Справа № 805/1138/17-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2019 року

Київ

справа №805/1138/17-а

адміністративне провадження №К/9901/30942/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року (суддя Галатіна О.О.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2017 року (головуючий суддя Сухарьок М.Г., судді: Блохін А.А., Гаврищук Т.Г.) у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Покровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області про скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2017 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - Підприємець, позивач) звернулась до суду з позовом до Покровської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (далі - Інспекція, відповідач) про скасування податкових повідомлень-рішень від 30 вересня 2016 року № та № про застосування штрафних (фінансових) санкцій відповідно в сумах 17000,00 грн. та 1,00 грн.

Обґрунтовуючи позовну заяву, вказувала, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення, якими на підставі Законів України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» 19 грудня 1995 року №481/95-BP (далі - Закон №481) та «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06 липня 1995 року №265/95-ВР (далі - Закон №265) до неї застосовано штрафні (фінансові) санкції, є протиправними, оскільки вона є платником єдиного податку ІІ групи; до того ж в своїй діяльності не використовує реєстратор розрахункових операцій (далі - РРО), а відтак в будь-якому випадку не могла вчинити порушень, зафіксованих в акті фактичної перевірки.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2017 року, в задоволенні позову відмовлено.

Приймаючи такі рішення, суди, дослідивши обставини справи, прийшли до висновку про доведеність відповідачем факту продажу в належному позивачеві торговому об`єкті пива без наявності ліцензії, застосування РРО та видачі відповідного розрахункового документу, а відтак і про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішень про застосування до неї штрафних (фінансових) санкцій.

Не погоджуючись з рішеннями судів, позивач подала касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення ними норм матеріального та процесуального права, просила їх скасувати та направити справу на новий розгляд.

В касаційній скарзі Підприємець зазначала, що посадові особи контролюючого органу провели перевірку її як суб`єкта господарювання із порушенням вимог Податкового кодексу України (далі - ПК України), оскільки не подали доказів отримання відповідачем інформації про порушення позивачем законодавства, що регулює виробництво, обіг, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків; крім того, на думку Підприємця, судами при прийнятті рішення не враховано положення підпункту 3 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України та пункту 28 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 26 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою.

Відповідач своїм правом на подання письмових заперечень (відзиву) на касаційну скаргу не скористався.

В подальшому справа передана до Верховного Суду як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до частини 1 статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Переглянувши судові рішення та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування норм матеріального і процесуального права, Верховний Суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Підприємець перебуває на обліку в Інспекції (яка є правонаступником Красноармійської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області; далі - Красноармійська ОДПІ), є платником єдиного податку ІІ групи.

На підставі наказу в.о. начальника Красноармійської ОДПІ від 18 серпня 2016 року №893 та направлень на перевірку №349 та №350 посадовими особами контролюючого органу було проведено фактичну перевірку Підприємця за місцем здійснення господарської діяльності: АДРЕСА_1 щодо дотримання норм законодавства про виробництво та обіг підакцизних товарів, здійснення розрахункових операцій, наявність ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи.

За результатами проведення вказаної перевірки складено акт №763/05-16-40/ від 26 серпня 2016 року, яким встановлено порушення позивачем вимог абзацу 5 частини 2 статті 17 Закону №481 в зв`язку із реалізацією алкогольних напоїв (пляшки пива «Туборг грін» місткістю 0,5 л за ціною 19,00 грн.) без наявності відповідної ліцензії та пункту 1 статті 3 Закону №265 внаслідок непроведення розрахункової операції через зареєстрований та переведений у фіскальний режим роботи РРО і невидачі розрахункового документу встановленого зразку.

На підставі акту перевірки контролюючим органом 30 вересня 2016 року прийнято податкові повідомлення-рішення № та № про застосування до Підприємця штрафних санкцій в сумах 17000,00 грн. та 1,00 грн.

В частині 2 статті 19 Конституції України закріплено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 75.1 статті 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.3 пункту 75.1 статті 75 ПК України фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, патентів, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції, під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких обставин, зокрема, у разі отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального (пункт 80.1 та підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України).

За змістом пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) у допуску посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення перевірки складається акт, який засвідчує факт відмови (пункт 81.2 статті 81 ПК України).

Як передбачено пунктом 86.5 статті 86 ПК України у разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України, визначає Закон №481.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону алкогольні напої - продукти, одержані шляхом спиртового бродіння цукровмісних матеріалів або виготовлені на основі харчових спиртів з вмістом спирту етилового понад 0,5 відсотка об`ємних одиниць, які зазначені у товарних позиціях 2203, 2204, 2205, 2206, 2208 згідно з УКТ ЗЕД, а також з вмістом спирту етилового 8,5 відсотка об`ємних одиниць та більше, які зазначені у товарних позиціях 2103 90 30 00, 2106 90 згідно з УКТ ЗЕД; пиво - насичений діоксидом вуглецю пінистий алкогольний напій із вмістом спирту етилового від 0,5 відсотка об`ємних одиниць, отриманий під час бродіння охмеленого сусла пивними дріжджами, що відноситься до товарної групи УКТ ЗЕД за кодом 2203; роздрібна торгівля - діяльність по продажу товарів безпосередньо громадянам та іншим кінцевим споживачам для їх особистого некомерційного використання незалежно від форми розрахунків, у тому числі на розлив у ресторанах, кафе, барах, інших суб`єктах господарювання громадського харчування.

За змістом статті 15 Закону №481 роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Згідно із частиною 1 статті 17 Закону №481 за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем виноградним, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Абзацом 5 частини 2 статті 17 Закону №481 встановлено, що до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій (крім випадків, передбачених цим Законом) - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Таким чином роздрібна торгівля алкогольними напоями (у тому числі пивом) та/або тютюновими виробами може здійснюватись лише за наявності у суб`єкта господарювання відповідної ліцензії.

Правові ж засади застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначено Законом №265, дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Відповідно до статті 2 Закону №265 розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця; розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрованим у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №265 визначено, що суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій з роздрукуванням відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок.

За порушення вимог цього Закону до суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції за товари (послуги), за рішенням відповідних органів доходів і зборів у разі встановлення протягом календарного року в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невідповідності у юридичних осіб на місці проведення розрахунків суми готівкових коштів сумі коштів, зазначеній у денному звіті, більше ніж на 10 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року, а в разі використання юридичною особою розрахункової книжки - загальній сумі продажу за розрахунковими квитанціями, виданими з початку робочого дня; нероздрукування відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання, застосовуються фінансові санкції у таких розмірах: за вчинене вперше порушення - 1 гривня.

Як встановлено судами та вже вказувалось в цій постанові, фактична перевірка господарської діяльності позивача здійснювалась контролюючим органом на підставі наказу в.о. начальника Красноармійської ОДПІ від 18 серпня 2016 року №893 та направлень на перевірку №349 та № 350 , а її результати оформлено актом від 26 серпня 2016 року №763/05-16-40/, разом з тим згідно зі складеними перевіряючими актами від 18 серпня 2018 року №211 та від 26 серпня 2016 року №221/05-16-40 відповідно Підприємець відмовилась від підпису в направленнях на перевірку у зв`язку з незгодою із виявленим порушенням та їй неможливо вручити акт перевірки.

Водночас в акті перевірки №763/05-16-40/ зафіксовано, що особа, яка здійснювала розрахункові операції, відмовилась надати документи, що посвідчують особу, а також Журнал реєстрації перевірок контролюючих органів, ліцензію на право торгівлі алкогольними напоями, розрахункові книжки, Книгу обліку розрахункових операцій, документи на РРО тощо.

При цьому під час розгляду справи судами позивач не заперечувала проти факту як такого продажу пива без наявності відповідної ліцензії, пояснивши, що на її думку, платникам єдиного податку (у тому числі й ІІ групи) взагалі не потрібно отримувати таку ліцензію, посилаючись на положення підпункту 3 підпункту 291.5.1 пункту 291.5 статті 291 ПК України, згідно з яким не можуть бути платниками єдиного податку першої - третьої груп суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи - підприємці), які здійснюють виробництво, експорт, імпорт, продаж підакцизних товарів (крім роздрібного продажу паливно-мастильних матеріалів в ємностях до 20 літрів та діяльності фізичних осіб, пов`язаної з роздрібним продажем пива та столових вин).

Проте, як правильно зазначив апеляційний суд, зміст цієї правової норми жодним чином не звільняє позивача, яка здійснює господарську діяльність в сфері роздрібної реалізації пива, від обов`язку отримання відповідної ліцензії.

Разом з тим сама Підприємець вказувала на те, що здійснює господарську діяльність без використання РРО, що, в свою чергу, також спростовує її посилання на пункт 28 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України, оскільки встановлена останнім заборона проведення відповідно до норм цього Кодексу перевірок з питань дотримання порядку застосування реєстраторів розрахункових операцій з дати початку застосування реєстраторів розрахункових операцій до 1 січня 2017 року розповсюджується на платників єдиного податку другої і третьої (фізичні особи - підприємці) груп, які з 1 січня 2015 року до 30 червня 2015 року включно почали застосовувати у власній господарській діяльності зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій.

За наведеного висновок судів попередніх інстанцій у справі, що розглядається, про правомірність податкових повідомлень-рішень від 30 вересня 2016 року № та № ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Крім того в матеріалах справи наявні заяви позивача, адресовані заступнику начальника Красноармійської ОДПІ, згідно з якими вона брала на себе зобов`язання сплачувати визначену згідно податкового повідомлення-рішення №000111400 від 30 вересня 2016 року суму штрафних санкцій кожного місяця в межах місячного доходу.

Доводи ж касаційної скарги за обставин даної справи не дають підстав для висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень, а тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Відповідно до частин 1 та 4 статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 327, 341, 345, 349, 350, 355 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Донецького окружного адміністративного суду від 25 квітня 2017 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 06 липня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду