Справа № 320/688/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року м. Київ № 320/688/19

Київський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Колеснікової І.С.,

при секретарі судового засідання Дишлевій О.І.,

за участю представників сторін:

від позивача Карпов С.Б.,

від відповідача Озацька О.В., Кожем`якіна О.Б.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Панда

до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби

про про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Панда» (далі ТОВ «Панда», позивач) із позовом до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (далі Офіс ВПП ДФС, відповідач), в якому просить: визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 07.09.2018 № .

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем проведено документальну позапланову виїзну перевірку Товариства з обмеженою відповідальністю «Панда» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Каріус» (далі ТОВ «Каріус») () з податку на додану вартість за листопад грудень 2017 року та січень 2018 року, податку на прибуток за 2017 рік та за 1 квартал 2018 року. За результатами перевірки складено акт №46/28-10-50-09-09/31189253 від 20.08.2018 (далі Акт №46/28-10-50-09-09/31189253 від 20.08.2018), яким встановлено порушення вимог податкового законодавства п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, ст. 200, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VI (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість всього на суму 1 234 055 грн., в результаті завищення суми податкового кредиту по податкових деклараціях з податку на додану вартість, завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 1 234 055 грн.; завищення суми податкового кредиту за листопад 2017 року на суму 88 617 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2017 року у розмірі 88 617 грн.; завищення суми податкового кредиту за грудень 2017 року на суму 705 062 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2017 року у розмірі 705 062 грн.; завищення суми податкового кредиту за січень 2018 року на суму 440 376 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за січень 2018 року у розмірі 440 376 грн. На думку позивача, висновки відповідача в зазначеному акті перевірки є хибними та базуються лише на податковій інформації щодо контрагента позивача. Разом із тим, позивачем в ході проведення документальної позапланової виїзної перевірки було надано посадовим особам відповідача всі первинні бухгалтерські та податкові документи, що підтверджують реальність господарських операцій (поставка товару) з контрагентом позивача. Крім того, на думку позивача невизнання відповідачем податкового кредиту позивача у сумі 793 679, 00 грн., який сформовано на підставі податкових накладних, складених та зареєстрованих у ЄРПН протягом листопада-грудня 2017 року, суперечить вимогам п. 201.10 ст. 201 ПК України, а отже є незаконним, оскільки вказану частину податкового кредиту позивача було сформовано на підставі податкових накладних, складених та зареєстрованих у ЄРПН протягом листопада-грудня 2017 року, тобто протягом часу дії положення п. 201.10 ст. 201 ПК України про неможливість скасування податкового кредиту. Також, на думку позивача, доводи відповідача щодо відсутності транспортування товару не є належними доказами, оскільки ТОВ «Панда» не брало участі у транспортуванні товару, а отже не володіє інформацією про дані обставини та не відповідає за їх документальне оформлення. У зв`язку із чим податкове повідомлення-рішення від 07.09.2018 № , прийняте на підставі акту №46/28-10-50-09-09/31189253 від 20.08.2018, є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 13.02.2019 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у підготовче засідання за правилами загального позовного провадження на 13.03.2019 о 09:40 год.

06.03.2019 через канцелярію суду від представника відповідача надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, у якому представник відповідача у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на таке. В ході проведення перевірки відповідачем були встановлені порушення в частині взаємовідносин ТОВ «Панда» з контрагентом ТОВ «Каріус» () у періоді листопад грудень 2017 року з операцій по придбанню вугільної продукції (кокс КД 2). В акті перевірки від 20.08.2018 №46/28-10-50-09-09/31189253 зазначено про наявність фактів, які не підтверджують відвантаження ТОВ «Каріус» коксу КД 2 на адресу ТОВ «Панда» на загальну суму 7 404 330, 00 грн., в тому числі податок на додану вартість на суму 1 234 055, 00 грн. В первинних документах, складених ТОВ «Каріус» на ТОВ «Панда» зазначено господарські операції, які фактично не відбувались та не мають ділової мети в частині поставки коксу КД 2 на загальну суму 7 404 330, 00 грн., в тому числі ПДВ на суму 1 234 055, 00 грн.

Представник відповідача вважає, що первинні документи, виписані ТОВ «Каріус» на ТОВ «Панда», не мають юридичної сили первинних документів. Крім того, Харківським управлінням Офісу ВПП ДФС було направлено запит №26472/10/28-10-50-09-19 від 20.06.2018 на ТОВ «Сучасна сертифікація та Інспекція «ССІ» () для отримання інформації та копій наявних документів щодо здійснення випробувань коксу КД 2 на замовлення ТОВ «Каріус», у відповідь на який службовою запискою №40484/28-10-21-15 від 02.07.2018 від п`ятого відділу МОУ Офісу ВПП ДФС було отримано інформацію, що ТОВ «Сучасна сертифікація та Інспекція «ССІ» не мало договірних відносин з ТОВ «Каріус», а протокол №1632/2017/8.3 є недійсним.

З товаро-транспортних накладних, наданих позивачем до перевірки, відповідачем було встановлено, що пунктом навантаження коксу КД 2 є адреса: м.Дніпро, вул.Богдана Хмельницького, буд. 147, а власниками суб`єкту речового права за вказаною адресою є: ПрАТ «Дніпрополімермаш» (), ТОВ НАУКОВО- ВИРОБНИЧЕ ОБ`ЄДНАННЯ «МЕТА» (), ТОВ «РЕНТА-ПРИМ» (), ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «ЕЛЬБА» (), ТОВ «ТЕРМАШ» (), ТОВ «АГРОПРОМНИКА» () та ПрАТ Підприємство експлуатації електричних мереж «Центральна енергетична компанія» (). З відповідей на запити, направлених на зазначені підприємства встановлено, що за адресою м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, буд. 147 фактично не здійснювалось навантаження коксу КД 2, а товарні відносини з ТОВ «Панда» та ТОВ «Каріус» поставки/отримання або відвантаження/розвантаження коксу або цих товарів, відсутні.

Крім того, відповідно до отриманих відповідей від власників транспортних засобів та автоперевізника встановлено, що перевезення коксу КД 2 від ТОВ «Каріус» на адресу ТОВ «Панда» транспортними засобами, зазначеними в ТТН, наданих до перевірки, не здійснювалось. Згідно відповіді, отриманої від Національної поліції України транспортні засоби, зазначені в ТТН, не здійснювали пересування за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 147 до с. Селище, вул. Заводська, 1.

До того ж, ТОВ «Каріус» не було подано заяви про відмову отримання використання пільги, передбаченої п.45 підрозділу 2 розділу ХХ ПКУ та за звітні періоди: листопад 2017 року, грудень 2017 року та січень 2018 року було подано до декларацій з ПДВ додаток №6, в якому зазначено інформацію про операції, які звільнені від оподаткування, а саме: операції з постачання на митній території України вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2703 00 00 00, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД. Отже, ТОВ «Каріус» було неправомірно сформовано ПДВ в частині реалізації коксу КД 2 (код УКТ ЗЕД 2704 00) на адресу ТОВ «Панда».

З огляду на викладене вище представник відповідача вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

13.03.2019 через канцелярію суду від представника позивача надійшли письмові пояснення, в яких щодо економічного змісту господарських операцій зазначено, що основним видом діяльності позивача є виробництво цукру, а тому придбання ТОВ «Панда» коксу КД 2 обумовлено необхідністю його використання у власній господарській діяльності з виробництва цукру. Стосовно реальності операцій з перевезення зазначено, що ТОВ «Панда» не брало участі у транспортуванні товару до власного складу, а отже не володіє жодною інформацією щодо умов такого транспортування окрім тієї, що зазначена у товарно транспортних накладних, отриманих ТОВ «Панда» як вантажоодержувачем.

На думку представника позивача, ТОВ «Панда» не лише є позбавленим можливості підтверджувати реальність операцій, учасником яких воно не було, але й не зобов`язано доводити такі обставини, оскільки вони не стосуються даного спору, оскільки предметом оскарження у цьому спорі є податкове повідомлення рішення, що прийнято відповідачем внаслідок невизнання податкового кредиту позивача, сформованого за результатом операцій поставки з ТОВ «Каріус», а не формування кредиту за результатами операцій перевезення.

У судовому засіданні 13.03.2019 оголошено перерву до 01.04.2019 до 09:40 год.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.03.2019 задоволено клопотання представника відповідача про призначення судового засідання 01.04.2019 о 09:40 год. в режимі відеоконференції та встановлено участь представника Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби в режимі відеоконференції в Харківському окружному адміністративному суді.

01.04.2019 від представника позивача надійшли письмові пояснення та відповідь на відзив, в яких зазначено, що ні актом перевірки ні відзивом відповідача не обґрунтовано те, яким саме чином обставина про перетин керівника ТОВ «Каріус» ОСОБА_1 лінії зіткнення впливає на участь ОСОБА_1 в реєстрації ТОВ «Каріус», яка відбулась у жовтні 2017 року та спірних періодах у листопаді грудні 2017 року.

Стосовно листів фізичних осіб підприємців та юридичних осіб, в яких останні стверджують, що вони є власниками (орендарями) транспортних засобів, якими здійснювалось транспортування поставленого ТОВ «Панда» товару та жодних транспортних послуг позивачу вони не надавали, зазначено, що у відповідних запитах відповідача ставиться питання про надання послуг перевезення на користь ТОВ «Панда», яке не приймало участі в операціях перевезення та, відповідно, не отримувало жодних транспортних послуг, а тому відповіді власників (орендарів) транспортних засобів щодо ненадання послуг безпосередньо позивачу є цілком зрозумілими.

Щодо відсутності юридичних осіб за місцезнаходженням: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, буд. 147, куди було надано послуги з перевезення коксу КД 2, представником позивача зазначено, що відповідачем отримано інформацію не від усіх суб`єктів, розташованих за вказаною адресою, а тому вказані вище листи не можуть бути визнані доказами відсутності операції з відвантаження коксу за зазначеною адресою.

У судовому засіданні 01.04.2019 оголошено перерву до 12.04.2019.

12.04.2019 від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що позивач жодним чином не спростовує факт недійсності протоколу випробувань коксу КД 2 №UA 1632/2017/8.3, виконавцем якого є ТОВ «Сучасна Сертифікація та Інспекція «ССІ». Також, позивачем не спростовано доводів відповідача, що стосуються факту непідтвердження місця проведення навантаження коксу КД 2 за адресою м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, буд. 147.

Крім того, позивачем не надано жодних вагомих доказів, які підтверджують факт відсутності здійснення транспортування коксу від ТОВ «Каріус» до ТОВ «Панда».

Також, в ході проведеної перевірки позивача встановлено дефектність складання товарно-транспортних накладних, які нібито були складені на підтвердження при транспортуванні продукції, а саме зазначено, що вантажоодержувачем товару є ТОВ «Панда», адреса с. Селище, вул. Заводська 1.

Проте, згідно наказу ТОВ «Панда» від 04.03.2014 № 8 визначено місцезнаходження бухгалтерської служби позивача за місцем розташування виробничих потужностей за адресою: АДРЕСА_1 , 19445, АДРЕСА_2 , Корсунь АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 Селище, АДРЕСА_5 . АДРЕСА_6 , буд. АДРЕСА_7 .

Стосовно того, що директор ТОВ «Каріус» ОСОБА_1 отримав дозвіл на перетин лінії зіткнення лише для вирішення соціально побутових проблем, відповідач вважає, що останній не мав можливості приймати участь у здійсненні реєстрації підприємства, як платника податків та здійснювати оформлення і підписання первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «Панда» () за період з 01.11.2017 по 31.01.2018.

Представник відповідача у відзиві зазначив, що надані позивачем до перевірки та до матеріалів справи копії видаткових накладних не містять даних щодо ПІБ особи, яка фактично отримувала продукцію від ТОВ «Каріус», що не дає можливості ідентифікувати особу, яка приймала участь у здійсненні господарської операції. Ні до перевірки, ні до матеріалів справи ТОВ «Панда» не надано довіреностей або журналу реєстрації на отримання коксу КД 2 від ТОВ «Каріус» (), який би підтверджував повноваження осіб на отримання ТМЦ від ТОВ «Каріус» (). Таким чином, перевіркою не підтверджено факт відвантаження ТОВ «Каріус» коксу КД 2 на адресу ТОВ «Панда» на загальну суму 7 404 330, 00 грн. в тому числі ПДВ 1 234 055, 00 грн. Позивачем не надано жодного доказу щодо спростування доводів контролюючого органу, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків сформував податковий кредит, містять інформацію, яка не відповідає дійсності, а тому позовні вимоги ТОВ «Панда» є необґрунтованими.

У судовому засіданні 12.04.2019 оголошено перерву до 19.04.2019.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 12.04.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів, зобов`язано відповідача виконати вимоги ухвали суду від 13.02.2019 та витребувано додаткові докази від відповідача.

18.04.2019 від представника позивача надійшли додаткові пояснення, в яких заначено, що встановлено переміщення транспортних засобів, якими здійснювалось перевезення товару по маршруту транспортування товару (населений пункт Олександрівка, який територіально знаходиться на маршруті транспортування товару: місто Дніпро село Селище) у відповідні дати поставок такого товару, а саме: транспортний засіб з реєстраційним номером АЕ 8683 ХО, зафіксований 22.11.2017, що підтверджується ТТН №2211-1 від 22.11.2017; транспортний засіб з реєстраційним номером АЕ 5757 ХО, зафіксований 10.12.2017, що підтверджується ТТН №1012-4 від 10.12.2017; транспортний засіб з реєстраційним номером АЕ 6947 ХМ, зафіксований 19.12.2017, що підтверджується ТТН №1912-5 від 19.12.2017. З огляду на викладене, на думку позивача, зазначеним підтверджується здійснення транспортування товару за спірними операціями на користь ТОВ «Панда».

Стосовно укладення договору з ТОВ «Сучасна сертифікація та Інспекція «ССІ» на підготовку лабораторних випробувань наявного у ТОВ «Панда» коксу КД 2, позивач зазначив, що ним був отриманий сертифікат відбору проб та випробування(реєстраційний номер UA 0328/2019/2.1), а тому даним документом підтверджено фактичну наявність у ТОВ «Панда» коксу КД 2.

19.04.2019 через канцелярію суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що згідно даних інформаційних систем ДФС України встановлено, що ТОВ «Каріус» не має власних приміщень для здійснення господарської діяльності, декларації з податку на прибутку підприємств за 2017 та 2018 роки ТОВ «Каріус» не надавалась, що свідчить про відсутність власних основних засобів підприємства ТОВ «Каріус», необхідних для здійснення господарської діяльності. Стосовно перевірки факту наявності на складі позивача отриманого коксу від ТОВ «Каріус» під час проведення документальної перевірки, зазначено, що на час проведення зазначеної перевірки ТОВ «Панда» з питань дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Каріус» перевіряючими не встановлювався факт наявності на складі позивача отриманого коксу від ТОВ «Каріус».

У судовому засіданні 19.04.2019 оголошено перерву до 07.05.2019.

23.04.2019 на адреси ФОП ОСОБА_2 , ФОП Матюшенко, ОСОБА_3 , ФОП ОСОБА_4 , ТОВ «Промхімснаб КР», ТОВ «Каріус» судом були направлені запити про надання інформації щодо реальності здійснення перевезень вугільної продукції (кокс КД 2) на замовлення ТОВ «Каріус», ТОВ «Панда», ФОП Матюшенко у листопаді грудні 2017 року та січні 2018 року або надання в оренду у цей період транспортних засобів із зазначеного переліку.

06.05.2019 через канцелярію суду від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких зазначено, що на підставі наданих до перевірки ТОВ «Панда» ТТН, перевіркою встановлено транспортування придбаного коксу КД 2 на адресу позивача згідно товарно - транспортних накладних в загальній кількості 28 штук, автомобілями з реєстраційними номерами ДАФ НОМЕР_1 , ДАФ НОМЕР_2 , ДАФ НОМЕР_3 , ДАФ НОМЕР_4 , ДАФ НОМЕР_5 , ДАФ НОМЕР_6 , ДАФ НОМЕР_7 , ДАФ НОМЕР_8 , ДАФ НОМЕР_9 , ДАФ НОМЕР_10 , ДАФ НОМЕР_11 , Рено НОМЕР_12 , перевізником яких є ФОП Матюшенко (ІПН НОМЕР_13 ). При цьому, з загального переліку пересування транспортних засобів в кількості 28 штук, позивач виділяє лише чотири дати фіксації переміщення транспортних засобів з реєстраційними номерами НОМЕР_14 , НОМЕР_15 та НОМЕР_16 за маршрутом населений пункт Олександрівка у відповідності дати поставок такого товару.

Представник відповідача зазначив, що інші транспортні засоби з номерними знаками, які зазначені в ТТН, наданих до перевірки ТОВ «Панда», не здійснювали пересування за адресою м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, буд. АДРЕСА_8 до с. Селище, вул. Заводська, 1, а тому є безпідставним посилання позивача на лист ГУ Національної поліції в Харківській області від 23.06.2018 № 1894/119-27/01-18 як на доказ фактичного здійснення транспортування товару за спірними операціями на користь ТОВ «Панда», в зв`язку з тим, що власником зазначених транспортних засобів є ФОП Матюшенко, яким зазначено, що транспортування коксу КД 2 на замовлення ТОВ «Каріус» та ТОВ «Панда» за маршрутом м. Дніпро, вул. Б. Хмельницького, 147 - с. Селище, вул. Заводська даними транспортними засобами взагалі не здійснювались, а дані транспортні засоби використовувались ним у власній господарській діяльності.

Сертифікат відбору проб та випробування з реєстраційним номером UA 0328/2019/2.1 від 01.04.2019, виданий ТОВ «Сучасна сертифікація та Інспекція «CCI» на замовлення ТОВ «Панда», не може свідчити про фактичну наявність у позивача коксу КД 2 та не може бути прийнятий судом як належний та достатній доказ у справі, в зв`язку з тим, що зазначений документ був отриманий позивачем після проведення перевірки та після складання та вручення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

06.05.2019 через канцелярію суду були надані відповіді ОСОБА_3 , ТОВ «Промхімснаб КР», ОСОБА_5 на запити суду про надання інформації, в яких зазначено, що транспортні засоби, які зазначені в запитах не передавались в оренду іншим організаціям та особам, зокрема організаціям ТОВ «Каріус», ТОВ «Панда», ФОП Матюшенко у листопаді грудні 2017 року та січні 2018 року, перевезення вугільної продукції (кокс КД 2) на замовлення ТОВ «Каріус», ТОВ «Панда», ФОП Матюшенко у листопаді грудні 2017 року та січні 2018 року транспортними засобами не відбувалось.

Протокольною ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 17.05.2019.

16.05.2019 через канцелярію суду надійшла відповідь Матюшенка ОСОБА_6 на запит суду про надання інформації, в якій зазначено, що протягом листопада грудня 2017 року ФОП Матюшенко дійсно надавались послуги перевезення коксу КД 2 на склад вантажоодержувача ТОВ «Панда» () на замовлення ТОВ «Каріус» () із використанням власних транспортних засобів та транспортних засобів інших осіб на партнерських засадах.

Представник позивача у судовому засіданні 31.05.2019 позовні вимоги, викладені у позовній заяві та письмових поясненнях підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні 31.05.2019 обставини, викладені у відзиві на позов та письмових поясненнях підтримав, проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні в повному обсязі.

Заслухавши пояснення представника позивача, заперечення представника відповідача, розглянувши подані документи і матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з такого.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ТОВ «Панда» () зареєстроване Києво Святошинською районною державною адміністрацією Київської області 10.03.2015 за №0089.

Видами діяльності ТОВ «Панда» є: 01.13 вирощування овочів і баштанних культур, коренеплодів і бульбоплодів, 10.81 виробництво цукру, 46.21 оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин, 46.36 оптова торгівля цукром, шоколадом і кондитерськими виробами, 46.75 оптова торгівля хімічними продуктами, 46.90 неспеціалізована оптова торгівля, 35.11 виробництво електроенергії.

20.11.2017 між ТОВ «Панда» () та ТОВ «Каріус» () укладено договір поставки №20/11/17-1 (далі Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник (ТОВ «Каріус») зобов`язується передати у власність Покупцю (ТОВ «Панда») вугільну продукцію (далі Товар), а Покупець зобов`язується його прийняти та оплатити.

Згідно з п. 2.2 Договору на кожну партію товару складається накладна та, у разі необхідності, ще й Специфікація, в якій вказується одиниця виміру кількості товару, загальна кількість товару, яка належить поставці в окремій партії, співвідношення товару (асортимент, сортамент, номенклатура) по сортам групам, підгрупам, видам, маркам, типам, розмірам.

ТОВ «Каріус», як платником податку на додану вартість, здійснено реєстрацію податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних за поставку товару в обсязі 1 021,62 тонна на загальну суму 7 404 330,00 (сума податку на додану вартість становить 1 234 055,00 грн.).

На підставі вказаних податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, ТОВ «Панда» за результатами операцій з ТОВ «Каріус» сформовано податковий кредит на загальну суму 1 234 055,00 грн., який відобразило у податкових деклараціях з податку на додану вартість за відповідні звітні періоди, а саме: за листопад 2017 року - у сумі 88 617,00 грн.; за грудень 2017 року - у сумі 705 062,00 грн.; за січень 2018 року - у сумі 440 376,00 грн.

На підставі направлень, виданих Харківським управлінням Офісу великих платників податків ДФС від 12.06.2018 №81 та від 12.06.2018 №82, інспекторами відділу податкового супроводження підприємств житлово - комунального господарства та будівництва Харківського управління Офісу ВПП ДФС згідно з п.п. 78.1.4 п.78.1 ст.78 Податкового кодексу України, відповідно до наказу Офісу ВПП ДФС від 07.06.2018 №1042 проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «Панда» () з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Каріус» () з податку на додану вартість за листопад грудень 2017 року, січень 2018 року та податку на прибуток за 2017 рік та за 1 квартал 2018 року.

За результатами перевірки складено Акт №46/28-10-50-09-09/31189253 від 20.08.2018 «Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Панда» () з питання дотримання вимог податкового законодавства по взаємовідносинах з ТОВ «Каріус» () з податку на додану вартість за листопад грудень 2017 року, січень 2018 року та податку на прибуток за 2017 рік та за 1 квартал 2018 року».

Перевіркою встановлено порушення вимог податкового законодавства, а саме: п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п.198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 201.1, ст. 200, п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755 - VI (із змінами та доповненнями), що призвело до завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість всього на суму 1 234 055 грн., в результаті завищення суми податкового кредиту по податкових деклараціях з податку на додану вартість, завищено від`ємне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість на суму 1 234 055 грн.: завищення суми податкового кредиту за листопад 2017 року на суму 88 617 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за листопад 2017 року у розмірі 88617 грн.; завищення суми податкового кредиту за грудень 2017 року на суму 705 062 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2017 року у розмірі 705 062 грн.; завищення суми податкового кредиту за січень 2018 року на суму 440 376 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту з податку на додану вартість за січень 2018 року у розмірі 440 376 грн.

На підставі висновків акту №46/28-10-50-09-09/31189253 від 20.08.2018 відповідачем прийнято податкове повідомлення-рішення від № від 07.09.2018, яким ТОВ «Панда» зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 1 234 055,00 грн.

Не погоджуючись із правомірністю прийнятого відповідачем податкового повідомлення - рішення, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що за результатами спірних операцій ТОВ «Панда» сформовано податковий кредит на суму 1 234 055,00 грн. Дана сума податкового кредиту була сформована на підставі податкових накладних на загальну суму 793 679,00 грн., що були зареєстровані в ЄРПН протягом листопада-грудня 2017 року, а саме: № 356 від 24.11.2017 на суму податку на додану вартість у розмірі 44 859,50 грн.; № 407 від 28.11.2017 на суму податку на додану вартість у розмірі 43 757,00 грн.; № 6 від 01.12.2017 на суму податку на додану вартість у розмірі 87 440,50 грн.; № 23 від 04.12.2017 на суму податку на додану вартість у розмірі 133 108,50 грн.; № 86 від 11.12.2017 на суму податку на додану вартість у розмірі 442 537,50 грн.; № 126 від 15.12.2017 на суму податку на додану вартість у розмірі 41 976,00 грн. Тобто частина податкового кредиту у сумі 793 679,00 грн. була сформована на підставі податкових накладних, зареєстрованих у ЄРПН протягом листопада-грудня 2017 року.

При цьому судом встановлено, що контролюючим органом в акті перевірки №46/28-10-50-09-09/31189253 від 20.08.2018 зроблено висновок, що первинні документи, а саме: видаткові та податкові накладні, надані ТОВ «Каріус» на адресу ТОВ «Панда» не мають юридичної сили первинних документів у зв`язку з зазначенням у них господарських операцій, які фактично не відбулись. З урахуванням зазначеного, перевіркою не підтверджено факт відвантаження ТОВ «Каріус» коксу КД 2 на адресу ТОВ «Панда» на загальну суму 7 404 330 грн, в тому числі ПДВ 1 234 055 грн.

Підставою для визначення нереальними господарських взаємовідносин позивача із вказаним вище контрагентом стали наступні висновки:

- видаткові та податкові накладні, надані ТОВ «Каріус» на адресу ТОВ «Панда» не мають юридичної сили первинних документів у зв`язку з зазначенням у них господарських операцій, які фактично не відбулись;

- у позивача відсутні довіреності на отримання коксу КД 2 від ТОВ «Каріус» та будь - якого іншого документу, який би підтверджував повноваження осіб на отримання ТМЦ від ТОВ «Каріус»;

- ТОВ «Сучасна Сертифікація та Інспекція «ССІ» не мала договірних відносин з ТОВ «Каріус» у 2017 році, а тому протокол №1632/2017/8.3 не є дійсним;

- відповідно до отриманих відповідей від власників транспортних засобів та автоперевізника встановлено, що перевезення коксу КД 2 від ТОВ «Каріус» на адресу ТОВ «Панда» транспортними засобами, зазначеними в товарно-транспортних накладних, наданих до перевірки, не здійснювалось. Згідно з відповіддю, отриманої від Національної поліції України встановлено, що транспортні засоби зазначені в товарно-транспортних накладних не здійснювали пересування за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 147 до с. Селище, вул. Заводська, 1;

- не встановлено місцезнаходження ТОВ «Каріус» та його посадових осіб за податковою адресою;

- директором ТОВ «Каріус» ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_17 ) було отримано дозвіл на перетин лінії зіткнення лише для вирішення соціально - побутових проблем. Новоазовськ - Маріуполь. Маріуполь Новоазовськ.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Порядок оподаткування податком на додану вартість визначений розділом V Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Згідно з пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

- дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Відповідно до пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Статтею 200 Податкового кодексу України визначалося, що сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Якщо в наступному податковому періоді сума, розрахована згідно з пунктом 200.1 цієї статті, має від`ємне значення, то:

а) бюджетному відшкодуванню підлягає частина такого від`ємного значення, яка дорівнює сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, а в разі отримання від нерезидента послуг на митній території України - сумі податкового зобов`язання, включеного до податкової декларації за попередній період за отримані від нерезидента послуги отримувачем послуг;

б) залишок від`ємного значення попередніх податкових періодів після бюджетного відшкодування включається до складу сум, що відносяться до податкового кредиту наступного податкового періоду.

Відтак позивач, як платник податку, самостійно несе відповідальність за достовірність і своєчасність обчислення та внесення ним податку до бюджету відповідно до законодавства України, а визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є рух товарів (послуг) в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності такої особи - платника податку та наявність у платника податків виданої йому продавцем товару податкової накладної, оформленої з дотриманням вимог чинного законодавства та як підтверджує сплату податку на додану вартість у складі ціни товару.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797- VIII від 21.12.2016 внесені зміни до Податкового кодексу України, якими запроваджено механізм зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування у ЄРПН.

Так, зміст п. 201.10 ст. 201 ПК України був доповнений новим положенням, згідно з яким податкова накладна складена та зареєстрована після 01.07.2017 в ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Таким чином, суд зазначає, що згідно положень податкового законодавства не допускається скасування податкового кредиту, сформованого на підставі податкових накладних, що зареєстровані в ЄРПН після 01.07.2017.

При цьому суд також бере до уваги те, що дія даного положення про неможливість скасування податкового кредиту була зупинена на період з 31.12.2017 року по 22.03.2018, що слідує зі змісту п. 57-1 підрозділу 2 розділу XX ПК України, п. 1 розділу II Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2018 році», постанови Кабінету Міністрів України № 117 від 21.02.2018.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що невизнання відповідачем податкового кредиту ТОВ «Панда» у сумі 793 679, 00 грн., який сформовано на підставі податкових накладних, складених та зареєстрованих у ЄРПН протягом листопада-грудня 2017 року, суперечить вимогам п. 201.10 ст. 201 ПК України.

Згідно інформаційного листа Вищого адміністративного суду України від 02.06.2011 року №742/11/13-11 з метою встановлення факту здійснення господарської операції, формування витрат для цілей визначення об`єкта оподаткування податком на прибуток або податкового кредиту з податку на додану вартість судам належить з`ясовувати, зокрема, такі обставини:

- рух активів у процесі здійснення господарської операції.

- установлення спеціальної податкової правосуб`єктності учасників господарської операції.

- установлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг), понесенням інших витрат і господарською діяльністю платника податку.

Також, сама по собі наявність або відсутність окремих документів, а так само помилки у їх оформленні не є підставою для висновків про відсутність господарської операції, якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце. Водночас наявність формально складених, але недостовірних первинних документів, відповідність яких фактичним обставинам спростована належними доказами, не є безумовним підтвердженням реальності господарської операції (про що зазначено в іншому листі Вищого адміністративного суду України від 01.11.2011 року № 1936/11/13-11).

Згідно частини 2 статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» (далі - Закон) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до частини 1 статті 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Порядок створення, прийняття і відображення у бухгалтерському обліку, а також зберігання первинних документів, облікових регістрів, бухгалтерської звітності підприємствами, їх об`єднаннями та госпрозрахунковими організаціями (крім банків) незалежно від форм власності (далі - підприємства), установ та організацій, основна діяльність яких фінансується за рахунок коштів бюджету встановлений Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі - Наказ № 88).

Відповідно до пункту 1.2 Наказу № 88 господарські операції відображаються у бухгалтерському обліку методом їх суцільного і безперервного документування. Записи в облікових регістрах провадяться на підставі первинних документів, створених відповідно до вимог цього Положення.

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення (п.2.1 Наказу № 88).

Згідно з пунктом 2.4 Наказу № 88 первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру операції та технології обробки даних до первинних документів можуть бути включені додаткові реквізити: ідентифікаційний код підприємства, установи з Державного реєстру, номер документа, підстава для здійснення операцій, дані про документ, що засвідчує особу-одержувача тощо.

Із зазначеного слідує, що наслідки господарської операції можуть враховуватися суб`єктом господарювання для цілей бухгалтерського та податкового обліку, у тому числі при формуванні витрат та податкового кредиту, тільки у випадку підтвердження здійснення цієї операції відповідними первинними документами, що мають відповідати вимогам Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88.

Так, відповідно до акту №46/28-10-50-09-09/31189253 від 20.08.2018 при перевірці було використано такі документи: лист Харківського управління Офісу ВПП ДФС від 12.03.2018 №10795/10/28-10-50-09-19; лист ТОВ «Панда» від 08.02.22018 №59 (вх.№10221/10 від 13.02.2018); лист Харківського управління Офісу ВПП ДФС від 18.01.2018 №2163/10/28-10-50-09-19; лист ТОВ «Панда» від 28.03.2018 №124 (вх. №23431/10 від 03.04.2018); лист Харківського управління Офісу ВПП ДФС від 28.02.2018 №9255/10/28-10-50-09-19; лист ТОВ «Панда» від 28.03.2018 №125 (вх.№23433/10 від 03.04.2018); установчі документи ТОВ «Панда»; декларація з податку на додану вартість з додатками за листопад 2017 року від 18.12.2017 №; декларація з податку на додану вартість з додатками за грудень 2017 року від 18.01.2018 №; декларація з податку на додану вартість з додатками за січень 2018 року від 16.02.2018 №; декларація з податку на прибуток підприємства з додатками за 2017 рік від 23.02.2018 №; податкова декларація з податку на прибуток підприємства за 1 квартал 2018 року від 04.05.2018 №083576345; витяг із журналу ордеру синтетичного та аналітичного обліку; договір поставки №20/11/17-1 від 20.11.2017; податкові накладні; видаткові накладні; платіжні доручення; оборотньо сальдові відомості; товарно транспортні накладні.

Вказані документи оформлені відповідно до вимог ч.2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» та Наказу Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88; зауважень щодо їх оформлення в акті перевірки не міститься.

При цьому, наявність незначних недоліків первинних документів є обставинами, які самі по собі не позбавляють правового значення виданих контрагентами підприємства актів виконаних робіт, рахунків-фактур, прибуткових ордерів та інших первинних документів, що виключає відповідальність платника податків. У разі підтвердження дійсного виконання операції недоліки правореалізуючих документів є порушенням порядку заповнення цих документів, допущених постачальником, а відтак такі недоліки не можуть слугувати перешкодою для реалізації платником законного права на податковий кредит відповідного звітного періоду. Тим більше, що податкові накладні, на підставі яких сформовано податковий кредит, та інші первинні документи за правочинами з означеними вище контрагентами складені з дотримання обов`язкових вимог до первинних документів, встановлених ст.201 Податкового кодексу України та ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».

Отже, факт здійснення реальних господарських операцій між позивачем та його наведеним вище контрагентом підтверджується наявними в матеріалах справи копіями первинних документів, а також документів, оформлених на виконання умов укладеного договору, які повністю відображають зміст та обсяг цих господарських операцій, а також свідчать про зміни в майновому стані позивача та рух його активів.

Наведені первинні документи були надані позивачем до перевірки та відображені в акті, складеному за її результатами.

При цьому в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження факту розірвання, визнання недійсними чи неукладеними вказаних правочинів. Також відповідачем не надано належних та допустимих доказів нікчемності означеного договору, фіктивної господарської діяльності контрагента позивача, безтоварності господарських операцій, відсутності зв`язку укладеної угоди з господарською діяльністю позивача, притягнення до кримінальної відповідальності посадових осіб вказаного підприємства за ухилення від сплати податків або інші податкові правопорушення, а також, що укладений правочин порушує публічний порядок відповідно до ч.2 ст.228 Цивільного кодексу України.

Необхідними умовами для визнання угоди нікчемною в силу вимог ст.228 Цивільного кодексу України є її укладання з метою, завідомо суперечною інтересам держави і суспільства та наявність умислу хоча б у однієї із сторін щодо настання відповідних протиправних наслідків. При кваліфікації правочину за статтею 228 Цивільного кодексу України має враховуватися вина, яка виражається в намірі порушити публічний порядок сторонами правочину або однією зі сторін. Доказом вини може бути вирок суду, постановлений у кримінальній справі, щодо знищення, пошкодження майна чи незаконного заволодіння ним тощо. Проте, існування відповідних обставин у даній справі податковим органом не доведено.

Зміст укладеного позивачем з ТОВ «Каріус» договору поставки №20/11/17-1 від 20.11.2017 не суперечить актам цивільного законодавства, а відповідачем не надано доказів, які б підтверджували, що зміст цієї угоди не відповідає дійсним намірам сторін щодо набуття цивільних прав і обов`язків чи свідчить про намір сторін ухилитися від оподаткування доходів, отриманих внаслідок виконання договорів або приховування дійсного об`єкту оподаткування, зменшення бази оподаткування, створення штучних підстав для незаконного відшкодування сум сплачених податків за рахунок коштів бюджету, отримання незаконних пільг з оподаткування тощо.

При цьому, як на час укладення договору поставки №20/11/17-1 від 20.11.2017 між позивачем та означеним вище контрагентом, так і на час його виконання, вказані суб`єкти господарювання знаходилися в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що відповідачем не заперечується.

Стосовно посилань відповідача на те, що за адресою м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, буд.147, фактично не здійснювалось навантаження коксу КД 2, суд зазначає таке.

Відповідно до п.3.1 Договору поставки №20/11/17-1, кожна партія товару може поставлятись покупцю: залізничним транспортом навалом в справних відкритих піввагонах з люками, які відкриваються на умовах FCA (станція відправлення) або СРТ (станція місця призначення); на умовах поставки EXW (франко-склад Вантажовідправника); автомобільним транспортом Вантажовідправника і за його рахунок н умовах поставки DAP (склад Вантажоодержувача); залізничним транспортом навалом в справних відкритих піввагонах з люками, які відкриваються або автомобільним транспортом Вантажовідправника і за його рахунок на умовах DAT (склад Вантажоодержувача) відповідно до Міжнародних правил інтерпретації комерційних термінів ІНКОТЕРМС в редакції 2010 року. Найменування, асортимент і кількість кожної партії товару, що замовляється, термін і пункт доставки, спосіб доставки товару вказується в специфікації.

Відповідно до ТТН, копії яких містяться в матеріалах справи, перевізником є ФОП ОСОБА_7 , замовником та вантажовідправником є ТОВ «Каріус» (контрагент), вантожоодержувачем є ТОВ «Панда», навантаження здійснювалось за адресою: АДРЕСА_9 , буд. 147, розвантаження здійснювалось за адресою: село Селище, вул. Заводська, буд.1.

В акті перевірки №46/28-10-50-09-09/31189253 від 20.08.2018 зазначено, що згідно отриманих відповідей від власників транспортних засобів та автоперевізника встановлено, що перевезення коксу КД 2 від ТОВ «Каріус» на адресу ТОВ «Панда» транспортними засобами, зазначеними в товарно-транспортних накладних, наданих до перевірки, не здійснювалось. Згідно відповідді, отриманої від Національної поліції України встановлено, що транспортні засоби, зазначені в товарно-транспортних накладних, не здійснювали пересування за адресою: м. Дніпро, вул. Богдана Хмельницького, 147 до с. Селище, вул. Заводська, 1.

Суд бере до уваги відповідь Матюшенка ОСОБА_6 на запит суду про надання інформації, в якій зазначено, що протягом листопада грудня 2017 року ФОП Матюшенко дійсно надавались послуги перевезення коксу КД 2 на склад вантажоодержувача ТОВ «Панда» () на замовлення ТОВ «Каріус» () із використанням власних транспортних засобів та транспортних засобів інших осіб на партнерських засадах.

Отже, ФОП Матюшенко підтверджено факт перевезення коксу КД 2 від ТОВ «Каріус» на адресу ТОВ «Панда» транспортними засобами, зазначеними в товарно-транспортних накладних.

Згідно інформації з державних реєстрів (Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна) майно, що розташоване за адресою навантаження, належить та використовується не лише суб`єктами господарювання, зазначеними в Акті перевірки, а й фізичними особами.

Втім, суд зазначає, що акт перевірки №46/28-10-50-09-09/31189253 від 20.08.2018 жодної інформації стосовно можливих взаємовідносин субєктів господарювання або інших фізичних осіб із контрагентом не містить.

Щодо відсутності інформації про рух інших транспортних засобів, якими здійснювалось транспортування, суд зазначає, що у листі Національної поліції України вих. № 2478/45/02-2018 від 18.12.2018 вказується, що відповідно до Технічного завдання на Систему (прим. - комплекс «Відеоконтроль-Рубіж»), її призначення - відеофіксація номерних знаків транспортних засобів з одночасною перевіркою за розшуковими реєстрами для інформування в режимі реального часу працівників полії, якщо номерний знак перебуває в розшуку. При цьому здійснення контролю за переміщенням транспортних засобів не передбачено технічними характеристиками Системи.

Відтак, вказана система призначена для відстеження транспортних засобів, що знаходяться у розшуку та не здійснює контроль за переміщенням інших транспортних засобів. Відтак, вказана система зафіксувала лише ті транспортні засоби, що із певних причин знаходились у розшуку.

ТОВ «Панда» не формувало податковий кредит за результатом операцій перевезення, а відтак такі операції не є предметом доказування у даній справі.

З цього приводу Верховний Суд зазначає, що «товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом, тобто товарно-транспортна накладна є доказом, який підтверджує факт надання/отримання транспортних послуг, а не реальність господарської операції в цілому. В межах спірних відносин податковий кредит (...) по факту придбання послуг перевезення позивачем не формувався, що обумовлює безпідставність доводів податкового органу в частині вимог до товарно-транспортних накладних взагалі» (постанова К/9901/26556/18 від 18.12.2018 року по справі №826/13058/15). При цьому судами об`єктивно взято до уваги, що позивач не являється учасником транспортного процесу по доставці товару, не укладав жодних договорів про перевезення вантажу, згідно погоджених сторонами умов поставки, доставку товару здійснювали або самі контрагенти або найняті ними перевізники» (постанова К/9901/28546/18 від 07.02.2019 року по справі № 813/804/15). У розглядуваному випадку позивач здійснював операції з придбання товару та не виступав в якості замовника за договором перевезення, у зв`язку з чим відсутність товарно - транспортних накладних та не можна розцінювати як беззаперечне свідчення безтоварності спірних операцій» (постанова К/9901/27473/18 від 16.10.2018 року по справі № 826/17181/15).

Таким чином, судом не приймаються вказані вище твердження відповідача щодо відсутності доказів навантаження та транспортування товару, оскільки останні не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючими органами грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку.

Відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податку та його безпосереднім контрагентом. Навіть, якщо контрагент (постачальник по ланцюгу) і порушив вимоги податкового законодавства, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме для цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку (покупця товарів, робіт, послуг) права на відшкодування ПДВ за правочином з таким контрагентом у разі, якщо платник податку виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування, сплатив за виконані послуги і має документальне підтвердження розміру свого податкового кредиту та здійснених витрат.

При цьому жодною нормою законодавства України не передбачається обов`язку платників податків одержувачів товарів вимагати від контрагентів-постачальників будь-яких відомостей щодо повноти сплати ними податків за окремою операцією придбання товарів, відомостей щодо третіх осіб (постачальників у ланцюгу), перевіряти додержання чи порушення ними законодавчих приписів, а також наявність у цих контрагентів умов для належного здійснення господарської діяльності, оскільки податкове законодавство не ставить в залежність податковий облік певного платника податків від інших осіб, від фактичної сплати контрагентом податку до бюджету, а також від господарських та виробничих можливостей контрагента.

За таких обставин, суд також не бере до уваги твердження щодо неможливості встановити місцезнаходження ТОВ «Каріус» та його посадових осіб за податковою адресою, оскільки вказані відомості не мають жодного відношення до ведення господарської діяльності саме ТОВ «Панда».

Щодо невірного зазначення адреси розвантаження у ТТН, а саме село Селище, вулиця Заводська, будинок 1, у той час як місцезнаходженням ТОВ «Панда» є село Селище, вулиця Заводська, будинок 3, судом було встановлено, що у ТТН мала місце описка, оскільки по факту товар постачався саме за адресою: село Селище, вулиця Заводська, будинок 3.

Перевіркою також встановлено, що згідно інформації від Координаційного центру при Штабі АТО, директором підприємства ТОВ «Каріус» ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_17 ) отримано дозвіл на перетин лінії зіткнення лише для вирішення соціально - побутових проблем. Новоазовськ - Маріуполь. Маріуполь - Новоазовськ». На думку контролюючого органу, керівник ТОВ «Каріус» ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_17 ) не мав можливості приймати участь в здійснені реєстрації підприємства, як платника податків та не мав можливості здійснювати оформлення та підписання первинних документів по взаємовідносинам з ТОВ «Панда» () за період з 01.11.2017 по 31.01.2018.

Суд зазначає, що дані обставини є безпідставними для врахування відповідачем при складанні висновків щодо порушень позивачем податкового законодавства, які призвели до завищення суми податкового кредиту з податку на додану вартість, оскільки вони жодним чином не свідчать про нездійснення спірних операцій між позивачем та його контрагентом.

Стосовно відповіді від ТОВ «Сучасна сертифікація та Інспекція «ССІ», в якій зазначено, що протокол випробувань №UA 1632/2017/8.3, за яким 16.10.2017 проведено випробування коксу КД 2 є недійсним, суд зазначає, що ТОВ «Панда» укладено договір з ТОВ «Сучасна сертифікація та Інспекція «ССІ» на підготовку лабораторних випробувань наявного у позивача коксу КД 2. Так, за результатами відповідних випробувань позивачем був отриманий сертифікат відбору проб та випробування (реєстраційний номер UA0328/2019/2.1).

Отже, суд робить висновок, що вказаним документом підтверджується фактична наявність у ТОВ «Панда» коксу КД 2.

Таким чином, позивачем було повністю доведено факт вчинення господарських операцій, за наслідками яких виникло право позивача на формування податкового кредиту у розмірі 793 679, 00 грн. за господарськими відносинами з наведеним контрагентом, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Суд зазначає, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності та законності його дій при прийнятті податкового повідомлення - рішення від 07.09.2018 № , а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Згідно з ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Панда» () сплачений судовий збір у розмірі 18 510, 84 грн. відповідно до платіжного доручення № 98 від 04.02.2019.

Керуючись статтями 9, 14, 73 - 78, 90, 139, 143, 242 - 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (Код ; місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення від 07.09.2018 № .

3. Стягнути з Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби (Код ; місцезнаходження: вул. Дегтярівська, 11г, м. Київ, 04119) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Панда (; місце реєстрації: вул. Грушевського, 23, офіс 1, м. Васильків, Київська область, 08600) судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 18 510 (вісімнадцять тисяч п`ятсот десять) грн. 84 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складено 05 червня 2019 року.

Суддя Колеснікова І.С.