Справа № 826/15728/18
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій щодо здійснення позивачу перерахунку пенсії з 89 % від його грошового забезпечення до 70 %; зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії у розмірі 89 % від його грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 р., з урахуванням раніше проведених виплат; визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення позивачу перерахунку пенсії у розмірі 89 % від його грошового забезпечення відповідно до довідки Національного інституту стратегічних досліджень від 25.07.2018 р. № 47; зобов`язання відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії у розмірі 89 % від його грошового забезпечення відповідно до довідки Національного інституту стратегічних досліджень від 25.07.2018 р. № 47, починаючи з 01.01.2018 р., з урахуванням раніше проведених виплат; стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15300, 00 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку пенсії з 89 % від його грошового забезпечення до 70 %.

Зобов`язано здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії у розмірі 89 % від його грошового забезпечення, починаючи з 01.01.2016 р., з урахуванням раніше проведених виплат.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, а також задовольнити клопотання про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 15300, 00 грн.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що його було звільнено саме з посади старшого консультанта відділу воєнної політики Національного інституту стратегічних досліджень.

Апелянт здійснює посилання на п. 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно доЗакону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 (далі Порядк № 45), відповідно до якого собам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

Відтак вважає відмову суду першої інстанції у зобов`язанні відповідача здійснити перерахунок пенсії на підставі довідки інституту, а не військоммату помилковим.

В частині відмови у відшкодуванні витрат на правову допомогу позивач зазначає, що правомірність заявлення суми витрат повинна спростовуватись відповідачем. Вважає заявлені витрати співмірними зі складністю справи та наданими послугами.

Відзив до Шостого апеляційного адміністративного суду не надходив.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача в частині відмови у задоволені позовних вимог та вирішення питання про стягнення витрат на правову допомогу.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів зважає на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, позивач перебуває на обліку в Головному управління ПФ України в м. Києві та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка виплачувалась в розмірі 89 % грошового забезпечення.

З 01 січня 2018 р. позивачу здійснено перерахунок пенсії у відповідності до постанови КМ України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. № 704 (далі Постанова № 704) на підставі довідки Київського міського військового комісаріату (а. с. 24).

Своїми доводами позивач обґрунтовує необхідність здійснення такого перерахунку на підставі довідки Національного інституту стратегічних досліджень, у якій відображено розмір грошового забезпечення позивача за його останньою посадою (старший консультант), а не за посадою, з якої позивач вибув у відрядження (помічник командира по роботі з особовим складом 468 гвардійського навчального артилерійського полку).

Перевіряючи правильність висновків суду першої інстанції,колегія суддів зважає на наступне.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 45 на підставі зазначеного в пункті 1 цього Порядку рішення Кабінету Міністрів України Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, СБУ, Служба зовнішньої розвідки, ДПС, Адміністрація Держспецзв`язку, Адміністрація Держприкордонслужби, ДПтС, ДСНС (далі - державні органи) повідомляють у п`ятиденний строк Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсій військовослужбовцям.

Пенсійний фонд України повідомляє у п`ятиденний строк з моменту надходження інформації від державних органів своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. м. Києві та Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки).

Головні управління Пенсійного фонду України складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеної інформації списки за формою згідно із додатком 1 та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

У відповідності до п. 3 ч. 3 вказаного Порядку особам, що відряджалися для виконання службових обов`язків до органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших установ, організацій і підприємств та були звільнені із служби у зв`язку з виходом на пенсію безпосередньо з посад, на яких вони перебували, перерахунок пенсій провадиться на підставі довідок про розмір грошового забезпечення, виданих зазначеними органами, установами, організаціями і підприємствами.

В той же час, відповідно до вищепроцитованого пункту зазначені довідки надсилаються до державних органів, у яких особи проходили службу до відрядження, а їх уповноважені органи подають довідки у п`ятиденний строк головним управлінням Пенсійного фонду України.

Зважаючи на вказану норму, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що довідка Національного інституту стратегічних досліджень до відповідача не подається, а має бути подана саме до органу, у якому позивач проходив службу до відрядження, та передана Київським міським військовим комісаріатом вже безпосередньо відповідачу.

Відтак колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що оскільки КМВК відповідачем у справі не є, а пенсійний орган позбавлений можливості діяти в питанні визначення розмірів грошового забезпечення на власний розсуд, обраний позивачем спосіб захисту порушеного, на його думку, права не відповідає процедурі здійснення перерахунку пенсії та заявлений позов по суті позовних вимог в цій частині є передчасним.

В частині витрат на правову допомогу колегією суддів вбачається, що позивачем до матеріалів позовної заяви додано акт приймання передачі наданих юридичних послуг № 05/18 від 24.09.2018 р., відповідно до якого вартість послуг становить: консультації з правових питань 3000, 00 грн., правова оцінка та аналіз судової практики 3300, 00 грн., збирання (отримання) доказів 4000, 00 грн., написання позовної заяви 4000, 00 грн., підготовка позовної заяви та копії документів до неї для направлення до суду 1000, 00 грн., усього до сплати 15300, 00 грн.

Відповідно до наданої копії платіжного доручення від 08.08.2018 р. № 0.0..1, позивачем сплачено правову допомогу за договором про надання правової допомоги від 07.08.2018 р. у розмірі 7650, 00 грн.

У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У пункті 269 Рішення зазначено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, згідно з позицією, сформульованою Верховним Судом у постанові від 15 травня 2018 року у справі № 821/1594/17, з огляду на запровадження нових правил відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, для підтвердження та обґрунтування розміру витрат на правничу допомогу необхідне приведення укладених до 15 грудня 2017 року договорів у відповідність до вимог діючого КАС України та доведення відображення фахівцем у галузі права та адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи шляхом надання доказів ведення Книги обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що понесені витрати на правову допомогу мають бути реальними та підтвердженими не лише доказами перерахування коштів на користь надавача послуг від їх отримувача, але й зафіксованими на рівні держави за процедурою обліку доходів та витрат фізичних і юридичних осіб.

Натомість, таких доказів позивачем надано не було, що позбавляє колегією суддів вважати витрати на правничу допомогу підтвердженими та обґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги є такими, що не спростовують позицію суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відсутні також підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, та розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, у відповідності до ст. 139 КАС України.

У відповідності до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві про визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 30.05.2019 року)