Справа № 420/2874/19
Суддя: Бутенко А. В.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/2874/19
УХВАЛА
31 травня 2019 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бутенко А.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , за участю 3-ї особи без самостійних вимог Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького про відшкодування витрат,-

ВСТАНОВИВ:
До суду надійшов адміністративний позов Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , за участю 3-ї особи без самостійних вимог Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького про відшкодування витрат.
Ухвалою суду від 14.05.2019 року позовну заяву Адміністрації Державної прикордонної служби України залишено без руху та зобов`язано заявника протягом 10-ти днів з дня отримання копії ухвали, надати до суду: обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду із наданням відповідних доказів, які стали підставою для несвоєчасного звернення до суду; належним чином оформлений позов відповідно до вимог статей 160, 161 КАС України.
27.05.2019 року від Адміністрації Державної прикордонної служби України, надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви та поновлення строку звернення до суду.
В обґрунтування заяви в частині поновлення строку звернення до суду, представник Позивача зазначає, що до 2019 року, зазначена категорія справ розглядалась в порядку цивільного судочинства, де право на звернення до суду встановлено протягом 3 років.
Проте, Постановою Великої Палати Верховного Суду №804/285/16 від 12.12.2018 року (була оприлюднена 03.01.2019 року), було визначено, що з метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо відшкодування вартості навчання особою, яка перебуває або перебувала на посадах, віднесених до державної або публічної служби, за позовом суб`єкта владних повноважень Велика Палата Верховного Суду відступає від висновків, викладених у постановах від 14 березня 2018 року в справі №461/5577/15-ц, 31 жовтня 2018 року у справі №820/5761/15, оскільки вказані спори підлягають вирішенню в порядку адміністративного судочинства як такі, що пов`язані з питаннями реалізації правового статусу особи, яка перебуває на посаді публічної служби, від моменту її прийняття на посаду і до звільнення з публічної служби, зокрема, й питаннями відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що призвели до відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з державної служби.
Також представником зазначено, що фінансові розрахунки щодо сплати судового збору за подання позову Державною казначейською службою були проведені лише 23.04.2019 року (платіжне доручення №1293), представник Адміністрації Державної прикордонної служби України з 23 по 26 квітня 2019 року був звільнений від виконання службових обов`язків в зв`язку з хворобою дитини (витяги з наказів №194-ВВ, №212-ВВ), з огляду на те, що з 27.04 по 01.05 були вихідні та святкові дні, 02 та 03 травня 2019 року представник проходила обстеження по вагітності, тому позовна заява була направлена на адресу Одеського окружного адміністративного суду 03.05.2019 року.
Дослідивши матеріали справи та заяву представника Позивача, суд не знаходить підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно з абз. 2 ч. 2 ст. 122 КАС України, для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.
Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Як вбачається із заяви про поновлення строку звернення до суду, Постанову Великої Палати Верховного Суду №804/285/16 від 12.12.2018 року, було оприлюднено 03.01.2019 року, тобто з цієї дати виникли підстави, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог, тому має відраховуватись тримісячний строк для звернення до суду, але позов направлений до суду лише 03.05.2019 року.
Суд не приймає до уваги твердження представника Позивача, що фінансові розрахунки щодо сплати судового збору Державною казначейською службою були проведені лише 23.04.2019 року (платіжне доручення №1293), оскільки платіжне доручення датоване 22.04.2019 року. Також, не мають значення для вирішення питання про поважність причин пропуску строку твердження про те, що представник Адміністрації Державної прикордонної служби України з 23 по 26 квітня 2019 року, був звільнений від виконання службових обов`язків в зв`язку з хворобою дитини (витяги з наказів №194-ВВ, №212-ВВ), з 27.04 по 01.05 були вихідні та святкові дні, 02 та 03 травня 2019 року представник проходила обстеження по вагітності, оскільки Позивачем у справі є Адміністрація Державної прикордонної служби України, а не її представник.
Також, суд зазначає, що дотримання строків звернення до суду з позовом є однією з обов`язкових передумов ефективності адміністративних проваджень щодо строку розгляду адміністративних справ, оскільки захист прав, свобод та інтересів осіб безпосередньо залежить від меж їх реалізації у часі. Провадження в адміністративних судах, як спосіб захисту цих прав, базується на процесуальних принципах та забезпечується чітко регламентованими строками. Дотримання цих строків впливає на права та обов`язки учасників адміністративних правовідносин, спонукаючи їх до своєчасного здійснення наданих їм прав чи виконання покладених на них обов`язків.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс та інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії, справа Голдер проти Сполученого Королівства).
Показовою в питанні застосування строку позовної давності в контексті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є справа Gradescolo S.R.L. проти Молдови. У цій справі Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.
Тобто, з сукупного аналізу матеріалів позовної заяви та з урахуванням встановлених законодавством приписів щодо строку звернення до суду вбачається, що позивач пропустив строк звернення до суду з даними позовними вимогами.
Згідно з ч. 2 ст. 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.
Крім того, суд зазначає, що Позивачем не виконані інші вимоги, які встановлені ухвалою суду від 14.05.2019 року, а саме не надано належним чином оформленого позову відповідно до вимог статей 160, 161 КАС України, його копій та копій документів відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб, а надано лише заява, в якій, Позивач зазначає що на виконання вимог п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, надає додаткову інформацію стосовно представника Адміністрації Державної прикордонної служби України, номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти стосовно себе та 3-ї особи.
При цьому, суд зазначає, що відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, зазначена інформація повинна бути зазначена саме у позовній заяві. Позовної заяви у виправленому варіанті, Позивачем не надано.
За таких обставин, з урахуванням ст. 169 КАС України, суд дійшов висновку, що адміністративний позов слід повернути Позивачеві.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення з тотожним позовом.
Керуючись ст. 160-161, 169, 241-243, 293-295 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви Адміністрації Державної прикордонної служби України про поновлення строку звернення до суду - відмовити.
Адміністративний позов Адміністрації Державної прикордонної служби України до ОСОБА_1 , за участю 3-ї особи без самостійних вимог Національної академії Державної прикордонної служби України ім. Б. Хмельницького про відшкодування витрат - повернути позивачу.
Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.
Ухвала суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бутенко А.В.