Справа № 690/223/19
Суддя: Линдюк В. С.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 690/223/19
Номер провадження № 2-а/690/9/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.05.2019 року м. Ватутіне

Ватутінський міський суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Линдюка В.С.,

секретар судового засідання Руденко В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Ватутінського міського суду Черкаської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського 1 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Рябінцева Віктора Вадимовича, третя особа - батальйон патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Ватутінського міського суду Черкаської області з вказаним адміністративним позовом у якому просить скасувати постанову про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 03.05.2019 року серії ЕАВ № 1121676, а провадження у даній справі про вчинення ним адміністративного правопорушення закрити.

Позовні вимоги мотивовані тим, що оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності винесена поліцейським роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Рябінцевим В.В . з порушенням вимог законодавства, оскільки відповідачем не було роз`яснено йому права, передбачені ст. 63 Конституції України, ст.ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП, а також безпідставно відмовлено у задоволенні клопотання щодо відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю скористатися правовою допомогою.

Крім того, оскаржувана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП, у порушення ст.ст. 251, 283, 284 КУпАП, винесена за відсутності жодних доказів допущення ним порушення Правил дорожнього руху в частині руху із несправною правою фарою у режимі ближнього світла, принаймні йому такі докази для ознайомлення не надавались.

Додатково позивач вказав, що дійсно після зупинки автомобіля на вимогу працівника поліції виявив, що права фара у режимі ближнього світла не горіла, але при цьому, скориставшись правом, передбаченим п. 31.5 Правил дорожнього руху, відразу усунув цей недолік у присутності інспектора, поправивши контакт, який відійшов у зв`язку з поганим дорожнім покриттям (ями та великі вибоїни).

Також позивач вважає спірним питання щодо наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, оскільки його автомобіль Рено Мастер, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, повною масою 3 500 кг, типу спеціальний вантажний фургон малотоннажний В, не підлягає обов`язковому технічному контролю, оскільки у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт рух» та п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340, підпадає під критерій легкового автомобіля та використовується ним у власних потребах, а не з метою отримання прибутку.

Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, місце та час розгляду справи, у розумінні ст. 268 КАС України, у судове засідання не з`явились.

Позивач надав до суду заяву про підтримання заявлених позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Відповідач, причину неявки у судове засідання не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Представник третьої особи причину неявки у судове засідання не повідомив, письмових пояснень щодо позовної заяви не надав.

Положеннями ч. 3 ст. 162 КАС України передбачено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого належним чином, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 13 ст. 10, ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи адміністративного позову, дослідивши зміст оскаржуваної постанови, встановивши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Згідно змісту ч. 2 ст. 222, ч. 1 ст. 287, ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову посадової особи органу Національної поліції про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено особою, відносно якої її винесено, у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Положеннями ст. 293 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з рішень, передбачених цією статтею та ст. 286 КАС України.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом оскаржуваної постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 340 грн., оскільки він 03.05.2019 року о 23 год. 10 хв. на 78 км траси М05, у порушення п. 3.1.3 б) Правил дорожнього руху керував автомобілем Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , у якого у темну пору доби не горіла права фара та який не пройшов обов`язковий технічний контроль.

Положеннями ст. 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, однак відповідачі по справі у судове засідання не з`явились, відзиву на позов з обґрунтуванням позиції щодо законності оскаржуваної постанови до суду не надали.

При цьому, суд враховує, що відповідачем не надано до суду відзив на позовну заяву, та, як наслідок, не спростовано жоден із доводів позивача про допущення порушень ст.ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП, та не підтверджено обґрунтованості та правомірності рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Крім того, задовольняючи позовні вимоги, суд враховує наступне.

Положеннями абз. 1-3 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Диспозицією ч. 3 ст. 121 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Таким чином, відповідачем протиправно включено до змісту оскаржуваною постанови правопорушення (керування позивачем транспортним засобом із несправною правою фарою), яке не охоплюється диспозицією ч. 3 ст. 121 КУпАП, а мало бути кваліфіковане за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Водночас суд критично оцінює доводи позивача про те, що про несправність правої фари йому стало відомо лише після зупинки працівником поліції, оскільки керування транспортним засобом у темну пору доби, якою є час близько 23 год., передбачає необхідність належного освітлення дороги, а тому несправність фар у темну пору доби є очевидною відразу після її настання, та відповідно до п. 31.5 Правил дорожнього руху потребує негайного усунення водієм.

Відповідно до п. б) п. 31.3 Правил дорожнього руху передбачено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Вирішуючи питання щодо належності транспортного засобу Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, до числа тих, що підлягають обов`язковому технічному контролю, суд враховує наступне.

Згідно змісту ч. 2 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух», абз. 1 п. 1 Порядку проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 року № 137 (зі змінами) обов`язковому технічному контролю не підлягають 3 категорії транспортних засобів:

1)легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2)легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років;

3)технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України «Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України».

Положеннями ч. 8 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» передбачено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, яка різниться від категорії транспортних засобів:

1)для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

2)для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку;

3)для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

Згідно абз. 6, 7 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» закріплено визначення термінів автомобіль вантажний та автомобіль легковий. Вантажним вважається автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів, а легковим - який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

Відповідно до матеріалів справи, вбачається, що позивач керував автомобілем Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , 2006 року випуску, повною масою 3 500 кг, типу спеціалізований вантажний фургон малотоннажний В.

З огляду на вказане, суд вважає, що вказаний транспортний засіб відноситься до вантажних автомобілів вантажопідйомністю до 3,5 тон та повинен проходити обов`язковий технічний контроль кожні 2 роки, незалежно від того використовується він для перевезення вантажів з метою отримання прибутку чи ні.

При цьому, суд критично оцінює доводи позивача про те, що Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , відноситься до категорії легкового автомобіля, оскільки для його керування достатньо наявності посвідчення водія з категорією В.

Відповідно до змісту п. 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 року № 340 (зі змінами) посвідчення водія з категорією В дозволяє керувати автомобілями, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3 500 кілограмів, а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми).

Згідно абз. 4 ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» під терміном автомобіль слід розуміти колісний транспортний засіб, який приводиться в рух джерелом енергії, має не менше чотирьох коліс, призначений для руху безрейковими дорогами і використовується для перевезення людей та (чи) вантажів, буксирування транспортних засобів, виконання спеціальних робіт.

Таким чином, суд вважає, що посвідчення водія з категорією В надає право керувати автомобілем, у тому числі вантажним, дозволена максимальна маса якого не перевищує 3 500 кілограмів, оскільки категорія С1 вже надає можливість керування автомобілями для перевезення вантажів дозволеною максимальною масою від 3 500 до 7 500 кілограмів.

Водночас за змістом оскаржуваної постанови відповідач обмежився вказівкою на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, який не пройшов обов`язковий технічний контроль, та підлягає такому контролю. При цьому у оскаржуваній постанові не вказано строк упродовж якого вказаний автомобіль мав пройти черговий обов`язковий технічний контроль, або ж дату проходження останнього такого контролю.

Враховуючи те, що відповідно до диспозиції ч. 3 ст. 121 КУпАП адміністративна відповідальність може наставати за керування водієм транспортним засобом, який своєчасно не пройшов обов`язковий технічний контроль, а автомобіль, яким керував позивач має проходити такий контроль кожні два роки.

Таким чином, очевидним є те, що для встановлення у діях ОСОБА_1 наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, відповідач повинен був встановити дату останнього проходження обов`язкового технічного контролю автомобілем Renault Master, д.н.з. НОМЕР_1 , реєстрацію якого здійснено у квітні 2016 року, однак цього не зробив, що свідчить про порушення вимог щодо всебічності, повноти та об`єктивності з`ясування обставин справи, а також вирішення її в точній відповідності із законом.

Вказане у сукупністю з порушенням відповідачем прав ОСОБА_1 , передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема - права на захист, свідчить, що зміст оскаржуваної постанови не у повній мірі відповідає вимогам ч.ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП, а тому наявні підстави для її скасування.

Крім того, незважаючи на факт визнання позивачем керування автомобілем із несправною правою фарою, у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, що свідчить про невірне застосування відповідачем норм законодавства про адміністративні правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у діях позивача відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, як наслідок, оскаржувана ним постанова від 03.05.2019 року серії ЕАВ № 1121676 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, підлягає скасуванню судом.

Відповідно до змісту п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, крім іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 121, 251, 256, 280, 293, 294 КУпАП та ст.ст. 4, 9, 11, 77, 159-163, 241-244, 246, 250, 255, 268, 269, 271, 272, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 03.05.2019 року серії ЕАВ № 1121676, винесену поліцейським 1 роти 1 батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції в Київській області Департаменту патрульної поліції Рябінцевем Віктором Вадимовичем, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн., та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя Линдюк В.С.