Справа № 1340/4725/18
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1340/4725/18
У Х В А Л А

щодо ухвалення додаткового рішення

06 червня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Костецький Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Червоноградського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Львівської області про визнання протиправними та скасування наказів, -

в с т а н о в и в :

рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року, прийнятому в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін позов ОСОБА_1 до Червоноградського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Львівської області про визнання протиправними та скасування наказів задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано накази Червоноградського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Львівської області від 22.06.2018 № 03-04-007/6-ч, від 02.07.2018 № 03-04-009/6-ч, від 16.07.2018 № 03-04-012/6-ч, від 25.07.2018 № 03-04-014/6-ч, від 16.08.2018 № 03-04-016/6-ч, від 22.06.2018 № 03-04-008/6-ч, від 07.07.2018 № 03-04-010/6-ч, від 16 07.2018 № 03-04-013/16-ч, від 25.07.2018 № 03-04-015/6-ч та від 16.08.2018 № 03-04-017/6-ч. Судові витрати не стягуються.

31.05.2019 від позивача на адресу суду надійшла заява (вх.№18958), згідно якої на підставі п.2 ч.3 ст.132, ч.1 ст.139, ч.1,2 ст.252 КАС України просить ухвалити додаткове судове рішення, яким присудити йому 141, 00 грн судових витрат, пов`язаних із прибуттям до суду: 11.10.2018 - для здачі через канцелярію позовної заяви; 13.11.2018 - для здачі через канцелярію апеляційної скарги на ухвалу від 05.11.2018; 22.02.2019 - для здачі через канцелярію суду заяви від 22.02.2019 про зміну предмета позову. До заяви додано два квитки за 11.10.2018, один квиток за 13.11.2018 та два квитки за 22.02.2019.

Розглянувши подану заяву про ухвалення додаткового рішення, суд дійшов таких висновків.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року у справі №1340/4725/18 позовні вимоги ОСОБА_1 до Червоноградського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Львівської області про визнання протиправними та скасування наказів - задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано накази Червоноградського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Львівської області від 22.06.2018 № 03-04-007/6-ч, від 02.07.2018 № 03-04-009/6-ч, від 16.07.2018 № 03-04-012/6-ч, від 25.07.2018 № 03-04-014/6-ч, від 16.08.2018 № 03-04-016/6-ч, від 22.06.2018 № 03-04-008/6-ч, від 07.07.2018 № 03-04-010/6-ч, від 16 07.2018 № 03-04-013/16-ч, від 25.07.2018 № 03-04-015/6-ч та від 16.08.2018 № 03-04-017/6-ч. Судові витрати не стягуються.

Однак, на думку позивача, даним рішенням не вирішено питання про судові витрати, а саме витрати, що пов`язані із прибуттям до суду.

У зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 31.05.2019 звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, яким просив суд присудити йому 141, 00 грн судових витрат, пов`язаних із прибуттям до суду, на підтвердження чого надав квитки на проїзд.

Відповідно до частини 1 статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Наведений перелік підстав, за яких може бути постановлене додаткове рішення, є вичерпним.

Додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення (рішення суду чи ухвали), внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до принципу диспозитивності кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

При цьому, питання щодо розподілу/відшкодування судових витрат врегульовано статтями 139-141 КАС України та вирішується при прийнятті рішення, шляхом стягнення судових витрат з відповідача у разі задоволення позову.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За частинами першою, третьою статті 135 КАС витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони. Граничний розмір компенсації за судовим рішенням витрат сторін та їхніх законних представників, що пов`язані із прибуттям до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З аналізу наведеного слідує, що витрати, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які мають бути подані суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом статті 244 КАС України, одним із питань, які вирішує суд при ухваленні рішення, є те, як розподілити між сторонами судові витрати (пункт 5 частини першої статті 244 КАС України).

У цьому зв`язку можна також зазначити, що за змістом частин п`ятої, шостої статті 246 КАС України, у резолютивній частині рішення зазначаються, зокрема, розподіл судових витрат (пункт 2 частини п`ятої статті 246 КАС України), а в разі необхідності у резолютивній частині також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат (пункт 4 частини шостої статті 246 КАС України).

За правилами статей 244, 246 КАС України питання щодо розподілу судових витрат має бути вирішеним при ухваленні рішення у справі. Водночас, суд може і повинен вирішувати це питання в межах та на підставі тих документів, які є в матеріалах справи на момент ухвалення рішення у справі. Якщо за таких умов суд цього не зробив, є підстави для ухвалення додаткового рішення щодо судових витрат відповідно до статті 252 КАС України.

Згідно рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 року у справі №1340/4725/18, судом вирішувалося питання щодо розподілу судових витрат та зазначено, що судові витрати не стягуються.

Станом на дату ухвалення рішення у цій адміністративній справі вимога про стягнення 141, 00 грн судових витрат, пов`язаних із прибуттям до суду позивачем не заявлялася. Відповідно суд, ухвалюючи рішення у справі, не мав підстав та обов`язку вирішувати ці питання, як і призначати судове засідання для їх вирішення (вказуючи про це у резолютивній частині рішення; пункт 4 частини шостої статті 246 КАС України).

Тобто, заява позивача про відшкодування судових витрат, пов`язаних із прибуттям до суду могла б бути предметом вирішення адміністративним судом під час ухвалення рішення в цій справі (так само як і додаткового рішення, якщо б у рішенні про це не було зазначено), якби позивач надав докази понесення таких витрат до закінчення судових дебатів, але до того, як суд ухвалить рішення. Відтак підстави для ухвалення за цією заявою додаткового рішення відповідно до статті 252 КАС відсутні.

Керуючись ст.ст. 132, 139, 243, 244, 246, 252, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України,

у х в а л и в:

у задоволенні заяви позивача про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Червоноградського місцевого центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги Львівської області про визнання протиправними та скасування наказів - відмовити.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, передбачені статями 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням вимог підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Костецький Н.В.