Справа № 480/4622/18
Суддя: Л.М. Опімах
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 квітня 2019 р. Справа № 480/4622/18
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Опімах Л.М.,
за участю секретаря судового засідання - Бонадренко Л.В.,
представника позивача - адвоката Примак Н.В.,
представника відповідача - Пишного Р.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу за позовом Державного підприємства "Краснопільське лісове господарство" до Головного управління ДФС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-
В С Т А Н О В И В:
Відповідач подав відзив на позов, в якому проти його задоволення заперечив, представник відповідача в судовому засіданні пояснив що в ході перевірки Державного підприємства «Краснопільське лісове господарство» було встановлено, що суб`єктом господарювання завищені інші операційні витрати, які відображені в ф-2 Звіт про фінансові результати в рядку 2180 «інші операційні витрати» на загальну суму 20118627,00 грн., в тому числі: за 2015 рік на суму 4920300 грн., за 2016 рік на суму 3098327,00 грн., за 2017 рік на суму 6400000,00 грн., за 1 квартал 2018 року на суму 5700000,00 грн. внаслідок включення матеріальних заохочень та виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.
Крім того, позивачем занижено частину чистого прибутку, що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 на суму 16629601,00 грн.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Зі змісту акту перевірки вбачається, що податковим органом в ході перевірки встановлено, що позивачем завищені інші операційні витрати, які відображені в ф-2 Звіт про фінансові результати в рядку 2180 «інші операційні витрати» на загальну суму 20118627,00 грн., в тому числі: за 2015 рік на суму 4920300 грн., за 2016 рік на суму 3098327,00 грн., за 2017 рік на суму 6400000,00 грн., за 1 квартал 2018 року на суму 5700000,00 грн. внаслідок включення матеріальних заохочень та виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.
Крім того, це призвело і до заниження позивачем частини чистого прибутку, що підлягає сплаті до державного бюджету державними унітарними підприємствами та їх об`єднаннями за період з 01.01.2015 по 31.03.2018 на суму 16629601,00 грн.
На думку суду, такі висновки контролюючого органу не узгоджуються із вимогами чинного законодавства, з огляду на таке.
Так, відповідно до п.п.134.1.1. п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України об`єктом оподаткування є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Відповідно до положень п.п. 139.1.1 п. 139.1 ст. 139 цього Кодексу фінансовий результат до оподаткування збільшується на суму витрат на формування резервів та забезпечень для відшкодування наступних (майбутніх) витрат (крім забезпечень на відпустки працівникам та інші виплати, пов`язані з оплатою праці, та резервів, визначених пп. 139.2 - 139.3 Кодексу) відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності.
Винагороди та заохочення, що здійснюються раз на рік або мають одноразовий характер, зокрема винагороди за підсумками роботи за рік, щорічні винагороди за вислугу років (стаж роботи), входять до фонду оплати праці у складі інших заохочувальних та компенсаційних виплат відповідно п.п. 2.3.2 п. 2.3 ст. 2 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Державного комітету статистики України від 13.01.2004 № 5.
Відповідно до ст.2 Закону України «Про оплату праці» премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій відносяться до додаткової заробітної плати, а винагорода за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями до інших заохочувальних та компенсаційних виплат. І відповідно до статті 5 Закону України «Про оплату праці» джерелом коштів на оплату праці госпрозрахункових підприємств є частина доходу (а не чистого прибутку) та інші кошти, одержані внаслідок їх господарської діяльності.
Відповідно до ч.2 ст.3 Закону України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні» фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, грунтуються на даних бухгалтерського обліку.
Методику відображення в бухгалтерському обліку активів та операцій, які мають особливий характер, зумовлений правовим статусом державного і комунального майна та законодавчим регулюванням діяльності суб`єктів державного, комунального секторів економіки й управління об`єктами державної власності визначає Положення про порядок бухгалтерського обліку окремих активів та операцій підприємств державного, комунального секторів економіки і господарських організацій, які володіють та/або користуються об`єктами державної, комунальної власності, затверджене наказом Міністерства фінансів України №1213 від 19.12.2006 ( далі Положення №1213).
Відповідно до п.1.2 пункту 2 розділу ІV Положення №1213 сума нарахованої працівникам винагороди, допомоги, премії тощо, яка обчислена відповідно до законодавства, установчих і розпорядчих документів та фінансового плану з прибутку попереднього звітного кварталу (року) відображається у бухгалтерському обліку за дебетом субрахунку 443 "Прибуток, використаний у звітному періоді" і кредитом рахунку 66 "Розрахунки за виплатами працівникам". Тобто, розпорядчим документом підприємства має бути визначено вичерпний перелік виплат, які здійснюються за рахунок прибутку.
Усі інщі виплати працівникам, які не визначені установчими і розпорядчими документами підприємства як такі, що виплачуються за рахунок прибутку, обліковуються відповідно до Положення ( стандарту) бухгалтерського обліку 26 «Виплати працівникам» (далі - ПСБО 26), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.10.2003 № 601, та включаються до витрат підприємства.
ПСБО 26 визначає методологічні засади формування у бухгалтерському обліку інформації про виплати ( у грошовій і не грошовій формах) за роботи, виконані працівниками, та її розкриття у фінансовій звітності, застосовуються роботодавцями підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, крім бюджетних установ та підприємств, які відповідно до законодавства складають фінансову звітність за міжнародними стандартами фінансової звітності.
Відповідно до п.5 ПСБО 26 поточні виплати працівникам включають: заробітну плату за окладами та тарифами, інші нарахування з оплати праці, виплати за невідпрацьований час ( щорічні відпустки та інший оплачуваний невідпрацьований час); премії та інші заохочувальні виплати, що підлягають сплаті протягом дванадцяти місяців по закінченні періоду, у якому працівники виконують відповідну роботу, тощо.
Відповідно до п.8 ПСБО 26 премії та інші заохочувальні виплати визнаються зобов`язанням через створення забезпечення у звітному періоді, якщо робота, виконана працівником у цьому періоді , дає їм право на отримання таких виплат у майбутньому.
Таким чином позивач вірно визначив фінансовий результат до оподаткування (прибуток) за період, що перевірявся, включивши до витрат створення резервів на виплату премій, заохочень, та інших виплат пов`язаних із заробітною платою.
Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України позивачу належить відшкодувати судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача у розмірі 212815 ( двісті дванадцять тисяч вісімсот п`ятнадцять), 00 грн. (а.с.3, 59).
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Сумській області на користь Державного підприємства "Краснопільське лісове господарство" 212815 ( двісті дванадцять тисяч вісімсот п"ятнадцять) грн.89 коп., в рахунок відшкодування судового збору.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Апеляційні скарги до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подаються через Сумський окружний адміністративний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 06 травня 2019 року.

Суддя Л.М. Опімах