Справа № 280/1369/19
Суддя: Бойченко Юлія Петрівна
Дата ухвалення: 2019-05-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

16 травня 2019 року Справа № 280/1369/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Бойченко Ю.П., розглянувши в порядку письмового за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РІДАКС» (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 3-Г)

до 1. Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8)

2. Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166)

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2019 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РІДАКС» (далі позивач) до 1. Державної фіскальної служби України (далі відповідач 1), 2. Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі відповідач 2), в якому позивач просить суд:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача 2 від 28.12.2018 №1038546/38909247;

зобов`язати відповідача 1 зареєструвати податкову накладну від 28.11.2018 №94 в Єдиному реєстрі податкових накладних, видану позивачем, датою її направлення, а саме 12.12.2018.

Ухвалою суду від 02.04.2019 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/1369/19, призначено судове засідання на 25.04.2019 без повідомлення (виклику) учасників справи.

Ухвалою суду від 25.04.2019 відкладено розгляд справи до 16.05.2019.

Позовні вимоги обгрунтовано тим, що ТОВ «РІДАКС», відповідно до приписів статті 201 Податкового кодексу України, за результатами здійснення господарської операції з Підприємством з іноземними інвестиціями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» складено та направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) податкову накладну від 28.11.2018 №94. Відповідно до отриманої квитанції документ прийнято, проте його реєстрацію зупинено із посиланням на п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України та зазначенням, що податкова накладна відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризиковості платника податку». Позивач скористався правом на подання додаткових документів та пояснень до ДФС, проте Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято оскаржуване рішення про відмову у реєстрації спірної податкової накладної, з підстав ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фатур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

ТОВ «РІДАКС» не погоджується з оскаржуваним рішенням, оскільки у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної не зазначено конкретного критерію ризиковості платника податку. Крім того, позивачем надано пояснення та необхідні документи, достатні для реєстрації податкової накладної. За таких обставин, просить задовольнити позов.

Відповідачі позов не визнали, у своєму відзиві (вх. від 02.05.2019 №17428) посилаються на Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №117, та зазначають, що підставою для відмови в реєстрації податкової накладної від 28.11.2018 №94 слугувало ненадання платником копій документів щодо зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження, складських документів (інвентиразаційних описів), у тому числі рахунків-фактур. У задоволенні позову просять відмовити. Крім того, до відзиву надають клопотання про призначення розгляду справи у порядку загального провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадяських формувань Товариство з обмеженою відповідальністю «РІДАКС» 23.09.2013 зареєстровано в якості юридичної особи.

Основним видом економічної діяльності позивача є неспеціалізована оптова торгівля (код КВЕД 46.90).

З метою здійснення власної господарської діяльності позивачем на підставі Договору оренди нежитлового приміщення від 29.12.2017 №2912-03, укладеного з ТОВ «Транс Логістик Групп» прийнято у строкове платне користування офісні приміщення, а також подсібне приміщення, що розташовані за адресою: м АДРЕСА_1 Запоріжжя АДРЕСА_2 .

Також, на підставі Договору оренди автомобіля від 19.11.2016, зареєстрованого за №4561, позивач прийняв у строкове платне корисування від гр. ОСОБА_1 транспортний засіб марки Opel, моделі Combo, 1999 року, тип спеціалізований вантажний фургон малотонажний-В.

03.01.2017 між ТОВ «НК СЕРВІС» (Продавець) та ТОВ «РІДАКС» (Покупець) укладено договір купілі-продажу №19-146.17, відповідно до умов якого Продавець зобов`язується передати у власність, а Покупець прийняти та оплатити товар у строк та на умовах, зазначених у даному Договорі.

На виконання умов даного договору позивачем придбано засіб мийний синтетичний порошок «Сарма Актив гірська свіжість», 9000 г, 520 одиниць, загальною вартістю 157 996,80 грн., на підтвердження чого до матеріалів справи надано видаткову накладну від 24.11.2018 №НЗ-0000878, Специфікацію від 23.11.2018 №11/1, товарно-транспортну накладну від 28.11.2018 №НЗ-0000878, сертифікат відповідності від 16.07.2018, виписки по особовому рахунку; податкову накладну від 24.11.2018 №5291 із доказами її реєстрації в ЄРПН.

В подальшому, 03.01.2018, позивачем (Постачальник) укладено договір поставки з Підприємством з іноземними інвестіями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» (Покупець) за №2018, відповідно до умов якого Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар, найменування, асортимент, ціна, кількість і строк поставки якого зазначаються у Специфікаціях до Договору, які є його невід`ємною частиною (п. 1.1 Договору). Умови поставки товару зазначаються в Специфікаціях до Договору. Право власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання видаткової накладної (п. 3.1 Договору).

Відповідно до Специфікації від 26.09.2018 №12 ТОВ «РІДАКС» зобов`язується поставити Підприємству з іноземними інвестіями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» порошок автомат «Сарма» 9 кг., на загальну суму 340 784,02 грн. (в т.ч. ПДВ 56 797,34 грн.). Умови поставки: DAP склад Покупця: Запорізька область, Василівський район, с. Мала Білозерка, Веселівське шосе, 7 км. Умови оплати: протягом 35 днів з дати поставки товару.

Постачальником виставлено рахунок на оплату від 28.11.2018 №1278 на загальну суму 170 064,96 грн. (в т.ч. ПДВ 28 344,16 грн.) та сформовано видаткову накладну від 28.11.2018 №1493 на вказану суму.

За першою подією датою відвантаження товарів позивачем складено податкову накладну від 28.11.2018 №94 на суму 170 064,96 грн. (в т.ч. ПДВ 28 344,16 грн.), яку засобами електронного зв`язку направлено для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Разом з тим, позивачу 12.12.2018 в електронному вигляді надійшла Квитанція, в якій зазначено: «Документ прийнято. Реєстрація зупинена. Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 28.11.2018 №94 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. ПН/РК відповідає вимогам пп. 1.6 п. 1 «Критеріїв ризикості платника податку». Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних…».

Позивач скористався наданим правом на надання пояснень та їх документального підтвердження та подав до контролюючого органу Повідомлення від 26.12.2018 №2 про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено. Також, позивачем надано пакет документів, а саме: товарно-транспортну накладну ТОВ «НК Сервіс»; специфікацію; сетифікат якості; пояснення; накази про призначення дтректора, про закріплення автотранспорту, про прийняття водія та комірника; договір з Підприємством з іноземними інвестіями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» від 03.01.2018 №2018; договір оренди нежитлового приміщення; договір оренди транспортного засобу; договір з ТОВ «НК Сервіс»; видаткова накладна Підприємству з іноземними інвестіями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат»; АПП авто; видаткову накладну ТОВ «НК Сервіс»; рахунок-фактуру Підприємству з іноземними інвестіями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат»; товарно-транспортну накладну Підприємству з іноземними інвестіями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат».

Перелік наданих підприємством документів підтверджується скрін-шотом з АІС «Податковий блок», розділ «Журнал розгляду Повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК», наданим відповідачами разом із відзивом на позов.

Комісією, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації прийнято рішення від 28.12.2018 №1038546/38909247, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної від 28.11.2018 №94 з підстав ненадання платником податків первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фатур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних.

При цьому, у графі «Додаткова інформація» зазначено: ненадання платником податку копій документів щодо зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів.

Позивачем оскаржено вказане рішення до Державної фіскальної служби України, проте рішенням Комісії з питань розгляду скарг від 16.01.2019 №3390/38909247/2 скаргу залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішеннями відповідача 2, ТОВ «РІДАКС» звернулось до суду з даним позовом.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), відповідно до яких завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку субєктів владних повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України № 2755-VI від 02.12.2010 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Податковий кодекс України).

Відповідно до підпункту 16.1.2, 16.1.3 пункт 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Відповідно до підпункту «б» пункту 185.1 статті 185 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається згідно з приписами норми пункту 187.1 статті 187 Податкового кодексу України дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (пункт 188.1 статті 188 Податкового кодексу України).

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

При цьому, порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних встановлюється Кабінетом Міністрів України. Покупець має право звіряти дані отриманої податкової накладної на відповідність із даними Єдиного реєстру податкових накладних.

Відповідно до пункту 2 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі Порядок №1246), податкова накладна є електронним документом, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

Згідно з пунктом 12 зазначеного вище Порядку №1246 після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації/зупинення реєстрації/відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; наявності підстав для зупинення реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування; дотримання вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку № 1246 за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

У відповідності до приписів, наведених у пункті 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно яких реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України.

21.02.2018 постановою Кабінету Міністрів України № 117 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

У разі коли за результатами моніторингу податкова накладна / розрахунок коригування відповідають критеріям ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної / розрахунку коригування, складених платником податку, який має позитивну податкову історію платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних).

На час виникнення та розвитку спірних у цій справі правовідносин критерії ризиковості здійснення операцій визначені листом Державної фіскальної служби України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 за погодженням з Міністерством фінансів України від 22.03.2018. Критерії погоджено за умови, що вони будуть переглянуті протягом місяця.

Тобто, на час виникнення спірних правовідносин та прийняття спірного у цій справі акта індивідуальної дії, хоча й набула чинності змінена редакція пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у відповідності до вимог якої прийнято Порядок № 117, проте реалізація механізму зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних поставлена у залежність від наявності критеріїв ризиковості господарських операцій.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація спірної податкової накладної зупинена із посиланням на пп. 1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.

Відповідно до підпункту 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку, оприлюднених листом ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, комісії Головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДФС можуть розглядати питання щодо встановлення ризиковості платника податків, а саме:

1) платник податку зареєстрований (перереєстрований) за адресою, що знаходиться на непідконтрольній території України (зона АТО, АР Крим);

2) дата реєстрації платником податку на додану вартість не перевищує трьох місяців з дати такої реєстрації;

3) платник податку-юридична особа, який не має відкритих рахунків у банківських установах, крім рахунків в органах державної казначейської служби України (крім бюджетних установ);

4) платник податку, посадова особа та/або засновник якого був посадовою особою та/або засновником суб`єкта господарювання, якого ліквідовано за процедурою банкрутства протягом останніх трьох років;

5) платником податку не подано контролюючому органу податкову звітність з податку на додану вартість за два останні звітні періоди всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16та абзацу першого пункту 49.2 і пункту 49.18 статті 49 Податкового кодексу України;

6) платником податку на прибуток не подано контролюючому органу фінансову звітність за останній звітний період всупереч нормам підпункту 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 та пункту 46.2 статті 46 Податкового кодексу України;

7) наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.

Листи міністерств, інших органів виконавчої влади не є нормативно-правовими актами у розумінні статті 117 Конституції України, а відтак не є джерелом права відповідно до статті 7 Кодексу адміністративного судочинства України. Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття. Крім того, акти, що затверджують критерії ризиковості здійснення операцій мають на меті встановити норми права, які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян, а відтак підлягають обов`язковій реєстрації у порядку, визначеному діючим законодавством.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 02.04.2019 по справі №822/1878/18.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин, суд вважає необґрунтованим посилання контролюючого органу на підпункт 1.6. пункту 1 Критеріїв ризиковості платника податку як на підставу зупинення реєстрації податкової накладної від 28.11.2018 №94 з огляду на те, що лист ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18, яким оприлюднено дані критерії, не є нормативно-правовим актом.

Отже, відповідачами не доведено, а судом не встановлено наявності підстав для зупинення реєстрації складеної позивачем спірної податкової накладної.

Між тим, позивач, одержавши квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної від 28.11.2018 №94, у межах строку, встановленого законодавством, направив до контролюючого органу пояснення та копії документів, складених за господарською операцією з Підприємством з іноземними інвестіями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат».

Проте, комісія регіонального рівня, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, розглянувши ці документи, прийняла оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної від 28.11.2018 №94.

Слід зазначити, що відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування є:

1) ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

2) ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

3) надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

При цьому, як вбачається зі змісту рішення від 28.12.2018 №1038546/38909247, підставою для відмови податковим органом у реєстрації податкової накладної позивача є ненадання платником податку копій документів, а саме: первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фатур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. В графі «Додаткова інформація» зазначено: ненадання платником податку копій документів щодо зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів.

Разом з тим, як зазначав позивач в листі-поясненнях від 24.12.2018 №1224/1, наданому Комісії регіонального рівня, відвантаження товару відбувалось напряму від постачальника ТОВ «РІДАКС» ТОВ «НК Сервіс» до покупця Підприємства з іноземними інвестіями у формі Приватного акціонерного товариства «Запорізький залізорудний комбінат» автомобільним перевізником ТОВ «Логістик Юкрейн».

Як на розгляд Комісії, так і до матеріалів справи надано товарно-транспортну накладну від 28.11.2018 №НЗ-0000878, відповідно до якої пунктом розвантаження вантажу є: Запорізька область, Василівський район, с. Мала Білозерка, веселівське шосе, 7 км, що не суперечить умовам Специфікації від 26.09.2018 №12.

На думку суду, позивачем надано всі необхідні та достатні документи для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Суд акцентує увагу, що в порядку виконання обов`язку, встановлено частиною другою статті 77 КАС України, відповідачами не доведено зворотнього.

Оцінюючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 28.12.2018 №1038546/38909247 є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з пунктами 19, 20 Порядку №1246 податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій:

прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування;

набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення);

неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Таким чином, законодавством не передбачений інший ефективний спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах, відмінний від зобов`язання ДФС зареєструвати розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відтак, оскільки рішення Комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 28.12.2018 №1038546/38909247, як встановлено вище, підлягає скасуванню, то, відповідно, з урахуванням положень пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою КМУ від 29.12.2010 №1246, суд приходить до висновку про задоволення позову в частині зобов`язання відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 28.11.2018 №94 датою її направлення, а саме 12.12.2017.

Щодо клопопотання представника відповідачів про розгляд адміністративної справи №280/1369/19 в порядку загального позовного провадження, проти якого заперечив представник позивача (заперечення від 15.05.2019 вх. №19445) слід зазначити наступне.

Суд звертає увагу представника відповідачів, що порядок розгляду справ за правилами спрощеного позовного провадження врегульовано главою 10 КАС України.

Частиною 2 статті 257 КАС України визначено, що за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Такими винятками є справи: 1) щодо оскарження нормативно-правових актів, за винятком випадків, визначених цим Кодексом; 2) щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо позивачем також заявлено вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної такими рішеннями, діями чи бездіяльністю, у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) про примусове відчуження земельної ділянки, інших об`єктів нерухомого майна, що на ній розміщені, з мотивів суспільної необхідності; 4) щодо оскарження рішення суб`єкта владних повноважень, на підставі якого ним може бути заявлено вимогу про стягнення грошових коштів у сумі, що перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 4 ст. 257 КАС України).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

За правилами, встановленими ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Суд звертає увагу представника відповідачів, що предметом розгляду адміністративної справи №280/1369/19 є визнання протиправним та скасування рішення відповідача 2 від 28.12.2018 №1038546/38909247 та зобов`язання відповідача 1 зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 28.11.2018 №94 на загальну суму 170 064,96 грн.

Тобто, дана адміністративна справа не підпадає під перелік справ, які можуть бути розглянуті виключно в порядку загального позовного провадження.

Крім того, суд звертає увагу і на ту обставину, що відповідач в обґрунтування поданого клопотання посилається на необхідність «доказати суб`єктивну сторону складу злочину по праворушеннях, здійснених позивачем», при цьому суд зауважує, що предметом розгляду справи є дослідження правомірності винесення рішення від 28.12.2018 №1038546/38909247; які злочини має на увазі представник контролюючого органу ним не пояснено та не доведено; питання, які не стосується розгляду справи №280/1369/19 судом в межах її розгляду не досліджуються.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість поданого клопотання та відсутність підстав для його задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах субєкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Всупереч наведеним вимогам відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не довели правомірності винесення оскаржуваного рішення, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є субєктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань субєкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 241, 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РІДАКС» задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 28.12.2018 №1038546/38909247.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8; ) зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну Товариства з обмеженою відповідальністю «РІДАКС» (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 3-Г; ) від 28.11.2018 №94.

3. Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІДАКС» (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 3-Г; ) за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, ).

Судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1 921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок присудити на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РІДАКС» (69006, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 3-Г; ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізькій області (69107, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 166, ).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення складено та підписано 16.05.2019.

Суддя Ю.П. Бойченко