Справа № 591/2932/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 р. Справа № 591/2932/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Клочко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Управління Державної міграційної служби України в Сумській області на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14.05.2019 (суддя Сидоренко А.П., м. Суми) по справі № 591/2932/19

за позовом Управління Державної міграційної служби України в Сумській області

до Громадянки Нігерії ОСОБА_2

про примусове видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Управління Державної міграційної служби України в Сумській області, звернувся до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до громадянки Нігерії ОСОБА_2, в якому просить суд примусово видворити за межі території України громадянку Нігерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; затримати громадянку Нігерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 6 місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні; в порядку п.3 ч.2 статті 371 КАС України звернути рішення до негайного виконання.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14.05.2019 року у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Позивач не погодився із таким рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що 20 грудня 2018 року працівниками Управління ДМС України в Сумській області було виявлено громадянку Нігерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При проведенні перевірки встановлено, що вона має паспорт серії НОМЕР_1 , є уродженкою м. Асаба, Нігерії.

За інформацією, отриманою з інтегрованої міжвідомчої інформаційно-телекомунікаційної системи щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон (система «Аркан»), позивачем встановлено, що відповідач останній раз перетнула державний кордон України 18 лютого 2018 року.

За результатами перевірки, проведеної за наявними обліками територіальних органів ДМС та відомчої інформаційної системи «Оформлення документів, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» ЄІАС УМП установлено, що відповідач на території України громадянства не набувала, але у зв`язку з навчанням 07 березня 2018 року була документована посвідкою на тимчасове проживання, термін дії якої закінчився 31 серпня 2018 року.

Відповідач з питання продовження строку перебування на території України чи оформлення документів, що підтверджують право проживання в Україні, до підрозділів Державної міграційної служби не зверталась та підстав для отримання нею статусу біженця чи притулку в Україні не надала.

Після дозволеного строку перебування громадянка Нігерії ОСОБА_2 територію України не покинула, проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

На сьогоднішній день підстав для подальшого перебування в Україні у відповідача немає та вона знаходиться на території України з порушенням вимог чинного міграційного законодавства.

20 грудня 2018 року у відношенні відповідача складений протокол про адміністративне правопорушення серії ПР МСМ № 054485 за ч. 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення іноземцями правил перебування в Україні, тобто проживання без документів на право проживання в Україні) та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 грн., відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення серії ПН МСМ №051140.

21 грудня 2018 року Управлінням ДМС України в Сумській області з метою досудового врегулювання спору було прийнято рішення №203 про примусове повернення з України відповідача, зі змістом якого вона ознайомилася через перекладача, що підтверджується її підписом та підписом перекладача на копії рішення, а також шляхом проставлення підпису зобов`язалася виїхати за межі України у визначений термін, а саме до 04 січня 2019 року.

У зв`язку із викладеними обставинами та невиконанням відповідачем рішення Управління ДМС України в Сумській області від 21.12.2018 року №203 позивач звернувся із даним позовом до суду.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову, виходив з того, що відповідач не була належним чином поінформована щодо змісту постановленого відносно неї рішення про примусове повернення на зрозумілій їй мові. Відповідач зазначила, що при підписанні документів в міграційній службі перекладача не було. Вона підписала документи, оскільки їй так сказали, та вона не розуміла, що відбувається.

Колегія суддів не погоджується з рішенням суду першої інстанції та зазначає, що воно підлягає скасуванню з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 23 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальні мігранти та інші іноземці та особи без громадянства, які вчинили злочин, адміністративні або інші правопорушення, несуть відповідальність відповідно до закону.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.

Іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.

Відповідно до п. 2 Розділу ІІ Інструкції Про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України №353/271/150 від 23 квітня 2012 року, рішення про примусове повернення оголошується іноземцю протягом 72 годин з дати його ухвалення, за винятком випадків, коли місцезнаходження іноземця не встановлено, в присутності перекладача та/або законного представника (на вимогу особи) під підпис та обліковується посадовою особою органу ДМС, органу охорони державного кордону та органу СБУ, яка уповноважена складати документи для примусового повернення, у журналі обліку прийнятих рішень про примусове повернення та видворення з України іноземців та осіб без громадянства (додаток 3).

Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органи охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України) або органи Служби безпеки України можуть лише на підставі винесеної за їх позовом постанови адміністративного суду примусово видворити з України іноземця та особу без громадянства, якщо вони не виконали в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення або якщо є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятимуться від виконання такого рішення, крім випадків затримання іноземця або особи без громадянства за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та їх передачі прикордонним органам суміжної держави.

Відповідно до п. п. 2, 7, 10 Розділу І Інструкції Про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України №353/271/150 від 23 квітня 2012 року, у цій Інструкції терміни «примусове повернення» та «примусове видворення» означають систему адміністративно-правових заходів, спрямованих на примушування іноземців, які незаконно перебувають в Україні, покинути територію України всупереч їх волі і бажанню.

Підставами для подання позову про примусове видворення іноземців є: невиконання іноземцем в установлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення; наявність обґрунтованих підстав вважати, що іноземець ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, крім випадків затримання іноземця за незаконне перетинання державного кордону України поза пунктами пропуску через державний кордон України та його передачі прикордонним органам суміжної держави.

З матеріалів справи колегією суддів встановлено, що рішення №203 від 21.12.2018 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, громадянки Нігерії, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , було проголошено відповідачу у присутності перекладача Шуваєвої Євгенії Олександрівни, про що свідчить її підпис (а.с. 15 зворотній бік).

Кваліфікація перекладача підтверджується копією диплома спеціаліста за кваліфікацією перекладач, викладач англійської та німецької мови, виданого Сумським Державним університетом 30.06.2007 року СМ №31733623.

Таким чином, доводи відповідача, що вона не була належним чином поінформована щодо змісту постановленого відносно неї рішення про примусове повернення на зрозумілій їй мові, а також щодо того, що при підписанні документів в міграційній службі перекладача не було та вона підписала документи, оскільки їй так сказали, та вона не розуміла, що відбувається, спростовуються встановленими вище обставинами.

Щодо доводів, викладених у рішенні суду першої інстанції, з приводу того, що позивачем не здійснено перекладу рішення про примусове повернення відповідача та не вручено його останній колегія суддів зазначає, що Інструкцією Про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженою наказом МВС України, Адміністрацією ДПС України, Службою безпеки України №353/271/150 від 23 квітня 2012 року, передбачено, що рішення про примусове повернення оголошується іноземцю, що і було зроблено позивачем у присутності іноземця та перекладача.

Доказів на підтвердження того, що відповідач звертався до позивача із заявою про отримання копії вказаного рішення, матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Таким чином, права відповідача Управлінням Державної міграційної служби України в Сумській області порушені не були.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про примусове видворення за межі території України громадянки Нігерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про затримання громадянки Нігерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 6 місяців з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, колегія суддів зазначає таке.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 289 КАС України за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик її втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України; затримання іноземця або особи без громадянства з метою забезпечення її передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; взяття іноземця або особи без громадянства на поруки підприємства, установи чи організації; зобов`язання іноземця або особи без громадянства внести заставу.

Заходи, визначені цією статтею, також застосовуються адміністративним судом, визначеним частиною першою цієї статті, за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальних органів чи підрозділів, органів охорони державного кордону або Служби безпеки України до іноземців та осіб без громадянства, які до прийняття рішення за заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, вчинили порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, до завершення процедури розгляду цієї заяви.

Відповідно до ч. 11 статті 289 КАС України строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Колегія суддів зазначає, що оскільки відповідач не має постійного місця проживання, а також ним не виконано рішення позивача у добровільному порядку в строк до 04.01.2019 року, то у позивача є обґрунтовані підстави вважати, що відповідач, стосовно якого подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги про затримання громадянки Нігерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 6 місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції неправильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Державної міграційної служби України в Сумській області - задовольнити.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 14.05.2019 по справі № 591/2932/19 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким адміністративний позов Управління Державної міграційної служби України в Сумській області до громадянки Нігерії ОСОБА_2 про примусове видворення за межі території України та затримання з метою забезпечення примусового видворення - задовольнити.

Примусово видворити громадянку Нігерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за межі території України.

Затримати громадянку Нігерії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України з метою забезпечення примусового видворення строком на шість місяців.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко