Справа № 1.380.2019.002800
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002800
У Х В А Л А

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

06 червня 2019 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Клименко О.М., розглянувши в письмовому порядку заяву позивача про забезпечення позову у справі № 1.380.2019.002800 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» до Приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича про зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «АВЕ ЛЬвів» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом, в якому просить:

- зобов`язати приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича винести окрему постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця у виконавчому провадженні №58520840 з примусового виконання рішення Господарського суду Львівської області від 24.01.2019 року у справі №914/1680/18.

05.06.2019 року позивач через канцелярію суду подав заяву про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом:

- заборонити приватному виконавцеві Меленчуку Володимиру Ігоровичу накладати арешти на майно (кошти) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» (ідентифікаційний код 33951598) у зв`язку з виконанням наказу Господарського суду Львівської області від 26.02.2019 року у справі № 914/1680/18;

- заборонити приватному виконавцеві Меленчуку Володимиру Ігоровичу направляти платіжні вимоги на примусове списання коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» (ідентифікаційний код 33951598) у зв`язку з виконанням наказу Господарського суду Львівської області від 26.02.2019 року у справі №914/1680/18;

- заборонити приватному виконавцеві Меленчуку Володимиру Ігоровичу вчиняти дії з примусової реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» (ідентифікаційний код 33951598) у зв`язку з виконанням наказу Господарського суду Львівської області від 26.02.2019 року у справі № 914/1680/18;

- заборонити приватному виконавцеві Меленчуку Володимиру Ігоровичу вчиняти інші дії, спрямовані на примусове виконання рішення Господарського суду Львівської області від 24.01.2019 року у справі № 914/1680/18;

- заборонити Акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Акціонерному товариству «ОЩАДБАНК», Акціонерному банку «УКРГАЗБАНК», Акціонерному товариству «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Львів» вчиняти дії зі списання коштів з рахунків позивача.

Подана заява обґрунтована тим, що невжиття адміністративним судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а саме заблокує підприємницьку діяльність позивача, унеможливить вивезення твердих побутових відходів з міста Львова та може зумовити збитки для міського бюджету міста Львова.

Сума коштів, яка підлягає стягненню в рамках виконавчого провадження, становить 9 144 718,31 грн. Оскільки станом на сьогодні на банківських рахунках позивача відсутня вказана сума коштів, то накладений на його рахунки арешт буде унеможливлювати роботу позивача - вивезення твердих побутових відходів з міста Львова та виконання його зобов`язань за договорами з контрагентами - комунальними та житлово-експлуатаційними підприємствами, територія обслуговування яких охоплює значну частину міста Львова.

Крім цього, позивач зазначає, що у разі вчинення приватним виконавцем виконавчих дій стосовно позивача місту Львову загрожує накопичення твердих побутових відходів, що матиме наслідком зупинення сталого процесу вивезення твердих побутових відходів та погіршення санітарно-епідеміологічного стану в місті, що матиме особливо негативний ефект в літній період.

Також в обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач вказує, що 31 травня 2019 року органи Національної поліції відкрили кримінальне провадження за фактом вчинення посадовими особами Фермерського господарства «Агро Захід Буг», зокрема, підроблення документів, розтрати бюджетних коштів міського бюджету міста Львова.

Посадові особи Фермерського господарства «Агро Захід Буг» оформили завідомо підроблені документи, які стали підставою для сплати позивачем коштів на рахунок Фермерського господарства «Агро Захід Буг». Зазначені кошти надходили з міського бюджету міста Львова до Фермерського господарства «Агро Захід Буг» як відшкодування додаткових витрат на вивезення твердих побутових відходів.

Зазначені документи містять неправдиві відомості, оскільки (1) органи державної влади та місцевого самоврядування підтверджують відсутність факту вивезення твердих побутових відходів, а (2) відповідь ПП «Комп`ютерінфо та сучасні технології» від 01.03.2019 року (додається) на адвокатський запит Бережної Т.В. вказує на те, що 365 з 387 рейсів, які автомобілі позивача мали б здійснювати з перевантажувальної станції на вул . Північній м. Львова до місць захоронения (полігонів) ТПВ у Київській, Чернігівській, Дніпропетровській області відповідно до засвідчених і наданих позивачем витягів із системи ОР Б-моніторингу руху транспорту, здійснено не було. Автомобілі здійснювали рух у невідомому напрямку 22 рази, жоден з цих 22 рейсів не здійснювався до місць захоронення у вказаних вище областях України.

Зібрані відповідачем докази підтвердили сумніви відповідача стосовно ненадання позивачем послуг у період з березня до травня 2018 року, оплату яких здійснив відповідач. Таким чином, Фермерське господарство «Агро Захід Буг» має намір стягнути на свою користь суму коштів за послуги, які воно не надавало позивачеві.

З огляду на це, стягнення коштів із позивача, через якого на користь Фермерського господарства «Агро Захід Буг» сплачуються кошти, може завдати збитки міському бюджету міста Львова, подальше повернення яких буде можливе тільки за результатами кримінального провадження.

Позивач вважає, що існує небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача та населення міста Львова до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, а невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів Позивача, за захистом яких він звернувся.

Із урахуванням наведеного просить заяву про забезпечення позову задовольнити.

При вирішенні даної заяви суд враховує наступне.

Згідно з ст. 150 КАС України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

За правилами ч.1 ст.154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Системний аналіз наведених норм вказує, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Предметом розгляду у даній справі є зобов`язання приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича винести окрему постанову про стягнення основної винагороди приватного виконавця у виконавчому провадженні №58520840 з примусового виконання рішення Господарського суду Львівської області від 24.01.2019 року у справі № 914/1680/18.

Як слідує з матеріалів справи 01.03.2019 року приватним виконавцем Меленчуком Володимиром Ігоровичем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП 58520840) на виконання наказу Господарського суду Львівської області № 914/1680/18 від 26.02.19 року про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» на користь Фермерського господарства «Агро Захід Буг» 8257099,80 грн. основного боргу, 18000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 123856,50 грн. судового збору. Також постановлено стягнути з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 839895,63 грн.

Відповідно до Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» предметом діяльності позивача є, зокрема: надання житлово-комунальних послуг по вивезенню твердих та рідких побутових відходів на території міста Львова та Львівської області; надання послуг підприємствам різних форм власності по вивозу промислових відходів на території міста Львова та Львівської області; утилізація твердих побутових та промислових відходів, за винятком небезпечних відходів, на відповідних полігонах; збирання та діяльність з відходами усіх видів, зокрема з небезпечними відходами, відпрацьованим маслом, макулатурою, промисловим сміттям, склом, гумою; обробка знищення, повторне використання, зберігання та очищення відходів усіх видів; перевезення майна та відходів усіх видів транспортними засобами усіх видів.

Також позивачем надано ряд договорів відповідно до предмету своєї господарської діяльності, зокрема договори про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) твердих та великогабаритних побутових відходів (крім токсичних та особливо небезпечних), договори про надання послуг з вивезення (збирання, зберігання і перевезення) та утилізації твердих та великогабаритних побутових відходів (крім токсичних та особливо небезпечних), договори про надання транспортних послуг, договори з перевезення та організації захоронення відходів.

Обґрунтовуючи подану заяву про забезпечення позову позивач покликається на те, що невжиття судом заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, оскільки вчинення відповідачем виконавчих дій стосовно позивача фактично заблокує його господарську діяльність, що унеможливить вивезення твердих побутових відходів з міста Львова, що у свою чергу спричинить ряд негативних наслідків для самого міста.

З цього приводу суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 3 цього ж Закону відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 5 цього ж Закону примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Разом з тим, відповідно до ч. 1, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. 3, ч. 5, ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до абз. 3, ч. 2, ст. 56 цього ж Закону постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Отже, законодавцем визначено обов`язок приватного виконавця своєчасно вживати передбачених Законом України «Про виконавче провадження» заходів щодо примусового виконання рішень та вчинення виконавчих дій, зокрема, шляхом накладення арешту на майно (кошти) боржника під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Зі змісту постанови про відкриття виконавчого провадження сума основної винагороди становить 839895,63 грн.

Відповідно до частини 4 статті 31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Згідно з довідкою Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» від 05.06.2019 року № 0465 «У Товариства з обмеженою відповідальністю відкриті рахунки в таких банківських установах: ЛОД АТ «Райффайзен Банк Аваль», у Філії ЛОУ АТ «Ощадбанк», АБ «Укргазбанк», АТ КБ «Приватбанк», ПАТ АКБ «Львів». Станом на 5 червня 2019 року залишок коштів на рахунках становить: ЛОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» р/р НОМЕР_1 , МФО 380805 - 57612,04 грн.; Філія ЛОУ АТ «Ощадбанк» р/р НОМЕР_2 , МФО 325796 - 1447359,18 грн.; АБ «Укргазбанк» р/р НОМЕР_3, МФО 320478 - 833882,66 грн.; АТ КБ «Приватбанк» р/рНОМЕР_4, МФО 325321 - 0 грн.; ПАТ АКБ «Львів» р/рНОМЕР_5, МФО 325268 - 0 грн.»

Отже, судом враховуються покликання позивача на те, що сума коштів, яка підлягає стягненню в рамках виконавчого провадження є значною і становить згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.03.2019 року 8257099,80 грн. основного боргу, 18000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу, 123856,50 грн. судового збору та основної винагороди приватного виконавця, яка підлягає стягненню разом із сумою за виконавчим документом, а вчинення виконавцем виконавчих дій та накладений на його рахунки арешт фактично зупинить господарську діяльність позивача з вивезення твердих побутових відходів з міста Львова та унеможливить виконання його зобов`язань за укладеними договорами з контрагентами - комунальними та житлово-комунальними підприємствами, територія яких охоплює значну частину міста. Таке зупинення господарської діяльності позивача у свою чергу спричинить суттєві негативні економічні та фінансові наслідки для нього і ефективно захистити чи поновити таке право позивачеві буде складно чи неможливо, оскільки втрати суб`єкта господарювання буде складно оцінити та компенсувати.

З урахуванням викладеного, суд вважає обґрунтованими та такими, що відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені належними і допустимими доказами, доводи позивача в частині того, що існує небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» до ухвалення рішення в даній адміністративній справі, а невжиття таких заходів, у випадку задоволення позову, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся. Вказане, з огляду на положення п.1 ч.2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства України, є підставою для постановлення ухвали про забезпечення позову.

Окрім того, суд враховує, що заходи забезпечення позову у заявлений позивачем спосіб, а саме в частині заборони приватному виконавцю Меленчуку Володимиру Ігоровичу ( АДРЕСА_5 ), вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 58520840 щодо примусового виконання наказу №914/1680/18, виданого 26.02.2019 року Господарським судом Львівської області, а саме: заборонити приватному виконавцю Меленчуку Володимру Ігоровичу накладати арешт на майно (кошти) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів», направляти платіжні вимоги на примусове списання коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» та вчиняти дії з примусової реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» відповідають предмету адміністративного позову та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті.

Також, слід звернути увагу на те, що задоволення заяви представника позивача в цій частині є співмірним заявленим позовним вимогам. В даному випадку, співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду.

Щодо вжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони Акціонерному товариству Комерційний банк «ПРИВАТБАНК», Акціонерному товариству «ОЩАДБАНК», Акціонерному банку «УКРГАЗБАНК», Акціонерному товариству «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Львів» вчиняти дії зі списання коштів з рахунків позивача, то суд не вбачає для цього підстав, оскільки судом вжито заходи забезпечення позову у спосіб: заборонити приватному виконавцю Меленчуку Володимиру Ігоровичу ( АДРЕСА_5 ), вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 58520840 щодо примусового виконання наказу №914/1680/18, виданого 26.02.2019 року Господарським судом Львівської області, а саме: заборонити приватному виконавцю Меленчуку Володимру Ігоровичу накладати арешт на майно (кошти) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів», направляти платіжні вимоги на примусове списання коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» та вчиняти дії з примусової реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів», відтак, такий захід забезпечення позову, запропонований позивачем є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

Враховуючи предмет позову, характер спірних правовідносин, з метою забезпечення збалансованості інтересів обох сторін у справі, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить позивач, суд приходить висновку, що заява представника позивача підлягає задоволенню частково.

Таким чином, наведені фактичні обставини дають суду підстави для застосування заходу забезпечення позову Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» у спосіб: заборонити приватному виконавцю Меленчуку Володимиру Ігоровичу ( АДРЕСА_5 ), вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 58520840 щодо примусового виконання наказу №914/1680/18, виданого 26.02.2019 року Господарським судом Львівської області, а саме: заборонити приватному виконавцю Меленчуку Володимру Ігоровичу накладати арешт на майно (кошти) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів», направляти платіжні вимоги на примусове списання коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» та вчиняти дії з примусової реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів».

Керуючись ст. ст. 150-154, 248, 256, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» (, 79008, м. Львів, пл. Ринок, 18) від 05.06.2019 року про забезпечення позову - задоволити частково.

Забезпечити позов Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» до Приватного виконавця Меленчука Володимира Ігоровича про зобов`язання вчинити дії у спосіб:

- заборонити приватному виконавцю Меленчуку Володимиру Ігоровичу ( АДРЕСА_5 ), вчиняти виконавчі дії у виконавчому провадженні ВП № 58520840 щодо примусового виконання наказу №914/1680/18, виданого 26.02.2019 року Господарським судом Львівської області, а саме: заборонити приватному виконавцю Меленчуку Володимру Ігоровичу накладати арешт на майно (кошти) Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів», направляти платіжні вимоги на примусове списання коштів Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» та вчиняти дії з примусової реалізації майна Товариства з обмеженою відповідальністю «АВЕ Львів» до набрання законної сили рішенням суду у справі № 1.380.2019.002800.

В іншій частині у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається через Львівський оружний адміністративний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення (проголошення).

Повний текст ухвали складено 06.06.2019 року.

Суддя Клименко О.М.