Справа № 120/1724/19-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

м. Вінниця

04 червня 2019 р. Справа № 120/1724/19-а Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Крапівницька Н. Л. розглянувши у місті Вінниці матеріали позовної заяви за позовом:

ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3

до Комунального підприємства "Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Ладижинської міської ради"

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Ладижинської міської ради" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що є матір`ю неповнолітніх дітей ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 Маючи намір влаштувати дітей на навчання у дошкільний навчальний заклад, позивач звернулася до відповідача із заявою, у якій просила видати їй документ, який надасть дозвіл її дітям відвідувати навчальний заклад, оскільки одним із документів, що слід надати у дошкільний навчальний заклад, є медична довідка про допуск дитини до відвідування навчального закладу. Проте, 08.05.2019 р. відповідач надав письмову відмову, у якій повідомив, що законних підстав для видачі вказаного документа немає, адже у її дітей відсутні необхідні щеплення. На думку позивача, відсутність щеплень фактично позбавляє її дітей конституційного права на освіту і дискримінує їх у порівнянні з іншими дітьми, які мають всі необхідні щеплення. Відтак, за захистом прав своїх дітей позивач звернулася до суду із цим позовом.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи належить позовну заяву розглядати в порядку адміністративного судочинства.

Ознайомившись з позовною заявою і доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку про наявність підстав для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, зважаючи на таке.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина 1 статті 2 КАС України).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 4 КАС адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Водночас, за змістом пункту 2 частини 1 статті 4 КАС України публічно-правовим спором є спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Під суб`єктом владних повноважень розуміється орган державної влади, орган місцевого самоврядування, посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (пункт 7 частина 1 стаття 4 КАС України).

Відтак, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності такого суб`єкта, прийнятих або вчинених ним при здійсненні владних управлінських функцій стосовно іншої особи (суб`єкта звернення до суду).

Із поданої до суду позовної заяви слідує, що позивач оскаржує дії Комунального підприємства «Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Ладижинської міської ради», що полягають у відмові надати дозвіл її неповнолітнім дітям на відвідування навчального закладу з мотивів відсутності у них обов`язкових профілактичних щеплень.

Аналізуючи зміст спірних правовідносин, що склалися між учасниками справи, суд звертає увагу на положення частин 1, 3 статті 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», якими передбачено, що прийом дітей до виховних, навчальних, оздоровчих та інших дитячих закладів проводиться за наявності відповідної довідки закладу охорони здоров`я, в якому дитина перебуває під медичним наглядом. Довідка видається на підставі даних медичного огляду дитини, якщо відсутні медичні протипоказання для її перебування у цьому закладі, а також якщо їй проведено профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень і вона не перебувала в контакті з хворими на інфекційні хвороби або бактеріоносіями. Довідка видається на підставі медичного огляду дитини, якщо відсутні медичні протипоказання для її перебування у цьому закладі, а також якщо їй проведено профілактичні щеплення згідно з календарем щеплень і вона не перебувала в контакті з хворими на інфекційні хвороби або бактеріоносіями. Порядок проведення медичних оглядів дітей і форма довідки для прийому їх до дитячих закладів установлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Постановою Кабінету Міністрів України №826 від 14 червня 2002 року затверджено Порядок медичного обслуговування дітей у дошкільному навчальному закладі, який визначає механізм медичного обслуговування дітей у дошкільному навчальному закладі незалежно від його підпорядкування, типу і форми власності. Пунктом 3 цього Порядку визначено, що медичне обслуговування дітей у дошкільному навчальному закладі включає: проведення обов`язкових медичних оглядів, у тому числі медичних оглядів перед профілактичними щепленнями, проведення профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, надання невідкладної медичної допомоги на догоспітальному етапі, організація заходів для госпіталізації (за наявності показань) та інформування про це батьків. Згідно з пунктом 7 згаданого Порядку профілактичні щеплення дітей дошкільного навчального закладу здійснюються згідно з календарем щеплень у встановленому МОЗ порядку медичними працівниками дошкільного навчального закладу або відповідним лікувально-профілактичним закладом після огляду лікаря-педіатра.

Наказом Міністерства охорони здоров`я України №1 від 10 січня 2006 року затверджено форму первинної облікової документації №063/о «Карта профілактичних щеплень», яка містить необхідну інформацію про проведення вакцинації чи ревакцинації, а також здійснення туберкулінових проб. Згідно з цим наказом форму №063/о заповнюють відповідальні особи закладів охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форм власності та ведуть в амбулаторно-поліклінічних, виховних і навчальних закладах. Як зазначено у вищевказаних роз`ясненнях Міністерства охорони здоров`я України, довідка про проведені щеплення дає змогу медичним працівникам освітніх закладів бути ознайомленими з наявністю чи відсутністю щеплень у конкретної дитини.

Таким чином, позовні вимоги стосуються оскарження відмови закладу охорони здоров`я у видачі медичної довідки про можливість відвідувати дошкільний навчальний заклад.

Водночас, видача медичної довідки є наслідком надання медичним закладом медичних послуг.

На думку суду, такий вид діяльності не належить до владних управлінських функцій, а у спірних правовідносинах відповідач не є суб`єктом владних повноважень, дії або бездіяльність якого можуть бути оскаржені до адміністративного суду.

Окрім того, визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є зміст спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість, приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового (особистого) інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Суд вважає, що спірні правовідносини між учасниками справи мають приватноправовий характер і стосуються захисту немайнового інтересу дітей.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 682/1692/17.

Отже, з огляду на нездійснення відповідачем у спірних правовідносинах владних управлінських функцій стосовно позивача, а також в зв`язку із наявністю у спірних правовідносинах приватноправового елементу, тому вказаний позов не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства, що є підставою для відмови у відкритті провадження в адміністративній справі (пункт 1 частини 1 статті 170 КАС України).

Разом із тим, відповідно до частини 6 статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З урахуванням суб`єктного складу сторін та з огляду на характер спірних правовідносин розгляд такої справи належить здійснювати місцевим загальним судом в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 170, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 , що діє в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до Комунального підприємства "Ладижинський міський центр первинної медико-санітарної допомоги Ладижинської міської ради" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали разом із позовною заявою та доданими до неї матеріалами повернути особі, яка подала позовну заяву.

Повторне звернення до адміністративного суду з тією самою позовною заявою не допускається.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Крапівницька Н. Л.