Справа № 740/2178/19
Суддя: Пантелієнко В. Г.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/2178/19
Провадження № 2-а/740/32/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі головуючої судді Пантелієнко В.Г.

за участі секретаря Філоненко О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора взводу № 2 роти № 1 БУПП в Чернігівській області ДПП лейтенанта поліції Левченко Ніни Володимирівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом про скасування постанови ДП18№ 476136 від 02.05.2019 року про накладення на нього стягнення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, у виді 255 гривень штрафу за порушення п. 12.4 Правил дорожнього руху України, мотивуючи тим, що 02 травня 2019 року він рухався по автодорозі М-01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі та був зупинений працівниками поліції і повідомлений про порушення ним правил дорожнього руху, а саме перевищення встановленої швидкості руху в населеному пункті. Позивач вважає дану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки він, рухаючись по автодорозі навпроти положення сонця, у сонцезахисних окулярах, виконуючи випередження по лівій смузі 5 вантажних автомобілів, які обмежили видимість справа, не помітив дорожній знак 5.45 «Сираї», що позначав початок населеного пункту та не зменшив швидкість до 50 км/год. З лівого боку автодороги даний знак не дублювався, будинків, які б допомогли йому зорієнтуватися, що він перебуває в населеному пункті поблизу не було. Інспектором, на підтвердження перевищення швидкості, було показано зафіксоване зображення автомобіля позивача на моніторі приладу TruCAM LTI 20/20, з зазначенням швидкості руху - 89 км/год. ОСОБА_1 зазначив, що на даному приладі не помітно де саме рухався автомобіль в межах населеного пункту чи поза його межами, він заперечив факт правопорушення та просив, на підставі ст. 258 КУпАП, скласти протокол, а не постанову, для надання письмових пояснень та зазначення свідків, заявив клопотання про розгляд справи за місцем вчинення правопорушення, для надання можливості підготуватися до розгляду. Не зважаючи на пояснення позивача інспектором було, відхилено клопотання, розглянуто справу на місці та винесено оскаржувану постанову. При складанні даного процесуального документу відповідачем було допущено ряд порушень та помилок, а саме не коректно зазначено місце складання постанови, використано абревіатури, виправлено місце народження позивача, при визначенні розміру покарання інспектор не застосувала стягнення штрафних балів, хоча це передбачено санкцією статті, а зазначила до сплати суму штрафу у розмірі 255 гривень, яка є не підйомною та великою, оскільки дружина позивача перебуває у декретній відпустці. Враховуючи, що відсутні докази наявності у діях позивача ознак порушення правил дорожнього руху, просить оскаржувану постанову скасувати, оскільки вона винесена з грубим порушенням процесуального права.

Позивач в судовому засіданні підтримав вимоги позову та просив їх задовольнити.

Відповідачем по справі було надано відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнав, як необґрунтовані та такі, що не підлягають задоволенню. Вказавши, що 02.05.2019 року під час виконання службових обов`язків на прилад TruCAM LTI 20/20 ТС001134 було зафіксовано факт перевищення швидкості позивачем в межах населеного пункту більше ніж на 20 кілометрів, в порушення вимог п.12.4 ПДР. Посилання позивача на те, що йому було протиправно відмовлено у складанні протоколу, дачі пояснень, в правовій допомозі не відповідають дійсності, оскільки справу було розглянуто в порядку, передбаченому ч. 4 ст. 258 КУпАП, відповідачем було надано час для отримання правової допомоги та можливість надання пояснень, розглянуто заявлені клопотання, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, доданого до відзиву. Посилання позивача на ймовірні порушення та неточності у постанові, засліплення сонцем чи наявність перешкод у вигляді попутного транспорту під час проїзду знаку населеного пункту свідчить про намагання уникнути відповідальності. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши думку позивача, врахувавши відзив та відповідь на відзив, дослідивши письмові, фото та відеодокази, що є в матеріалах справи та додані до відзиву, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до копії постанови про адміністративне правопорушення, яка міститься на а.с. 19 позивач притягнутий до відповідальності з накладенням штрафу у сумі 255 гривень за порушення вимог п. 12.4 Правил дорожнього руху України, яким зобов`язано рухатись транспортними засобами в населених пунктах із швидкістю не більше 50 км/год.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 287 КУпАП право на оскарження постанови має особа, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ч.2 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем до суду подано відзив з аргументуванням заперечення позовних вимог, відеозапис з нагрудної камери поліцейського та відеозапис з лазерного вимірювачу, приладу TruCAM LTI 20/20 ТС001134, на якому зафіксовано рух автомобіля марки Chery Amulet з д.н.з. НОМЕР_1 з зазначенням швидкості 89 км/год.

Статтею 122 ч. 1 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

В своєму позові ОСОБА_1 не заперечує факт перевищення ним швидкості більше ніж на 20 км/год, але пояснює це тим, що маючи перешкоду у виді п`яти вантажних автомобілів, які рухалися справа у попутному напрямку, він не помітив знак, що позначав початок населеного пункту, помітити який раніше йому завадила сонячна погода, оскільки був засліплений сонцем.

Відповідно до п. 2.3. ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Таким чином позивач мав врахувати ступінь освітлення при керування транспортним засобом та вчинити дії, які б дозволили йому заздалегідь реагувати на зміну дорожньої обстановки та встановлені у попутному напрямку дорожні знаки.

Посилання позивача на порушення норм матеріального та процесуального права спростовуються наступними доказами.

Як вбачається з ч.ч. 2, 5 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 4 Розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема передбачених частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Відповідно до пункту 2 даної Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, розглянувши справу про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 на місці та прийнявши постанову, відповідач діяв у чіткій відповідності до закону, суворо дотримуючись інструкції по оформленню даного виду матеріалів.

Судом не встановлено, що постанова складена у порушення вимог ст. 283 КУпАП, оскільки поліцейським зазначено всі необхідні дані, які передбачені Законом.

Як вбачається з відеозапису, доданого відповідачем до відзиву, при розгляді справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 122 КУпАП, інспектором поліції, у відповідності до вимог закону, було роз`яснено правопорушнику його права, надано можливість зв`язатися з адвокатом та запропоновано дати пояснення по суті. Під час дачі пояснень інспектору, позивач зазначав, що напевне не помітив дорожнього знаку 5.45. Переглянутий в судовому засіданні відеозапис спростовує твердження позивача про зухвалу та некомпетентну поведінку відповідача, вчинення ґвалту та інших неприпустимих дій при складанні постанови.

Посилання позивача на не врахування пом`якшувальних обставин при обранні міри покарання суперечать вимогам ст. 33 КУпАП, відповідно до якої при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Вибір міри покарання з альтернативних, передбачених санкцією статті, є правом посадової особи, що накладає стягнення, а не можливістю вибору для особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повного і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За таких обставин, оскільки відповідачем доведено факт порушення ПДР, суд вважає доводи ОСОБА_1 такими, що не заслуговують на увагу, а отже позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 72, 77, 245, 246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови серії ДП18№ 476136 від 02.05.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП, відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного тексту. Апеляційна скарга, з урахуванням положень підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII ''Перехідні положення'' Кодексу адміністративного судочинства України, подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Суддя Ніжинського

міськрайонного суду В.Г. Пантелієнко

Повний текст рішення виготовлено 04 червня 2019 року