Справа № 460/3232/18
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
05 червня 2019 р. м. Рівне №460/3232/18
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження без виклику сторін заяву про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про ухвалення додаткового рішення,
29.01.2019 судом винесено рішення по справі за №460/3232/18, відповідно до якого адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про зобов`язання вчинення дій задоволено повністю.
28.05.2019 на адресу суду надійшла заява позивача про ухвалення додаткового рішення, оскільки судом при вирішенні справи була вирішена позовна вимога про виплату позивачу пенсії без обмеження її граничного розміру.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
29.01.2019 судом винесено рішення по справі за №460/3232/18, відповідно до якого зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії - 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018. При цьому, судом не вирішено питання щодо виплати позивачу пенсії без обмеження її граничного розміру, як просив позивач у позовній заяві.
В силу вимог частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема якщо, щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення.
Однак, суд враховує, що рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 положення першого та другого речення частини сьомої статті 43 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).
Пунктом 2.1 вказаного рішення, Конституційний Суд України зазначив про те, що Україна проголошена суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою державою, суверенітет якої поширюється на всю її територію (стаття 1, частина перша статті 2 Конституції України). В Україні визнається і діє принцип верховенства права; Конституція України має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй; норми Конституції України є нормами прямої дії; органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (стаття 8, частина друга статті 19 Основного Закону України).
В абзаці 4 пункту 1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України №7-зп від 23.12.1997, суд вказав на те, верховенство конституційних норм поширюється на всі сфери державної діяльності, в тому числі і на законотворчий процес. Верховна Рада України, приймаючи закони, не має права допускати невідповідностей щодо будь-яких положень, прямо закріплених в Конституції України.
Відповідно до ч.2 ст.73 Закону України "Про Конституційний Суд України" від 16.10.1996 № 422/96-ВР (в редакції чинній на час прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 N 7-рп/2016) у разі якщо акти або їх окремі положення визнаються такими, що не відповідають Конституції України (неконституційними), вони оголошуються нечинними і втрачають чинність від дня прийняття Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність.
Відтак, суд вважає, що з метою дотримання принципу верховенства права, захисту державою принципу "правомірних або законних очікувань" та недопущення погіршення та звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод на соціальний захист, зокрема права на отримання пенсії, з дати прийняття рішення Конституційним Судом України - 20.12.2016 виплата пенсій, зокрема позивача, повинна здійснюватися без обмеження граничним розміром.
Відтак, враховуючи, що судом при винесенні рішення 29.01.2019 в його резолютивній частині не вирішено питання виплати пенсії без обмеження її граничного розміру, наявні підстави для винесення додаткового судового рішення про виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" з урахуванням основного розміру пенсії - 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018, без обмеження граничного розміру пенсії.
В силу вимог частини п`ятої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України, додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.
Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Виплату ОСОБА_1 пенсії, призначеної відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з урахуванням основного розміру пенсії - 80% відповідних сум грошового забезпечення з 01.01.2018 проводити без обмеження граничного розміру пенсії.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повне рішення складено 05.06.2019.

Суддя Друзенко Н.В.