Справа № 214/1881/19
Суддя: Попов В. В.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 214/1881/19
2-а/214/102/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

04 червня 2019 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Попова В.В.,

при секретарі Джемерчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, у м. Кривому Розі, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського полку патрульної поліції м. Кривого Рогу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта поліції Черепенка Сергія Сергійовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАВ №927500 від 18.02.2019 року про накладення на нього адміністративного стягнення та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, посилаючись на те, що згідно зазначеної постанови, він 18 лютого 2019 року, о 06 год. 23 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Bora», н/з НОМЕР_1 , рухався по вул. Ярослава Мудрого, 3 в м. Кривому Розі, в зоні дії знаку 3.21 «в`їзд заборонено», чим порушив вимоги даного знаку додатку 1 п.п. 3.21 Правил дорожнього руху України. Однак дії відповідача у даному випадку позивач вважає протиправними, позаяк вказаний дорожній знак був розташований лише в одному місці, не по ходу руху його автомобіля, а саме з лівої сторони відразу за деревом, листям якого він був закритий, у зв`язку з чим позивач його не бачив. Окрім того позивач зазначив, що під час руху вулицею Дніпропетровське шосе попереду його автомобіля рухався мікроавтобус, який через свої розміри також не надавав позивачу можливість завчасно помітити вказаний вище дорожній знак. Відтак, саме за вказаних обставин дорожній знак позивачем було помічено вже під час завершення маневру на паркувальний майданчик.

Позивач у судове засідання не зявився, але надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності.

Відповідач, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи належним чином, у судове засідання не прибув, але надав до суду відзив на позов, додавши до нього носій відеоінформації, стосовно порушення позивачем Правил дорожнього руху України. Згідно наданого відзиву, відповідач заперечив проти задоволення пред`явлених вимог у повному обсязі. Вважав, що спірна постанова була винесена відповідно до вимог законодавства. Зазначив, що ним 18 лютого 2019 року, під час патрулювання по вул. Ярослава мудрого, 3 в м. Кривому ОСОБА_2 , був помічений автомобіль марки «Volkswagen Bora», н/з НОМЕР_1 , водій якого здійснив рух в зону дії знаку 3.21 «Рух заборонено», чим порушив вимоги даного знаку додатку 1 п.п. 3.21 Правил дорожнього руху України. Після того, як були помічені ознаки правопорушення, та після зупинки транспортного засобу, він підійшов до автомобіля позивача, представився та повідомив про причину зупинки, на що водій відповів, що він не місцевий та запитав чи можливо обмежитись на перший раз попередженням, потім він попросив водія пред`явити позивача посвідчення водія та реєстраційний документ на транспортний засіб. Відповідач зачитав позивачу його права передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України. Переконавшись, що вимоги ст. 278 КпАП України виконані, він перейшов до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Отже, відповідач вважає, що за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення ним законно та обґрунтовано було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого.

Так, згідно складеної відповідачем постанови у справі про адміністративне правопорушення, позивач 18 лютого 2019 року, о 06 год. 23 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Bora», н/з НОМЕР_1 , рухався по вул. Ярослава Мудрого, 3 в м. Кривому Розі, в зоні дії знаку 3.21 «в`їзд заборонено», чим порушив вимоги даного знаку додатку 1 п.п. 3.21 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з чим зазначеною постановою у справі про адміністративне правопорушення його було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. (а.с.7).

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

У відповідності до ст.ст. 251, 280 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи з положень ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 3 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 74 КАС України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціатив, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Так, у судовому засіданні був досліджений носій відеоінформації, долучений відповідачем до відзиву на позов, під час перегляду якого, було встановлено, що останній взагалі не відображає обставини вчинення позивачем правопорушення, за вчинення якого його було притягнуто до адміністративної відповідальності, позаяк містить лише відеофіксацію спілкування позивача та відповідача під час складання постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, досліджений носій відеоінформації, який відповідач долучив до матеріалів справи як доказ на підтвердження правомірності своїх дій з приводу притягнення позивача до адміністративної відповідальності за вчинення вказаного вище правопорушення не містить доказів вчинення позивачем вказаного правопорушення.

Разом з тим, оглянувши долучені позивачем до матеріалів справи фото матеріали, суд зазначає, що дорожній знак 3.21 встановлений на місці, де його частково затуляє ялинка, що обмежує його оглядовість.

Однак, як встановлено п. 8.2-1 Правил дорожнього руху України, Дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами. Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Відповідно до п. 10.1 Правил розташування дорожніх знаків визначених Національним стандартом України ДСТУ 4100-2014 «Знаки дорожні. Загальні технічні умови. Правила застосування.» дорожні знаки повинні розташовуватись так, щоб їх добре бачили учасники дорожнього руху як у світлий, так і в темний час доби, була забезпечена зручність експлуатації і обслуговування, а також було неможливе їх ненавмисне пошкодження. При цьому вони не повинні бути затулені від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами (зеленими насадженнями, щоглами зовнішнього освітлення тощо). Дорожні знаки повинні бути видимі на відстані не менше ніж 100 м. за напрямом руху.

Отже, враховуючи вище викладене, суд уважає, що обставини наявності адміністративного правопорушення не підтверджені належними доказами, зокрема, поясненнями свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, що вказує на відсутність фактичних даних, на підставі яких можливо встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП та винність позивача у його вчиненні. Окрім того суд зазначає, що постанова про накладення адміністративного стягнення не є окремим доказом винності позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки відображає не фактичні обставини події, а думку особи, яка її складає, про ці події.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд приходить до висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.6, 8, 9, 72-77, 90, 241-242, 244-246, 250-251, 255, 286, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАВ №927500 від 18.02.2019 року поліцейського полку патрульної поліції м. Кривого Рогу Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області молодшого лейтенанта поліції Черепенка Сергія Сергійовичапро притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом 10-ти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя В.В. Попов