Справа № 640/3088/19
Суддя: Бояринцева М.А.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 червня 2019 року м. Київ № 640/3088/19

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: судді Бояринцевої М.А. при секретарі судового засідання Кравченку Я.В., розглянувши у підготовчому засіданні матеріали справи

за позовом ОСОБА_1

до Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

про визнання незаконним розпорядження №1297 від 21.12.2016,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання незаконним розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1297 від 21.12.2016 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води і вартість витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії".

В підготовчому засіданні 03.06.2019 суд поставив на обговорення клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.

Представник відповідача в обгрунтування наявності підстав для закриття провадження у справі зазначив, що оскаржуване позивачем порушення виправлено суб"єктом владних повноважень шляхом прийняття розпорядження від 20.02.2019 № 289 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води Товариству з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр", відповідно до якого розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 1297 від 21.12.2016 визнано таким, що втратило чинність.

Представник третьої особи підтримав позицію відповідача.

Представник позивача заперечив щодо закриття провадження у справі та зазначив, що втрата чинності оскаржуваним розпорядженням в зв"язку з прийняттям виконавчим органом Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) розпорядження від 20.02.2019 № 289 не відновлює порушеного права позивача. Представник позивача також вказав на те, що позивач звернувся до суду в період дії розпорядження та зазначив, що підставою звернення до суду є необхідність у визнанні незаконним розпорядженням, що можливо виключно під час розгляду справи.

Надаючи оцінку клопотанню відповідача, суд виходить з наступного.

В теорії і в чинному законодавстві розрізняються поняття «визнання нечинним» та «скасування».

Скасування акта - визнання в установленому законодавством порядку недійсним акта з моменту його прийняття.

Втрата чинності акта - визнання в установленому законодавством порядку недійсним акта на майбутнє, іншими словами, акт втрачає чинність з моменту прийняття відповідного рішення уповноваженим органом.

Кодекс адміністративного судочинства України також розрізняє ці поняття.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень. Аналогічні положення містяться в статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Таким чином, втрата чинності оскаржуваного розпорядження не відновлює положення позивача, як споживача, який не погоджується із застосованим до нього тарифу на централізоване опалення та гаряче водопостачання в період дії розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1297 від 21.12.2016 "Про встановлення тарифів на теплову енергію, виробництво теплової енергії, транспортування теплової енергії, постачання теплової енергії, послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води і вартість витрат на проведення періодичної повірки, обслуговування і ремонт квартирних засобів обліку теплової енергії".

При цьому, як зазначено в постанові Верховного Суду від 19.03.2019 у справі № 591/2813/17, на яку посилається відповідач, зазначено, що підставою для закриття провадження є необхідні вчинені дії відповідачем, що призвели до повного відновлення законних прав та інтересів позивача.

З урахуванням наведеного та враховуючи, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання незаконним розпорядження Київської міської державної адміністрації № 1297 від 21.12.2016, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до положень якого, суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.

Керуючись положеннями ст.ст. 238, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про закриття провадження у справі.

Ухвала, відповідно до змісту ч. 2 ст. 256 та п. 5 ч. 1 ст. 294 КАС України, набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя М.А. Бояринцева

Повний текст складений 04.06.2019