Справа № 1340/5447/18
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/4835/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Марцинковської О.М.,

а також сторін (їх представників):

від відповідача - Жеребецький Н.Б.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2018р. в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Стандарт Україна» до Головного управління ДФС у Львівській обл. про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень щодо збільшення сум грошових зобов`язань з податку на додану вартість та мита на товари, що ввозяться суб`єктами господарювання (суддя суду І інстанції: Брильовський Р.М., час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 11 год. 10 хв. 13.12.2018р., м.Львів; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 21.12.2018р.),-

В С Т А Н О В И В:

14.11.2018р. позивач Товариство з обмеженою відповідальністю /ТзОВ/ «Авто Стандарт Україна» звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати винесене відповідачем Головним управлінням /ГУ/ ДФС у Львівській обл. наступні податкові повідомлення-рішення:

№ від 06.07.2018р. про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності» на 2709 грн. 09 коп., з яких 2167 грн. 27 коп. за податковим (основним) зобов`язанням та 541 грн. 82 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ від 06.07.2018р. про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість /ПДВ/ з ввезених на територію України товарів» на 541 грн. 83 коп., з яких 433 грн. 46 коп. за податковим (основним) зобов`язанням та 108 грн. 37 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

а також вирішити питання про відшкодування понесених судових витрат (а.с.3-11).

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2018р. заявлений позов задоволено; визнано протиправними та скасовані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС у Львівській обл. №№ , від 06.07.2018р.; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 3524 грн. (а.с.105-110).

Не погодившись з винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач ГУ ДФС у Львівській обл., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення суду першої інстанції і прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні заявлених позовних вимог (а.с.142-145).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за результатами проведеної невиїзної перевірки позивача з питань дотримання вимог митного законодавства виявлено неправильне декларування (за класифікацією згідно з УКТ ЗЕД) товарів з описом «частина установок для кондиціонування повітря». Зокрема, перевіркою вищевказані товари класифіковані по товарній підкатегорії (ставка ввізного мита 6 відсотків). Правильність такої класифікації стверджується класифікацією за УКТ ЗЕД і отриманою від декларанта технічною документацією.

Також звертає увагу на те, що така позиція відповідача відповідає листу Львівської митниці ДФС № 1449/7/13-70-19/41-ЕП від 17.05.2018р.

За таких обставин позивачем занижені податкові зобов`язання по сплаті ввізного мита на суму 2167 грн. 27 коп. та базу оподаткування ПДВ - на 433 грн. 46 коп.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Також колегія суддів ухвалила відхилити клопотання позивача, що надійшло до апеляційного суду 04.06.2019р. (а.с.159), про відкладення апеляційного розгляду справи через хворобу його представника за безпідставністю, оскільки сторони були завчасно повідомлені про час та місце апеляційного розгляду справи (саме позивач 21.05.2019р. - а.с.157); до клопотання не долучено достовірних доказів тимчасової непрацездатності представника; водночас позивач не був позбавлений можливості на скерування до апеляційного суду іншого представника.

Водночас, в заявленому клопотанні не зазначеного прізвища та ініціалів особи, яка його підписала, що також враховується колегією суддів.

Додатково колегія суддів враховує, що відповідно до ч.5 ст.44 КАС України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Як достовірно встановлено судом першої інстанції, відповідачем ГУ ДФС у Львівській обл. упродовж 31.05.2018р.-05.06.2018р. проведено документальну невиїзну перевірку ТзОВ «Авто Стандарт Україна» () дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи щодо правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товару «Частина установок для кондиціонування повітря…» та правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією № 209180/2017/134034 від 07.08.2017р., за результатами якої складено Акт перевірки № 1508/13-01-14-11/35775727 від 15.06.2018р. (а.с.13-21).

Підставою для проведення перевірки стала інформація Львівської митниці ДФС, отримана листом № 14497/13-70-19/41-ЕП від 17.05.2018р. про факти неправильної класифікації згідно УКТ ЗЕД частини холодильного обладнання до установок для кондиціонування повітря, що імпортовані ТзОВ «Авто Стандарт Україна» відповідно до митної декларації № 209180/2017/134034 від 07.08.2017р. (а.с.93-97).

В Акті перевірки контролюючим органом зроблено висновок про порушення позивачем наступних вимог:

Закону України «Про Митний тариф України» (правила №№ 1 і 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД), ч.1, п.5 ч.8 ст.257 Митного кодексу України, в результаті чого занижено податкове зобов`язання по сплаті ввізного мита на загальну суму 2167 грн. 27 коп.;

п.190.1 ст.190 Податкового кодексу /ПК/ України щодо заниження бази оподаткування ПДВ для ввезених на митну територію України товарів на загальну суму 433 грн. 46 коп.

Проведеною перевіркою визначено суму занижених податкових зобов`язань в розмірі 2600 грн. 73 коп., в тому числі по видах митних платежів:

мито на товари, що ввозяться на територію України суб`єктами господарювання - 2167 грн. 27 коп.;

ПДВ з товарів, ввезених на територію України суб`єктами господарювання - 433 грн. 46 коп.

Позивач не погодився з викладеними висновками Акта перевірки та подав відповідачу заперечення на нього (а.с.26-29).

На підставі складеного Акта перевірки ГУ ДФС у Львівській обл. прийняті наступні податкові повідомлення-рішення:

№ від 06.07.2018р. про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності» на 2709 грн. 09 коп., з яких 2167 грн. 27 коп. за податковим (основним) зобов`язанням та 541 грн. 82 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями;

№ від 06.07.2018р. про збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість /ПДВ/ з ввезених на територію України товарів» на 541 грн. 83 коп., з яких 433 грн. 46 коп. за податковим (основним) зобов`язанням та 108 грн. 37 коп. за штрафними (фінансовими) санкціями (а.с.22-24).

За результатами процедури апеляційного узгодження збільшення сум грошових зобов`язань скарга позивача № 102 від 18.07.2018р. була відхилена згідно рішення ДФС України № 30462/6/99-99-11-03-03-25 від 20.09.2018р., а спірні податкові повідомлення-рішення - залишені без змін (а.с.30-36, 37-40).

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції виходив з того, що контролюючим органом не доведено належними доказами правомірності винесених податкових повідомлень-рішень; ввезений товар «конденсер кондиціонера» вірно класифікований позивачем за кодом згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 1 %), оскільки за кодом відповідно до УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 6%) до товарної позиції, зокрема, не включаються установки для кондиціювання повітря, які включають агрегат охолодження або охолоджувальний випарник (товарна позиція 8415).

Наведені висновки суду першої інстанції колегія суддів вважає такими, що узгоджуються з фактичними обставинами справи і відповідають нормам чинного законодавства, з наступних причин.

Порядок здійснення митних процедур та оформлення, переміщення через митний кордон України товарів, митне регулювання та справляння податків і зборів визначається МК України, Законом України «Про Митний тариф України».

Відповідно до ст.67 МК України Українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України. В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів. Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду. Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

З метою забезпечення єдиного тлумачення і застосування УКТ ЗЕД в Україні запроваджено Пояснення до УКТ ЗЕД (далі - Пояснення), що побудовані на основі Пояснень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації.

Класифікація товарів в УКТ ЗЕД здійснюється відповідно до Основаних правил інтерпретації УКТ ЗЕД (далі - ОПІ).

Відповідно до ст.69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Органи доходів і зборів здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТЗЕД.

На вимогу посадової особи органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів орган доходів і зборів має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення органів доходів і зборів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням органу доходів і зборів щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Виходячи із системного аналізу наведених норм слідує, що класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює особа, яка подає декларацію. Орган доходів і зборів здійснює контроль за такою класифікацією і може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта. Повноваження контролюючого органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

З огляду на викладене, відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо самостійного визначення коду товару, оскільки жодного експертного дослідження контролюючим органом не проводилося.

Водночас, судом першої інстанції вірно вказано на те, що Акт перевірки не містить жодних фактів про виявлення контролюючим органом ознак, що свідчать про можливе порушення позивачем законодавства України з питань державної митної справи та в чому саме вони полягають.

Також під час здійснення контролюючим органом перевірки останнім фактично перевірялися ті самі документи та відомості, які були в наявності під час проведення митного оформлення товару.

Матеріали справи не містять відомостей та відповідачем не доведено, що неправильне встановлення кодів товарної номенклатури було здійснено у зв`язку із неповною або недостовірною інформацією, наданою суб`єктом господарювання.

Для цілей митного оформлення класифікація товарів, наданих до митного оформлення, здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД - товарної номенклатури Митного тарифу України, затв. Законом України № 584-VІІ від 19.09.2013р. «Про Митний тариф України» відповідно до Основних правил інтерпретації УКТЗЕД.

Відповідно до Основного правила інтерпретації класифікації товарів (далі-ОПІ) № 1, затв. Законом України № 584-VІІ від 19.09.2013р. «Про Митний тариф України», для юридичних цілей класифікація товарів проводиться виходячи з найменувань товарної позиції.

Згідно з ОПІ № 6 для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, категоріях і підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень, положень вищенаведених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації.

Під час судового розгляду з`ясовано, що позивач ТзОВ «Авто Стандарт Україна» відповідно до контракту № ІВН 17001 від 17.05.2017р., укладеного з нерезидентом «PARTS-MALL CORPORATION» (Республіка Корея), було ввезено на митну територію України на підставі митної декларації № 209180/2017/134034 від 07.08.2017р. товар за № 21: «Частини установок для кондиціонування повітря не містить озоноруйнуючих речовин (що не містить у своєму складі передавачі або передавачі та приймачі): Конденсер кондиціонера: арт. PXNCC-019 - 6 шт., арт. PXNCC-018 - 6 шт., apт. PXNCA-082 - 4 шт., арт. PXNCA-090 - 6 шт., арт.РХNСС-039 - 4 шт., арт. PXNCB-050 - 4 шт., арт. PXNCA-085 - 4 шт., арт. PXNCA-080 - 2 шт., арт. PXNCC-006 - 4 шт., арт. PXNCC-001 - 2 шт., арт. PXNCC- 016 - 4 шт., торговельної марки - РМС, виробник PARTS-MALL CORPORATION, країна виробництва - Корея (Південна) Республіка (KR) (а.с.41-63, 65-67, 68-70).

Вказаний товар задекларований позивачем відповідно до гр.33 МД за кодом згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита -1 %), фактурна вартість - 1677,2626 USD (або згідно з встановленим НБУ курсом 1 USD = 25,84289300 грн. на день митного оформлення 43345 грн. 32 коп.), митна вартість - 43345 грн. 32 коп, вага брутто - 147,503 кг, нетто - 140,077 кг.

При доставці товару на митну територію України декларантом застосовувалися умови поставок згідно правил Інкотермс - CIF UA Одеса.

Під час проведення декларування позивач виходив з опису товару та використовував інформацію з Єдиної автоматизованої інформаційної системи щодо раніше прийнятих рішень про класифікацію подібних товарів, а саме: розділу «Пошук класифікаційних рішень» АСМО, згідно якої встановив, що подібні товари іншими митними органами класифікувалися в товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД як частина установок для кондиціонування повітря.

При визначенні коду товару позивач керувався вимогами Порядку ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності, затв. постановою КМ України № 428 від 21.05.2012р., де зазначено, що УКТ ЗЕД є товарною номенклатурою Митного тарифу, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», що використовується для цілей тарифного та інших видів регулювання зовнішньоекономічної діяльності, ведення статистики зовнішньої торгівлі, здійснення митного оформлення товарів.

Так, класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України, затвердженого Законом України «Про Митний тариф України», з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД та визначальних для класифікації характеристик товару.

Разом з тим, за висновками відповідача з урахуванням правил 1 та 6 Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, Примітки 2 (а) до Розділу XVI УКТ ЗЕД, Пояснень до товарних позицій 8415 та 8418 УКТ ЗЕД, класифікація радіаторів (конденсаторів, випарників) холодильного обладнання кондиціонерів здійснюється у товарній підкатегорії згідно з УКТ ЗЕД.

Тому відповідач вважає, що товар «конденсер кондиціонера» повинен класифікуватися за кодом відповідно до УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 6 %).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про митний тариф України» митний тариф України є невід`ємною частиною цього Закону та містить перелік ставок загальнодержавного податку - ввізного мита на товари, що ввозяться на митну територію України і систематизовані згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), складеною на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів.

Класифікація товарів здійснюється з врахуванням Основних правил інтерпретацій УКТЗЕД (додаток до вказаного Закону).

Відповідно до п.1 Основних правил інтерпретацій УКТЗЕД класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється за такими правилами: назви розділів, груп і підгруп наводяться лише для зручності користування УКТЗЕД; для юридичних цілей класифікація товарів в УКТЗЕД здійснюється, виходячи з назв товарних позицій і відповідних приміток до розділів чи груп і, якщо цими назвами не передбачено іншого, відповідно до таких правил.

Згідно з пунктом 2 Основних правил інтерпретацій УКТЗЕД:

(а) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який виріб стосується також некомплектного чи незавершеного виробу за умови, що він має основну властивість комплектного чи завершеного виробу. Це правило стосується також комплектного чи завершеного виробу (або такого, що класифікується як комплектний чи завершений згідно з цим правилом), незібраного чи розібраного.

(b) будь-яке посилання в назві товарної позиції на будь-який матеріал чи речовину стосується також сумішей або сполук цього матеріалу чи речовини з іншими матеріалами чи речовинами. Будь-яке посилання на товар з певного матеріалу чи речовини розглядається як посилання на товар, що повністю або частково складається з цього матеріалу чи речовини. Класифікація товару, що складається більше ніж з одного матеріалу чи речовини, здійснюється відповідно до вимог правила 3.

Пунктом 3 Основних правил інтерпретацій УКТ ЗЕД визначено, що у разі коли згідно з правилом 2 (b) або з будь-яких інших причин товар на перший погляд (prima facie) можна віднести до двох чи більше товарних позицій, його класифікація здійснюється таким чином:

(а) перевага надається тій товарній позиції, в якій товар описується конкретніше порівняно з товарними позиціями, де дається більш загальний його опис. Проте в разі коли кожна з двох або більше товарних позицій стосується лише частини матеріалів чи речовин, що входять до складу суміші чи багатокомпонентного товару, або лише частини товарів, що надходять у продаж у наборі для роздрібної торгівлі, такі товарні позиції вважаються рівнозначними щодо цього товару, навіть якщо в одній з них подається повніший або точніший опис цього товару;

(b) суміші, багатокомпонентні товари, які складаються з різних матеріалів або вироблені з різних компонентів, товари, що надходять у продаж у наборах для роздрібної торгівлі, класифікація яких не може здійснюватися згідно з правилом 3 (а), повинні класифікуватися за тим матеріалом чи компонентом, який визначає основні властивості цих товарів, за умови, що цей критерій можна застосувати;

(c) товар, класифікацію якого не можна здійснити відповідно до правила 3 (а) або З (b), повинен класифікуватися в товарній позиції з найбільшим порядковим номером серед номерів товарних позицій, що розглядаються.

Відповідно до п.4 Основних правил інтерпретацій УКТЗД товар, який не може бути класифікований згідно з вищезазначеними правилами, класифікується в товарній позиції, яка відповідає товарам, що найбільше подібні до тих, що розглядаються.

Згідно із п.6 Основних правил інтерпретацій УКТЗД для юридичних цілей класифікація товарів у товарних підпозиціях, товарних категоріях і товарних підкатегоріях здійснюється відповідно до назви останніх, а також приміток, які їх стосуються, з урахуванням певних застережень (mutatis mutandis), положень вищезазначених правил за умови, що порівнювати можна лише назви одного рівня деталізації. Для цілей цього правила також можуть застосовуватися відповідні примітки до розділів і груп, якщо в контексті не зазначено інше.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами УКТЗЕД з урахуванням Основних правил інтерпретації УКТЗЕД на основі характеристик товару, які є визначальними для класифікації.

Відповідно до розділу XVI Основних правил «Машини, обладнання та механізми: електротехнічне обладнання; їх частини; звукозаписувальна апаратура, апаратура для запису або відтворення телевізійного зображення і звуку, їх частини та приладдя» у групі 84 «Реактори ядерні, котли, машини, обладнання і механічні пристрої; їх частини» за кодом 8415 зазначаються: «Установки для кондиціонування повітря, до складу яких входять вентилятори з двигуном та прилади для змінювання температури і вологості повітря, включаючи кондиціонери, в яких вологість не регулюється окремо:- частини».

Відповідно до Пояснень до товарної позиції 8415, до цієї товарної позиції включаються установки, що підтримують температуру та вологість в закритих приміщеннях. Ці установки можуть оснащуватися очисниками повітря. Встановлюються в кабінетах, будинках, громадських місцях, на суднах, в автомобілях і т.п., а також у деяких промислових приміщеннях, де вимагаються особливі атмосферні умови (наприклад, текстильна, паперова, тютюнова і харчова промисловість).

До цієї товарної позиції входять лише установки:

(1) обладнані вентилятором або нагнітачем з двигуном; та

(2) призначені для зміни як температури (нагрівання або охолодження або і те, і інше), так і вологості (зволоження або осушення або і те, і інше) повітря; та

(3) в яких елементи, зазначені в пунктах (1) та (2), подані разом.

Згідно з положеннями Приміток 2 (b) до Розділу XVI до цієї товарної позиції включаються окремо представлені внутрішні та зовнішні блоки спліт-системи установок для кондиціонування повітря компресійного типу даної товарної позиції.

Інші частини кондиціонерів (включаючи компоненти, призначені для установки в автономні блоки) повинні класифікуватися у відповідності з положеннями Приміток 2 (a) до Розділу XVI (товарні позиції 8414, 8418, 8419, 8421, 8479 і т.п.) або, якщо Примітки 2 (a) не застосовано, то у відповідності з Примітками 2 (b) або 2(c) до Розділу XVI в залежності від того, ідентифікуючі вони як придатні для використання чи головним чином з кондиціонерами, частинами яких вони є, або ні.

До цієї товарної позиції не включаються:

(а) повітронагрівачі і розподільні пристрої для подачі гарячого повітря товарної позиції 7322, які також можуть розподіляти свіже чи кондиційоване повітря;

(b) нереверсивні теплові насоси (товарна позиція 8418); і камери охолодження установок для кондиціонування повітря (товарна позиція 8418);

(c) апарати, які хоч і мають вентилятор з двигуном, але можуть лише змінювати або температуру, або вологість повітря (товарні позиції 8479, 8516 і т.п.).

В частині тверджень контролюючого органу про те, що «конденсер кондиціонера» класифікується за товарною категорією 8418 «Холодильники, морозильники та інше холодильне або морозильне обладнання, електричне або інших типів; теплові насоси, крім установок для кондиціонування повітря товарної позиції 8415» за кодом «випаровувачі та конденсатори, крім тих, що використовуються у побутових холодильниках», то згідно з Поясненнями до Гармонізованої системи опису і кодування товарів до товарної позиції 8418 «(І) Холодильники, морозильники та інше холодильне чи морозильне обладнання» входять холодильники та холодильні установки цієї товарної позиції, є переважно машинами або складаннями агрегатів, здатними в режимі безперервної роботи підтримувати низьку температуру (біля 0°С і нижче) на активному охолоджувальному елементі за допомогою абсорбції прихованої теплоти випарювання скраплених газів (наприклад, аміак, галогеновані вуглеводні), летких рідин або у випадку деяких суднових холодильників - води.

До цієї товарної позиції також не включаються:

(a) установки для кондиціювання повітря, які включають агрегат охолодження або охолоджувальний випарник (товарна позиція 8415);

(b) машини для скраплення газу (наприклад, апарат Лінде) (товарна позиція 8419).

Таким чином, позивачем вірно класифіковано товар «конденсер кондиціонера», який використовується в автомобілях, за кодом згідно з УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 1 %), оскільки за кодом відповідно до УКТ ЗЕД (ставка ввізного мита - 6 %) до товарної позиції, зокрема, не включаються установки для кондиціювання повітря, які включають агрегат охолодження або охолоджувальний випарник (товарна позиція 8415).

В частині решти доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить з того, що всі конкретні, доречні та важливі доводи позивача, наведені в позовній заяві, були перевірені та проаналізовані судом першої інстанції, та їм було надано належну правову оцінку.

Право на вмотивованість судового рішення є складовою права на справедливий суд, гарантованого ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, якими позовні вимоги задоволені у визначений спосіб.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду по наведеній категорії справ, яка викладена у постановах від 03.04.2018р. у справі № 814/1256/17, від 20.03.2018р. у справі № 814/978/17, від 03.05.2018р. у справі № П/811/849/17, від 07.08.2018р. у справі № 808/2133/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

Враховуючи непідтвердження в судовому засіданні обставин, якими контролюючий орган обґрунтовував свої твердження щодо допущених порушень зі сторони позивача під час визначення коду товарів УКТ ЗЕД, а відтак й покладених в основу спірних податкових повідомлень-рішень ГУ ДФС у Львівській обл. №№ , від 06.07.2018р., заявлений позов є підставним, через що підлягає до задоволення з вищевикладених підстав.

За правилами ст.139 КАС України понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги належить покласти на апелянта ГУ ДФС у Львівській обл.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для скасування постанови колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.

Керуючись ст.139, ч.3 ст.243, ст.310, п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Львівській обл. на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 13.12.2018р. в адміністративній справі № 1340/5447/18 залишити без задоволення, а вказане рішення суду - без змін.

Понесені судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покласти на апелянта Головне управління ДФС у Львівській обл.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення; у випадку оголошення судом апеляційної інстанції лише вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 05.06.2019р.