, в якому є всі необхідні реквізити, підписи, в тому числі акт складено з залученням свідків, що відповідає вимогам, зазначеним у Порядку тимчасового затримання транспортних засобів. Тому відсутні підстави для визнання такої дії відповідача (складення акту огляду) протиправною. Позов в цій частині необгрунтований.

Щодо такої оскаржуваної дії як тимчасове затримання транспортного засобу, то така дія виконана посадовою особою в межах повноважень, з дотриманням процедури (зі складенням акту, у присутності свідків). Тому виключно з процесуальних підстав дана дія не може бути визнана протиправною. Щодо наявності чи відсутності у відповідача підстав для тимчасового затримання автомобіля, як такого, що був припаркований з порушенням вимог ПДРУ, то висновки щодо правомірності тимчасово затримання можуть бути надані виключно за наслідками розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за даним фактом, в залежності від вставлення наявності або відсутності в діях водія події та складу вказаного адміністративного правопорушення. Тому в межах оскарження постанови про притягнення до адмін.відповідальності, яка судом скасовується виключно з підстав процесуальних порушень, а також виходячи лише з наданих доказів і розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог, суд не вбачає підстав для визнання вказаної дії (тимчасове затримання транспортного засобу) протиправною. Такі висновки були б передчасними.

Що стосується доводів позивача щодо протиправності евакуації автомобіля з місця його стоянки, то безпосередньо такої позовної вимоги позивачем конкретно не заявлено, а поняття евакуація та/або вилучення не охоплюються поняттям огляду і тимчасового затримання.

Суд не розглядає в межах даної справи питання наявності чи відсутності в діях посадових осіб інших порушень, які могли б бути вчинені по відношенню до позивача при евакуації і поміщенні автомобіля на спец майданчик, і які не пов`язані з притягненням його до адміністративної відповідальності, враховуючи розмежування предметної підсудності справ з приводу такого оскарження, згідно положень частини першої та частини другої статті 20 КАС України. Таким чином, в межах даної справи, в даній частині позовних вимог суд відмовляє.

Щодо позовної вимоги про відшкодування збитків, пов`язаних з оплатою позивачем евакуатора і перебування евакуйованого автомобіля на спец майданчику, то вони є похідними від позовної вимоги про визнання протиправною такої дії, як евакуація /вилучення транспортного засобу, і можуть бути задоволені лише як наслідок визнання неправомірними таких дій, якими збитки завдані. Тому при наведених вище обставинах і в межах даної адміністративної справи висновки про наявність підстав для відшкодування таких збитків були б передчасними.

Керуючись ст.ст.242-246, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до інспектора патрульної поліції Кучеренко Дар,ї Геннадіївни, інспектора патрульної поліції Свідерка Андрія Івановича, Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання протиправними дій щодо огляду, тимчасового затримання транспортного засобу, щодо притягнення до адміністративної відповідальності, скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, відшкодування шкоди -

задовольнити частково;

визнати дії інспектора Свідерка Андрія Івановича щодо порушення процедури притягнення до адміністративної відповідальності позивача протиправними;

скасувати постанову ЕАА №401838 від 14 травня 2018 року, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Одеській області Свідерком Андрієм Івановичем про накладення на позивача ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. за ч.3 ст.122 КУпАП за фактом від 13 травня 2018 року;

питання про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП, за фактом від 13 травня 2018 року передати на новий розгляд компетентному органу - Управлінню патрульної поліції в Одеській області;

в іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана учасниками справи протягом десяти днів. Скарга подається до апеляційного суду безпосередньо або згідно п.15.5 перехідних положень КАСУ через суд, що ухвалив рішення.

Повне рішення складено 04.06.2019р.

Суддя: Т.В.Селезньова