Справа № 400/635/19
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 р. Справа № 400/635/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1, АДРЕСА_1
до відповідача:Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області, пр. Центральний, 141-В, м. Миколаїв, 54055
про:визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області (далі - відповідач, ГУ ДКС у Миколаївській області), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області щодо нарахування ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 14556,56 грн. по виконавчому листу від 07.09.2019 року у порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2018 року по справі № 489/3471/17, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 16.08.2018 року та ухвалою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22.12.2018 року, та порушення строку такого нарахування;

- зобов`язати Головне управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області нарахувати на користь ОСОБА_1 14556,56 грн. по виконавчому листу від 07.09.2019 року у порядку виконання рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.08.2018 року по справі № 489/3471/17, залишеного без змін постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 16.08.2018 року та ухвалою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 22.12.2018 року, та порушення строку такого нарахування та негайно виплатити 14556,56 грн. на особистий рахунок ОСОБА_1 .

Ухвалою від 11.03.2019 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно до норм п. 4 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» від 05.06.2012 року № 4901-VI (далі - Закон України № 4901), перерахування коштів стягувачу здійснюється у тримісячний строк з дня надходження до Державної казначейської служби України необхідних для цього документів та відомостей. На думку позивача дана норма є імперативною, а органи Державної казначейської служби України не мають іншого вибору, окрім зобов`язання її прямого виконання. Відповідачем же, в порушення вказаних норм, кошти за виконавчим листом від 07.09.2018 року у справі № 489/3471/17, позивачу у встановлений строк не перераховано, що стало підставою звернення до суду.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому вказав, що відповідно до наданих повноважень, відповідач здійснює виконання рішень судів у порядку черговості надходження таких документів та у межах суми, передбаченої законами про Державний бюджет України на відповідний рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040. ГУ ДКС у Миколаївській області не має законодавчої ініціативи, а також не має можливості встановлювати або змінювати бюджетні призначення та зазначає, що не може виконати виконавчий лист позивача позачергово та негайно.

У відповіді на відзив позивач наголосив на тому, що відповідач так і не обґрунтував підстави, за яких судом не повинно бути застосовано п. 4 ст. 3 Закону України № 4901 та просив суд задовольнити свої вимоги.

В заперечення відповідач підтримав доводи, що виклав у відзиві на позов та просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєві від 18.06.2018 року у справі № 489/3471/17 позовні вимоги ОСОБА_1 до Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних задоволено частково: стягнуто з Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області на користь ОСОБА_1 13 916,56 грн. інфляційних втрат та трьох процентів річних.

Постановою Апеляційного суду Миколаївської області від 16.08.2019 року рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.06.2018 року у справі № 489/3471/17 залишено без змін.

07.09.2018 року Ленінським районним судом м. Миколаєва на виконання резолютивної частини рішення від 18.06.2018 року у справі № 489/3471/17 видано виконавчий лист

17.09.2018 року позивач звернувся до ГУ ДКС у Миколаївській області з заявою про виконання судового рішення та просив перерахувати грошові кошти на його рахунок.

У зв`язку з не здійсненням відповідачем у передбачений законодавством строк перерахування грошових коштів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України № 4901 виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Підпунктом 1 пункту 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання. Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Механізм виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, прийнятих судами, визначений у Порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 року № 845 (далі - Порядок № 845).

Відповідно до п. 3 Порядку № 845 рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів (про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів - з попереднім інформуванням Мінфіну, про стягнення коштів боржників - у межах відповідних бюджетних призначень, наданих бюджетних асигнувань (залишків коштів на рахунках підприємств, установ, організацій).

Пунктом 4 Порядку № 845 на органи Казначейства покладено обов`язок, зокрема, вживати заходи до виконання виконавчих документів протягом установленого строку та розглядати письмові звернення (вимоги) осіб, які беруть участь у справі, щодо виконання виконавчих документів, а також звернення (вимоги) прокурорів.

Відповідно до п. 24 Порядку № 845, стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник, документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.

Пунктом 6 Порядку № 845 передбачено, що у разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб: заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка (у разі наявності - довідку банку), назви банку, його МФО та коду ЄДРПОУ, номера рахунка (поточний, транзитний, картковий), прізвища, імені, по батькові (повне найменування - для юридичної особи) власника рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних для пересилання коштів через підприємства поштового зв`язку, що здійснюється за рахунок стягувача (прізвище, ім`я, по батькові адресата, його поштова адреса (найменування вулиці , номер будинку, квартири , найменування населеного пункту, поштовий індекс), реквізити банківського рахунка поштового відділення); оригінал виконавчого документа; судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності); оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету (у судових рішеннях про стягнення коштів з відповідного бюджету).

Згідно п. 28 Порядку № 845 орган Казначейства не пізніше двох робочих днів з наступного робочого дня після надходження виконавчого документа на підставі документів, поданих стягувачем, визначає коди класифікації видатків бюджету і рахунки, з яких проводиться безспірне списання коштів. і рахунки боржника, з яких проводиться безспірне списання коштів.

Відповідно до п. 11 Порядку № 845 відкладення безспірного списання коштів здійснюється у разі:

1) призначення до розгляду органом, який видав виконавчий документ, заяви про роз`яснення рішення про стягнення коштів, встановлення або зміну порядку і способу, розстрочку та/або відстрочку його виконання чи виправлення помилки або про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

2) необхідності отримання від стягувача додаткових відомостей для виконання рішення про стягнення коштів;

3) звернення до органу, що контролює справляння надходжень бюджету, щодо підтвердження їх зарахування до бюджету або встановлення залишку сум платежів, що підлягають безспірному списанню, чи узгодження реквізитів рахунків, на яких обліковуються надходження бюджету, кодів бюджетної класифікації тощо;

4) у випадках, передбачених пунктами 39, 44 і 49 цього Порядку.

Відповідач, відповідно до наданих повноважень, здійснює виконання рішень судів, дотримуючись п. 9 Розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України та п. 3 Порядку № 845, якими передбачено, що рішення про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників виконуються на підставі виконавчих документів виключно органами Казначейства у порядку черговості надходження таких документів та у межах суми, передбаченої законом про Державний бюджет України на відповідний рік за бюджетною програмою КПКВК 3504040 «Забезпечення виконання рішень суду, що гарантовані державою», що відповідає принципу справедливості та забезпечує рівні права стягувачів на одержання коштів Державного бюджету за рішенням суду.

Як вбачається із матеріалів справи, ГУ ДКС у Миколаївській області звернулось до Інгульського об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області листом від 20.09.2018 року № 13-08/2/5307 про вжиття заходів для погашення заборгованості за рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєві від 18.06.2018 року у справі № 489/3471/17. На вказаний лист відповідач отримав лист-відповідь від 25.09.2018 року № 18878/11, відповідно до якого Інгульське ОУПФУ вказало, що виконання рішення суду можливо здійснити лише за наявності відповідного фінансування.

В той же час, на виконання бюджетної програми КПКВК 3504040 Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» передбачено 7.544.562.370 грн., Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» - 7.544.562.370 грн.

Суд зазначає, що законодавством України передбачено виконання судових рішень за рахунок коштів державного бюджету за черговістю надходження таких рішень, в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань. Проте, у зв`язку із відсутністю необхідного обсягу бюджетних призначень, виконати вказане рішення суду у визначений законом строк не було можливим.

Існування черговості щодо виконання рішень суду також передбачене Законом України № 4901.

Так, відповідно до п. 3 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України № 4901, виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості:

у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника;

у другу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду, пов`язаними з трудовими правовідносинами;

у третю чергу погашається заборгованість за всіма іншими рішеннями суду.

Бюджетні асигнування на погашення заборгованості визначаються законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем прийнято до виконання виконавчий лист позивача і вживаються всі передбачені законодавством заходи щодо його виконання із дотриманням принципу черговості. Перерахування коштів стягувачам із затримкою відбувається не через протиправні дії або бездіяльність Казначейства, а виключно у зв`язку з наявністю сформованої черги, в якій перебуває на виконанні значна кількість виконавчих документів та передбаченими у Законах про Державної бюджет України обмеженими асигнуваннями для погашення наявної заборгованості за поданими судовими рішеннями.

Крім того, головним розпорядником коштів за бюджетною програмою КПКВК 3504040 є Міністерство фінансів України, яке: відповідає за складання проекту Закону про Державний бюджет України; забезпечує формування та реалізує державну фінансову та бюджетну політику, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Кабінет Міністрів України є вищим органом виконавчої влади та, зокрема, розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин суд відмовляє позивачу в задоволенні його позову.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 241 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до до Головного управління Державної казначейської служби України у Миколаївській області (пр. Центральний, 141-В, м. Миколаїв, 54055, ) - відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.06.2019 року.

Суддя О.В. Малих