Справа № 642/6595/18
Суддя: Бородіна О. В.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа №642/6595/18
провадження №2-ваі/642/3/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року

Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Бородіна О.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у м. Харків заяву ОСОБА_1 про відвід судді Проценка Л.Г. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до генерального директора КП «Харківський метрополітен» про визнання порушень законодавства та зобов`язання вчинити певні дії , -

В С Т А Н О В И В:

В провадження Ленінського райсуду м. Харкова надійшов на розгляд адміністративний позов ОСОБА_1 до генерального директора КП «Харківський метрополітен» про визнання порушень законодавства та зобов`язання вчинити певні дії.

03.06.2019 року позивач ОСОБА_1 подав заяву про відвід головуючого судді Проценка Л.Г. В обґрунтування зазначив, що та справа після повернення з апеляційного суду, не повинна була повторно розподілятись на суддю Проценка Л.Г ., та на думку заявника порушує його права, а також на те що головуючий по справі суддя Проценко Л.Г. ухвалив завідомо неправосудне рішення про залишення його позову без руху.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 03.06.2019 року зупинено провадження у даній справі до вирішення питання про відвід головуючого судді.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019 року, для вирішення питання про відвід судді Проценка Л.Г. визначено суддю Бородіну О.В.

Дослідивши матеріали заяви, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст.31 цього Кодексу.

Згідно ст.39 КАС України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. За цими самими підставами їм може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

У відповідності до ст.40 КАС України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість (ч.3 ст.40 КАС України). Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч.1 ст.31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід (ч.4 ст.40 КАС України). Відповідно, у порядку ч.8 ст.40 КАС України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід. При цьому, питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід (ч.11 ст.40 КАС України).

З системного аналізу підстав, які наведені у ст.36-37 КАС України вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. Водночас, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Як зазначив Європейський суд у справі "Мироненко і Мартенко проти України" (рішення від 10 грудня 2009 року), наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія А, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland, заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38).

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна Wettstein), п. 43).

Судом встановлено, що підставою для відводу судді Проценка Л.Г. є незгода позивача з процесуальними рішеннями судді. Також незгода позивача обґрунтовується повторним перерозподілом справи після апеляційного розгляду тому ж складу суду.

Заявлені підстави для відводу головуючого судді не можуть вважатися обґрунтованими, оскільки об`єктивними даними не підтверджуються і по суті грунтуються на незгоді позивача з процесуальними діями та рішенням суду, не стосуються особистого відношення судді до результатів розгляду справи, а тільки відображають власну позицію заявника.

Заявником не вказано жодного доказу, який підтверджує обґрунтування заявленого відводу головуючому судді у справі, визначених статтею 36, 37 КАС України.

Суд зазначає, що незгода сторони з процесуальними рішеннями у певній справі не може бути підставою для відводу судді від розгляду справи.

Щодо посилань заявника з приводу незаконності повторної участі судді у справі, то вони не ґрунтуються на законі, та помилково трактуються заявником.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2019 року ухвала Ленінського райсуду м. Харкова від 11.12.2018 року по справі №642/6595/18 скасована. Справу направлено до Ленінського райсуду м. Харкова для продовження розгляду.

Відповідно до п. 2.3.43 Положень про автоматизовану систему документообігу суду, судові справи, що надійшли із судів апеляційної або касаційної інстанцій після скасування ухвал, які перешкоджають подальшому розгляду судової справи (крім ухвал про закриття, припинення провадження), а також ухвал, які не перешкоджають подальшому розгляду судової справи, передаються раніше визначеному у судовій справі головуючому судді (судді-доповідачу), ухвалу яких скасовано чи у провадженні яких перебувала або перебуває судова справа, тому суд приходить до висновку, що не має жодних порушень у розподілі справи.

З огляду на те, що обставини, на які посилається позивач, не доводять та не можуть свідчити про існування обставин, що викликають сумніви в неупередженості судді, не підтверджені жодними доказами, порушень у повторному розподілі справи не має, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про відвід судді Проценка Л.Г.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити заявнику про неприпустимість зловживання процесуальними правами. Так, ним вже раніше було подано заяву про відвід судді з тих самих підстав. Повторне подання заяви про відвід з тих самих підстав суперечить завданню адміністративного судочинства, призводить до безпідставного затягування та перешкоджання розгляду справи.

Відповідно до ст.ст. 126, 129, 129-1 Конституції України, ст. 6, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України; здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Керуючись ст.ст.36, 39, 40, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Проценка Л.Г. в адміністративний справі № 642/6595/18 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Бородіна