Справа № 120/1717/19-а
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

03 червня 2019 р. Справа № 120/1717/19-а

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 поданої від імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до комунального підприємства "Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Ладижинської міської ради", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ладижинська загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 3 Ладижинської міської ради Вінницької області, Дошкільний навчальний заклад №3 (Ясла-садок) "Дзвіночок" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 поданої від імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до комунального підприємства "Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Ладижинської міської ради", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ладижинська загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 3 Ладижинської міської ради Вінницької області, Дошкільний навчальний заклад №3 (Ясла-садок) "Дзвіночок", в якій позивачка просить визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у наданні дозволу неповнолітнім дитям на відвідування навчального закладу з мотивів відсутності у них всіх обов`язкових профілактичних щеплень та зобов`язати відповідача надати такий дозвіл при відсутності у дітей всіх обов`язкових профілактичних щеплень.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачка є мамою неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які навчаються в Ладижинській загальноосвітній школі 1-3 ступенів № 3 Ладижинської міської ради Вінницької області та Дошкільному навчальному закладі №3 (Ясла-садок) "Дзвіночок". В квітні 2019 року керівництво цих навчальних закладів усно повідомило позивачку про те, що обов`язковою умовою допуску дітей до навчання є медична довідка із зазначенням того, що в дитини є усі необхідні щеплення. У випадку відсутності щеплень, дитина надалі не буде допущена до навчання, і що допуск дитини до навчання буде здійснюватися лише у разі наявності дозволу медичного закладу в порядку, передбаченому Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб". Позивачка вважає, що відсутність щеплень у здорової дитини не може бути перешкодою для відвідування нею навчального закладу. Відтак позивачка звернулася до відповідача із заявою про видачу документа, що дозволить її дітям відвідувати навчальні заклади, не дивлячись на відсутність всіх необхідних щеплень. Проте відповідач надав письмову відмову та повідомив, що законних підстав для видачі вказаного документа немає. Позивачка вважає такі дії протиправними та зазначає, що відсутність щеплень фактично позбавляє її дітей конституційного права на освіту і дискримінує їх в порівнянні з іншими дітьми, які мають всі необхідні щеплення. Тому за захистом прав своїх дітей вона вимушена звертатися до суду. Водночас, на думку позивачки, спір між сторонами має публічно-правовий характер, а відповідач у спірних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень, тому справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, приходжу до висновку, що у відкритті провадження в адміністративній справі за цим позовом необхідно відмовити.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства. Частиною другою цієї ж статті визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду чи відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 КАС адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Водночас за змістом пункту 2 частини першої статті 4 КАС України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Ужитий у цій процесуальній нормі термін "суб`єкт владних повноважень" означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхню посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні публічно-владних управлінських функцій.

Звертаючись до адміністративного суду з цим позовом, позивачка оскаржує відмову комунального підприємства "Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Ладижинської міської ради" у наданні дозволу неповнолітнім дітям позивачки на відвідування навчальних закладів з мотивів відсутності у дітей всіх обов`язкових профілактичних щеплень. Водночас такий дозвіл необхідний позивачці для відвідування її дітьми навчальних закладів.

Суд зауважує, що в розумінні положень чинного законодавства відповідний "дозвіл" оформляється медичною довідкою закладу охорони здоров`я про відсутність медичних протипоказань для перебування дитини у навчальному закладі.

Так, відповідно до ч. 1 , 3 ст. 15 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" від 6 квітня 2000 року № 1645-III прийом дітей до виховних, навчальних, оздоровчих та інших дитячих закладів проводиться за наявності відповідної довідки закладу охорони здоров`я, в якому дитина перебуває під медичним наглядом. Довідка видається на підставі даних медичного огляду дитини, якщо відсутні медичні протипоказання для її перебування у цьому закладі, а також якщо їй проведено профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень і вона не перебувала в контакті з хворими на інфекційні хвороби або бактеріоносіями. Порядок проведення медичних оглядів дітей і форма довідки для прийому їх до дитячих закладів установлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1318 від 08 грудня 2009 року затверджено Порядок здійснення медичного обслуговування учнів загальноосвітніх навчальних закладів, який визначає механізм здійснення медичного обслуговування учнів навчальних закладів всіх типів і форм.

Згідно з п. 3 цього Порядку медичне обслуговування учнів навчальних закладів включає, серед іншого, проведення обов`язкових медичних профілактичних оглядів, проведення профілактичних щеплень згідно з їх календарем після лікарського огляду, здійснення профілактичних та оздоровчих заходів під час навчання.

Пунктом 5 Порядку визначено, що під час обов`язкових медичних профілактичних оглядів лікарі оглядають учнів та проводять обстеження, роблять висновок про стан їх здоров`я, визначають групу для занять фізичною культурою, дають рекомендації щодо додаткових обстежень, лікування (за наявності показань), профілактичних щеплень, режиму, харчування та здійснення інших заходів.

На виконання вищезазначеної постанови Кабінету Міністрів України, Міністерством охорони здоров`я України прийнято наказ № 682 від 16.08.2010 (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 10.09.2010 за № 794/18089) "Про удосконалення медичного обслуговування учнів загальноосвітніх навчальних закладів".

Цим наказом затверджена "Довідка учня загальноосвітнього навчального закладу про результати обов`язкового медичного профілактичного огляду" (форма № 086-1/о), що містить інформацію про результати медичного огляду та рекомендації щодо занять фізичною культурою. Згідно з роз`ясненнями МОЗ України від 29.03.2018 № 111-01/89 "Щодо медичних довідок для відвідування навчальних закладів" вищевказана форма заповнюється на дітей для зарахування до закладів дошкільної та загальної середньої освіти.

Крім того, наказом МОЗ України № 1 від 10.01.2006 (зареєстрований у Міністерстві юстиції України 08.06.2006 за № 686/12560) затверджено форму первинної облікової документації № 063/о "Карта профілактичних щеплень", яка містить необхідну інформацію про проведення вакцинації чи ревакцинації, а також здійснення туберкулінових проб. Згідно з цим наказом форму № 063/о заповнюють відповідальні особи закладів охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форм власності та ведуть в амбулаторно-поліклінічних, виховних і навчальних закладах. Як зазначено у вищевказаних роз`ясненнях МОЗ України, довідка про проведені щеплення, зазначені у формі № 063/о, дає змогу медичним працівникам освітніх закладів бути ознайомленими з наявністю чи відсутністю щеплень у конкретної дитини.

Отже, заявлені позивачкою вимоги фактично стосуються оскарження відмови закладу охорони здоров`я у видачі медичної довідки про можливість відвідування навчального закладу, яка видається за результатами медичного огляду та з урахуванням інформації, що міститься, зокрема, в карті профілактичних щеплень.

Водночас видача медичної довідки є різновидом медичних послуг, які надають населенню в закладах охорони здоров`я, в тому числі державних та комунальних.

Такий вид діяльності не належить до публічно-владних управлінських функцій, а у спірних правовідносинах відповідач не є суб`єктом владних повноважень, дії або бездіяльність якого можуть бути оскаржені до адміністративного суду.

Крім того, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового (особистого) інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Суд вважає, що спірні правовідносини між учасниками справи мають приватноправовий характер і стосуються захисту права дитини на освіту, в реалізації якого, на думку позивачки, незаконно перешкоджають відповідач і треті особи.

При цьому враховується практика розгляду подібних спорів Верховним Судом (постанова від 17.04.2019 у справі № 682/1692/17).

Таким чином, оскільки відповідач у спірних правовідносинах не здійснює владних управлінських функцій, а в основі цього спору лежать приватноправові відносини, то й спір у цій справі не є публічно-правовим та не належить до юрисдикції адміністративних судів.

Ураховуючи суб`єктний склад сторін та характер спірних правовідносин, ця справа підлягає розгляду в порядку, визначеному Цивільним процесуальним кодексом України, тобто спір підвідомчий місцевому загальному суду.

З огляду на викладене у відкритті провадження в адміністративній справі за цим позовом належить відмовити на підставі пункту 1 частини 1 статті 170 КАС України, одночасно роз`яснивши позивачці можливість звернення за захистом своїх прав та інтересів до суду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 19, 170, 171, 248, 256, 294, 295 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження в справі за позовом ОСОБА_1 поданої від імені та в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до комунального підприємства "Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Ладижинської міської ради", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Ладижинська загальноосвітня школа 1-3 ступенів № 3 Ладижинської міської ради Вінницької області, Дошкільний навчальний заклад №3 (Ясла-садок) "Дзвіночок" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

2. Роз`яснити позивачці можливість звернення за захистом своїх прав та інтересів до суду в порядку цивільного судочинства.

3. Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами.

4. Роз`яснити позивачці, що згідно з ч. 5 ст. 170 КАС України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 03.06.2019 року.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна