Справа № 320/5466/17(2-а/320/25/18)
Суддя: Білак М.В.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 червня 2019 року

Київ

справа №320/5466/17(2-а/320/25/18)

адміністративне провадження №К/9901/14964/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Білак М.В.,

суддів: Губської О.А., Калашнікової О.В.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 листопада 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі №320/5466/17 (2-а/320/25/18) за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольського міського голови, Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області про визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Мелітопольського міського голови, Управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, в якому, з урахуванням уточнення позовних вимог, просила визнати незаконним та скасувати розпорядження № 717-к від 15 червня 2017 про звільнення її з посади провідного спеціаліста управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області з 3 липня 2017 року, поновити її на посаду провідного спеціаліста управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області з 4 липня 2017 року та стягнути з Мелітопольської міської ради Запорізької області на її користь заробітну плату за весь час вимушеного прогулу, починаючи з 4 липня 2017 року по 9 вересня 2018 року в сумі 96980,26 грн.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 листопада 2018 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року, в задоволенні позову відмовлено.

У поданій касаційній скарзі позивач з посиланням на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення, прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Положення пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України та статті 14 Закону України від 30 вересня 2016 року №1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" гарантують право особи на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таке оскарження рішення суду першої інстанції в касаційному порядку, що передбачено положенням частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) можливе після апеляційного перегляду справи, а оскарження постанови суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом. Отже, оскарження рішень судів у касаційному порядку може бути лише у випадках, якщо таке встановлено законом.

Водночас, пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми Кодексу обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

До жодного з перелічених випадків вказана справа не належить.

Предметом розгляду цієї справи є визнання незаконним та скасування розпорядження, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Для цілей КАС України згідно з пунктом 1 частини шостої статті 12 справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції» (далі - Закон № 1700-VII) займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Як вбачається з оскаржуваних судових рішень, позивач займала посаду провідного спеціаліста управління освіти Мелітопольської міської ради Запорізької області, тому не є особою, яка займає відповідальне чи особливо відповідальне становище в розумінні Закону № 1700-VII, а відтак ця справа належить до справ незначної складності.

За такого правового врегулювання та обставин справи, оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку наявності обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Однак, зміст вказаних норм та проведений аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої й апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у розглядуваному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Отже, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 13 листопада 2018 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 березня 2019 року у справі №320/5466/17 (2-а/320/25/18).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

М.В. Білак

О.А. Губська

О.В. Калашнікова,

Судді Верховного Суду