Справа № 280/4316/18
Суддя: Білак С.В.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4316/18

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Малиш Н.І., Шальєвої В.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою

Головного управління ДФС у Запорізькій області

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року в адміністративній справі №280/4316/18 (головуючий суддя у 1 інстанції Сацький Р.В., повний текст рішення складено 04.02.2019 року)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "ФОРТ"

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "ФОРТ" звернулося з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення відповідача № 4 від 06.07.2018 року про погашення усієї суми податкового боргу, винесене відносно позивача.

В обґрунтування позову зазначалося, що оскаржуване рішення є протиправним, оскільки позивачем сплачено суму боргу з орендної плати за землю у загальному розмірі 573539,98грн., тобто у повному обсязі, що визнано відповідачем, та підприємством не було порушено строки сплати встановлених графіків розстрочених сум податкових зобов`язань.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління ДФС у Запорізькій області № 4 від 06.07.2018 року про погашення усієї суми податкового боргу, винесене відносно Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "Форт".

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначалося, що в інтегрованій картці позивача наявний податковий борг з орендної плати у розмірі 284939,00грн., у тому числі основний платіж у сумі 183782,66грн. та пеня у сумі 101156,34грн., у зв`язку з чим відповідачем правомірно прийнято рішення про погашення суми податкового боргу шляхом продажу майна підприємства, що перебуває у податковій заставі.

Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішеннями Запорізького окружного адміністративного суду від 20.12.2012 року у справі №0870/10087/12 надано Державній податковій інспекції у Хортицькому районі м. Запоріжжя Запорізької області Державної податкової служби (правонаступником якого є відповідач) дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "Форт" (69015, м. Запоріжжя, вул. Таганська, буд. 16, ) за рахунок майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "Форт", що перебуває у податковій заставі.

Рішеннями Запорізького окружного адміністративного суду стягнуто з ТОВ "ІБП "ФОРТ" податковий борг з орендної плати за землю у загальній сумі 582376,16 грн., зокрема, від 22.09.2011 у справі № 2а-0870/6954/11 у сумі 32280,32 грн., від 14.11.2012 у справі № 0870/9776/12 у сумі 53 390,71 грн., від 30.09.2013 року у справі № 808/7302/13-а у сумі 17714,16 грн., від 27.01.2012 року у справі № 2а-0870/12202/11 у сумі 209 496,93 грн., від 08.08.2012 року у справі № 0870/3399/12 у сумі 81 114,46 грн., від 27.07.2011 року у справі № 2а-0870/4922/11 у сумі 61 757,07 грн., від 18.02.2013 року у справі № 0870/12156/12 у сумі 19 904,24 грн.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.09.2012 року у справі № 9/77/12 стягнуто з позивача податковий борг з орендної плати за землю у сумі 106 718,28 грн.

Ухвалами Запорізького окружного адміністративного суду розстрочено на 36 місяців сплату податкового боргу: ухвалою від 29.05.2014 року у справі № 2а-0870/6954/11, ухвалою від 14.05.2014 року у справі № 0870/9776/12, ухвалою від 22.05.2014 року у справі № 808/7302/13-а, ухвалою від 22.05.2014 року у справі № 2а-0870/12202/11, ухвалою від 22.05.2014 року у справі № 0870/3399/12, ухвалою від 04.06.2014 року у справі № 2а-0870/4922/11, а також ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.06.2014 року у справі №5009/2997/12.

На виконання ухвал про розстрочення податкового боргу між позивачем і Запорізькою ОДПІ узгоджено графіки погашення розстрочених сум податкових зобов`язань.

В розстроченні податкового боргу в сумі 19904,24 грн. за рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18.02.2013 року у справі № 0870/12156/12 відмовлено ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 19.05.2014 року.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 14.07.2015 року у справі № 808/765/16 визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № від 01.02.2016 року, яким донараховано позивачу штрафні санкції за несвоєчасну сплату орендної плати за землю з юридичних осіб у сумі 34498,62 грн. на підставі судових рішень у справах № 2а-0870/6954/11, № 0870/9776/12, № 808/7302/13-а, № 2а-0870/12202/11, № 0870/3399/12, № 2а-0870/4922/11 та № 0870/12156/12.

Постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 16.06.2015 року у справі № 808/7814/14 відмовлено ДПІ у Хортицькому районі (правонаступником якої є Запорізька ОДПІ) у стягненні пені у сумі 11 905, 40 грн., яка нарахована у зв`язку з несвоєчасною сплатою відповідачем узгоджених грошових зобов`язань та розстрочених сум податкового боргу за попередні періоди на підставі судових рішень у справах № 2а-0870/6954/11, № 0870/9776/12, № 808/7302/13-а, № 2а-0870/12202/11, № 0870/3399/12, № 2а- 0870/4922/11 та № 0870/15156/12.

Так, позивачем на виконання ухвал про розстрочення податкового боргу щомісячно здійснювалось перерахування сум, починаючи з червня 2014 року та повністю податковий борг погашено позивачем у червні 2017 року.

Всього позивачем перераховано 562471,92 грн. у погашення податкового боргу.

Платіжним дорученням від 20.11.2014 року позивачем сплачено податкове зобов`язання в сумі 19904,24 грн., в розстроченні якого відмовлено.

Таким чином, всього сплачено 582376,16 грн.

Рішенням суду від 24.04.2018 року у справі №808/7814/17, яке набрало чинності 28.11.2018 року, зобов`язано Головне управління ДФС у Запорізькій області внести зміни до інтегрованої картки платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "Форт", виключивши дані щодо наявності податкової заборгованості з орендної плати за землю в сумі 183782 грн.66 коп. і пені за порушення строків сплати узгодженого податкового у сумі 105 984 грн. 10 коп.

06 липня 2018 року відповідачем винесено рішення №4 від 06.07.2018 року про погашення усієї суми податкового боргу Товариством з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "ФОРТ".

Підставою для прийняття зазначеного рішення стала інформація в інтегрованій картці позивача про наявність податкового боргу з орендної плати у розмірі 284939,00грн.

Відповідно до підпунктів 16.1.2, 16.1.3 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів, подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

Згідно статті 32 Податкового кодексу України, зміна строку сплати податку та збору здійснюється шляхом перенесення встановленого податковим законодавством строку сплати податку та збору або його частини на більш пізній строк. Зміна строку сплати податку здійснюється у формі: відстрочки; розстрочки; податкового кредиту.

Згідно із пунктом 87.2 статті 87 Податкового кодексу України джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до статті 88 Податкового кодексу України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення. У разі якщо податковий борг виник за операціями, що виконувалися в межах договорів про спільну діяльність, у податкову заставу передається майно платника податків, який згідно з умовами договору був відповідальним за перерахування податків до бюджету та/або майно, яке внесене у спільну діяльність та/або є результатом спільної діяльності платників податків. У разі недостатності майна такого платника податків у податкову заставу передається майно інших учасників договору про спільну діяльність у розмірах, пропорційних їх участі у такій спільній діяльності.

Пунктом 89.1 статті 89 Податкового кодексу України встановлено, що право податкової застави виникає у разі: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Згідно з пунктом 89.2 статті 89 Податкового кодексу України з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому. У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні". У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Відповідно до пункту 89.3 статті 89 Податкового кодексу України майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Пунктами 95.1 та 95.2 статті 95 Податкового кодексу України встановлено, що контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини. Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу. Рішення контролюючого органу підписується його керівником та скріплюється гербовою печаткою контролюючого органу. Перелік відомостей, які зазначаються у такому рішенні, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Отже, податковий борг платника податків може бути погашений за рахунок будь-якого майна такого платника, переданого у податкову заставу, при цьому рішення про погашення усієї суми податкового боргу шляхом продажу майна, яке перебуває у податковій заставі приймається на підставі рішення суду. Водночас при цьому необхідною обставиною для надання судом контролюючому органу дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі є наявність факту прийняття контролюючим органом рішення про опис майна у податкову заставу та складання акту опису майна у податкову заставу відповідно до положень статті 89 Податкового кодексу України.

Згідно з частиною першою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Частиною другою статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Крім того, згідно ч. 4 ст. 78 КАС України, відповідно до якої обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що рішеннями суддів, які набрали законної сили, були встановлені нові строки сплати узгодженого податкового зобов`язання, що в свою чергу виключає можливість застосування штрафних санкцій та нарахування пені за умови своєчасного виконання платником податків ухвал суду про розстрочення (відстрочення) оплати оскільки.

Як вже зазначалося раніше позивачем своєчасно було сплачено грошові зобов`язання, а відтак позивач безпідставно виніс оскаржуване рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують. Підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до ч.4 ст.243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321,322, 327, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року в адміністративній справі №280/4316/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інженерно-будівельне підприємство "ФОРТ" до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2019 року в адміністративній справі №280/4316/18 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 04.06.2019 року.

Головуючий - суддя С.В. Білак

суддя Н.І. Малиш

суддя В.А. Шальєва