Справа № 461/2970/19
Суддя: Стрельбицький В. В.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/2970/19
30 травня 2019 року місто Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Стрельбицького В.В.,
за участю секретаря Іваника Р.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом адвоката Алексеєнка Андрія Анатолійовича в інтересах ОСОБА_1 до Львівської митниці Державної фіскальної служби про скасування постанови,
Обґрунтовуючи заявлений позов покликається на те, що оскаржуваною постановою його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 Митного Кодексу України та накладено штраф в розмірі 1 600 451,49 гривень. Вказану постанову вважає незаконною та необґрунтованою, такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства. На думку позивача, посадовою особою, якою вирішувалось питання про притягнення його до відповідальності, не враховано всіх обставин справи та розглянуто справу за його відсутності та відсутності його захисника, без повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи. Також вказує на те, що митним органом пропущено шестимісячний строк притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому просить оскаржувану постанову скасувати.
Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить задоволити.
Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Суд постановив розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача, на підставі наявних у матеріалах справи доказів.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.
Враховуючи те, що матеріали справи містять обґрунтовані дані, які свідчать про поважність причин, які перешкоджали позивачу протягом визначеного КАС України строку реалізувати своє процесуальне право на оскарження постанови,вважаю за можливе поновити пропущений процесуальний строк.
З даної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , як керівник ПП «ПОСТ ГРУП» надав органу доходів і зборів документи, що містять неправдиві відомості щодо відправника та одержувача товару, дати першої реєстрації транспортного засобу та його митної вартості, з метою зменшення розміру митних платежів.
Статтею 485 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.
Згідно із ч. 1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Так, статтею 489 Митного Кодексу України передбачено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту даної статті випливає, що, у постанові повинно бути обґрунтовано і вмотивовано юридичну оцінку обставин справи, вид і захід застосованого стягнення. Обґрунтованість постанови по справі пов`язана з повним, всебічним і об`єктивним дослідженням обставин справи, правильним застосуванням матеріально-правових і процесуально-правових норм. При цьому аргументація висновків має ґрунтуватися на даних, досліджених під час розгляду справ.
Висновок про наявність в діях (бездіяльності) особи складу адміністративного правопорушення може бути зроблено лише на підстави доказів, отриманих у встановленому законом порядку.
Згідно ст.498 МК України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у органі доходів і зборів або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у органі доходів і зборів та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови органу доходів і зборів, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.
Таким чином, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право давати письмове пояснення по суті скоєного правопорушення, а також може заявляти клопотання про складання протоколу та розгляд справи, в разі відмови від пояснень або підписання протоколу про це робиться запис посадової особи, яка склала протокол.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився та не представив суду доказів належного оповіщення ОСОБА_1 про розгляд його справи. За таких обставин, суд приходить висновку, що органом уповноваженим на розгляд справи позивача було проігноровано вищевказані вимоги закону та проведено розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , що в свою чергу позбавило останнього права надати під час розгляду справи пояснення з приводу складеного протоколу про порушення митних правил та надати з цього приводу відповідні докази.
Наведена обставина ставить під сумнів справедливість провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки під час розгляду справи митним органом не отримано пояснень від правопорушника та не з`ясовано ступеня його вини, наявність чи відсутність умислу на вчинення даного правопорушення, адже як зазначає позивач, у нього був відсутній умисел на вчинення правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, який є обов`язковою ознакою даного правопорушення.
Крім цього, в ході розгляду справи не спростовано твердження позивача стосовно відсутності доказів на підтвердження його вини, а також неналежності як доказу листа ЛМ ДФС від 19.10.2018 року.
Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.
Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).
Представник митного органу в судове засідання не з`явився, а відзиву на позов не подав, тобто не виконав вимог, визначених ч.2 ст.77 КАС України.
За таких обставин, суд вважає, що мотиви наведені ЛМ ДФС у постанові про порущення митних правил на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.485 МК України, не є достатніми, а тому суд приходить до висновку, що оскаржувану постанову слід скасувати.
Щодо тверджень позивача про пропуск митним органом строків притягнення до відповідальності то такі доводи позивача теж не беруться до уваги судом, оскільки згідно з ч.1 ст. 467 МК України, якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.
Так, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Триваючі правопорушення слід розглядати як формально закінчені з моменту їх суб`єктивного офіційного виявлення, тобто з часу виявлення і фіксації в протоколі про адміністративне правопорушення, приписі, акті перевірки і т.д.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 491 МК України передбачено, що підставами для порушення справи про порушення митних правил є, зокрема, безпосереднє виявлення посадовими особами органу доходів і зборів порушення митних правил.
Згідно із ч. 1 ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення протоколом про адміністративне правопорушення встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Отже, днем виявлення такого правопорушення є його фіксація в протоколі про порушення митних правил, а тому в силу ст. 467 МК України строк накладення адміністративного стягнення обчислюється саме з дня складання протоколу про порушення митних правил, тобто з 22.11.2019 року.
За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Разом з цим, враховуючи положення ст.467 МК України, суд вважає, що на момент скасування постанови від 12.03.2019 року про порушення ОСОБА_1 митних правил минув строк притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а тому, відповідно до ст.247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю.
З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. Таким чином, позов підлягає до задоволення.
Згідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.
Керуючись ст.ст.241-246, 286 КАС України, суд, -
Поновити процесуальний строк на звернення до суду.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ст.485 МК України закрити.
Судові витрати по справі віднести за рахунок держави.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Головуючий суддя Стрельбицький В.В.