Справа № 460/3037/18
Суддя: Комшелюк Т.О.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2019 року м. Рівне №460/3037/18

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комшелюк Т.О., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДЗАХІДАГРО" до Державної фіскальної служби України, Головного управління ДФС в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СХІДЗАХІДАГРО» (далі позивач) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом, з урахуванням заяви про зміну предмету позову (а. с. 194 т.1), до Державної фіскальної служби України (далі відповідач) про визнання протиправними та скасування рішень комісії ДФС від 30.08.2018 № 899762/39765178, 24.09.2018 № 925828/3976518 про відмову у реєстрації податкових накладних та зобов`язання відповідача зареєструвати податкову накладку позивача № 4 від 11.10.2017 та № 19 від 10.10.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних. Позовні вимоги, з урахуванням заяви про зміну позовних вимог, обґрунтовані тим, що між ТОВ «СХІДЗАХІДАГРО» та ФГ «СТЕПОВЕ» укладений договір поставки товару від 02.10.2017 №2/10-2017. На виконання умов вищевказаного договору поставки товару позивачем було поставлено покупцю товар на загальну суму 8820,00грн (у тому числі ПДВ в сумі 1470,00грн). За результатами виконання умов договору, позивачем сформовано та подано до контролюючого органу на реєстрацію в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 11.10.2017№4. Водночас, позивачем помилково сформовано та подано до контролюючого органу на реєстрацію податкову накладну від 10.10.2017 №19. Проте, контролюючим органом зупинено реєстрацію вказаних податкових накладних в ЄРПН з посиланням на їх відповідність Критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567 та запропоновано надати пояснення та відповідні документи, необхідні для реєстрації ПН в ЄРПН. Позивачем надані фіскальному органу усі необхідні пояснення та документи, обсяг яких був достатній для прийняття рішення про реєстрацію ПН в ЄРПН. Проте, такі документи не взяті до уваги фіскальним органом та прийняті оскаржувані рішення від 30.08.2018 №899762/39765178 та від 24.09.2018 №925828/39765178 про відмову в реєстрації вищевказаних податкових накладних в ЄРПН. Крім того, помилково сформована податкова накладна від 10.10.2017 №19 хоч і не зареєстрована у ЄРПН, однак помилково збільшує податкові зобов`язання ТОВ «СХІДЗАХІДАГРО» та помилково зменшує реєстраційний ліміт ПДВ у системі електронного адміністрування ПДВ, а тому потребує коригування. Вважає, що такі рішення контролюючого органу є протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Просив позов задовольнити повністю.

Представником відповідача та співвідповідача до суду подано відзив на позовну заяву, у якому він заперечив проти заявлених позовних вимог. Зокрема, вказав, що в оскаржуваних рішеннях чітко зазначено яких саме документів, визначених Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №117 від 21.02.2018, ТОВ «СХІДЗАХІДАГРО» не надано. Зокрема, відсутні документи на підтвердження транспортування товару від постачальників, та копії документів щодо підтвердження відповідності продукції, а також первинні документи щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні. Вважає, що спірні рішення від 30.08.2018 № 899762/39765178 та від 24.09.2018 № 925828/39765178 винесені на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просила у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою суду від 12.12.2018 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який продовжено ухвалою суду від 19.12.23018.

Ухвалою суду від 26.12.2018 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

14.01.2019 судом постановлено ухвалу, якою відмовлено позивачу у прийнятті до розгляду заяви про об`єднання позовних вимог. Також постановлено ухвалу про залучення до участі у розгляді справи в якості співвідповідача Головне управління ДФС у Рівненській області (далі співвідповідач). Крім того, ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати від 11.02.2019 відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 11.03.2019 відкладено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 01.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 08.05.2019.

Ухвалою суду від 10.05.2019 судове засідання відкладено до 27.05.2019.

У судове засідання 27.05.2019 сторони не прибули. Про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. У поданих суду клопотаннях просили розгляд справи провести в порядку письмового провадження.

З огляду на викладене та відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, суд, на виконання вимог ч.3 ст.194, ч.9 ст.205, ч.4 ст.229 КАС України, розглянув дану адміністративну справу в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній матеріалів.

Повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, судом встановлено наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю «СХІДЗАХІДАГРО» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 24.04.2015, , перебуває на обліку в органі державної податкової служби як платник податку на додану вартість з 01.06.2015 за №42 та здійснює діяльність за КВЕД: 46.75 Оптова торгівля хімічними продуктами(т.1 а.с.92-93).

02.10.2017 між ТОВ «СХІДЗАХІДАГРО» (Постачальник) та ФГ «СТЕПОВЕ» (Покупець) укладено договір поставки товару №2/10-2017 (т.1 а.с.131-134), згідно з яким Постачальник зобов`язаний передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором, прийняти й оплатити продукцію (п.1.1): 1) протруйник JIAPIMAP ТС у кількості 15 літрів по ціні 450,00грн з ПДВ, за один літр. На загальну суму 6750,00грн, у т.ч. ПДВ 1125,00грн; 2) регулятор росту рослин РІВАJI у кількості 15 літрів по ціні 138,00грн з ПДВ за 1 літр, на загальну суму 2070,00грн, у т.ч. ПДВ 345,00грн. Загальна сума товару за цим Договором складає 8820,00грн, у т.ч. ПДВ 1470,00грн (п.1.4). Доставка товару Покупцеві здійснюється: транспортом покупця (пп.2.1.2). Покупець зобов`язується сплатити загальну суму товару, зазначену у п. 1.4 цього Договору, на користь ТОВ «СХІДЗАХІДАГРО» протягом трьох банківських днів з дати отримання рахунку шляхом переказу відповідних грошових коштів на поточний рахунок, який визначений у цьому Договорі (пп.2.2.5). Строк цього Договору починає свій перебіг у момент, визначений у п. 6.1 цього Договору, та закінчується 31.12.2018 (п.6.2).

На виконання умов вищезазначеного договору поставки позивачем всього було поставлено Покупцю товар на загальну суму 8820,00грн (у тому числі ПДВ в сумі 1470,00грн), що підтверджується рахунком на оплату від 10.10.2017 №80, видатковою накладною від 13.10.2017 №93, звітом про дебетові та кредитові операції на рахунку ТОВ «СХІДЗАХІДАГРО» за 11.10.2017 та платіжним дорученням контрагента позивача від 11.10.2017 №133 на зазначену суму (т.1 а.с.135-138).

11.10.2017 позивачем складено та надіслано до контролюючого органу (в електронному вигляді) податкову накладну № 4 на суму 8820,00грн (у тому числі ПДВ в сумі 1470,00грн) (т.1 а.с.111) для реєстрації в Єдиному реєстрі іншому реєстрі податкових накладних (далі - ЄДРПН).

30.11.2017 співвідповідачем надіслано позивачу квитанцію № про те, що документи прийнято, реєстрація зупинена, де було вказано, що відповідно до п.201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 11.10.2017 №4 в ЄДРПН зупинена. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3105.<%REFINE%>, що відповідає вимогам п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (далі Критерії №567). Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення реєстрацію податкової накладної в ЄРПН (т.1 - а.с.112).

У зв`язку з чим, позивачем були надані письмові пояснення та копії документів на підтвердження факту поставки товару контрагенту ФГ «СТЕПОВЕ», та копії відповідних документів з проханням відновити реєстрацію вказаної податкової накладної (т.1 а.с.115-116, 131-168). Викладене підтверджується повідомленням про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено від 29.08.2018 №24 (т.1 а.с.114), згідно з яким позивачем долучено до пояснень 17 додатків.

30.08.2018 комісія Головного управління ДФС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення № 899782/39765178 (далі - рішення) про відмову в реєстрації податкової накладної від 11.10.2017 №4 (т.1 - а.с.117-118), згідно з яким підстави для відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних: Надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Разом з тим, у графі додаткова інформація щодо ненадання платником податків копій документів, контролюючим органом зазначено: «Платником не надано копії документів на підтвердження транспортування товару від постачальників, та копії документів щодо підтвердження відповідності продукції».

Вказане рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку до ДФС (т.1 а.с.120-168), проте відповідачем така скарга залишена без задоволення, а оспорюване рішення без змін (т.1 а.с.119).

Крім того, 10.10.2017 позивачем, внаслідок збою програмного забезпечення, помилково сформовано та надіслано до контролюючого органу (в електронному вигляді) податкову накладу за № 19 щодо здійснення господарських операцій з контрагентом ФГ «СТЕПОВЕ» на суму 8820,00грн (у тому числі ПДВ в сумі 1470,00грн) (т.1 а.с.199).

23.11.2017 співвідповідачем надіслано позивачу квитанцію № про те, що документи прийнято, реєстрація зупинена, де було вказано, що відповідно до п.201.16 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК від 10.10.2017 №19 в ЄДРПН зупинена. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 3105.<%REFINE%>, що відповідає вимогам п.6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (далі Критерії №567). Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення реєстрацію податкової накладної в ЄРПН (т.1 - а.с.202-203).

У зв`язку з чим, позивачем були надані письмові пояснення з проханням відновити реєстрацію вказаної податкової накладної для подальшого коригування, оскільки дана податкова накладна помилково збільшує податкові зобов`язання ТОВ «СХІДЗАХІДАГРО» та помилково зменшує реєстраційний ліміт ПДВ підприємства (т.1 а.с.200-201).

24.09.2018 комісія Головного управління ДФС у Рівненській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, прийняла рішення № 925828/39765178 (далі - рішення) про відмову в реєстрації податкової накладної від 10.10.2017 №19 (т.1 - а.с.241), згідно з яким підстави для відмови у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних:Ненадання платником податків копій документів, серед яких окремо виділено такі групи, як: первинні документи щодо постачання/придбання товарів, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні.

Вказане рішення було оскаржене позивачем в адміністративному порядку до ДФС (т.1 а.с.204-208), проте відповідачем така скарга залишена без задоволення, а оспорюване рішення без змін (т.1 а.с.198).

Вважаючи оспорювані рішення контролюючого органу протиправними, ТОВ «СХІДЗАХІДАГРО» звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, регулює Податковий кодекс України.

Згідно з п.185.1 ст.185 Податкового кодексу України, операції платників податку з постачання товарів та послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є об`єктом оподаткування податком на додану вартість.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг, в силу вимог п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Відповідно до пункту 200-1.1 статті 200-1 Податкового кодексу України, система електронного адміністрування податку на додану вартість забезпечує автоматичний облік в розрізі платників податку: суми податку, що містяться у складених та отриманих податкових накладних та розрахунках коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних; суми податку, сплачені платниками при ввезенні товару на митну територію України; суми поповнення та залишку коштів на рахунках в системі електронного адміністрування податку на додану вартість; суми податку, на яку платники мають право зареєструвати податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних; інші показники, які згідно з вимогами пункту 34 підрозділу 2 розділу XX «Перехідні положення» цього Кодексу враховуються під час обрахунку суми податку, обчисленої за формулою, визначеною пунктом 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу.

Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Платникам податку автоматично відкриваються рахунки в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Розрахунки з бюджетом у системі електронного адміністрування податку на додану вартість здійснюються з цих рахунків, крім випадку, передбаченого абзацом другим пункту 87.1 статті 87 цього Кодексу (пункт 200-1.2 статті 200-1 Податкового кодексу України).

За приписами пункту 200-1.3 статті 200-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на момент складання податкових накладних), платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму податку (SНакл), обчислену за такою формулою: SНакл = SНаклОтр + SМитн + SПопРах + SОвердрафт - SНаклВид - SВідшкод - SПеревищ, де: SНаклОтр - загальна сума податку за отриманими платником податковими накладними, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, податковими накладними, складеними платником податку відповідно до пункту 208.2 статті 208 цього Кодексу та зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних, та розрахунками коригування до таких податкових накладних, зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних; SМитн - загальна сума податку, сплаченого платником при ввезенні товарів на митну територію України; SПопРах - загальна сума поповнення з поточного рахунку платника податку рахунка в системі електронного адміністрування податку, в тому числі рахунків у системі електронного адміністрування податку платника - сільськогосподарського підприємства, що обрало спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зазначених у підпунктах «а» - «в» пункту 200-1.2 цієї статті.

Відповідно до абзацу 1 пункту 201.1. статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України, при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

На виконання вказаних вище норм законодавства, позивачем складено та надіслано до контролюючого органу (в електронному вигляді) податкову накладну від 11.10.2017 №4 для реєстрації в ЄДРПН.

Відповідно до пункту 74.2. статті 74 Податкового кодексу України (чинного на момент формування податкових накладних), в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних / розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

За правилами пункту 74.3. статті 74 Податкового кодексу України зібрана податкова інформація та результати її опрацювання використовуються для виконання покладених на контролюючі органи функцій та завдань, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, для формування та реалізації єдиної державної податкової та митної політики.

Проте, реєстрація податкової накладної від 11.10.2017 №4 зупинена через висновки фіскального органу про її відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН в ЄРПН.

Так, наказом Міністерства фінансів України «Про затвердження Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних та Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 13.06.2017 №567 (далі Наказ №567; Критерії), встановлено, що оцінка ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр) здійснюється ДФС шляхом проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних / розрахунків коригування цим Критеріям (далі - Моніторинг).

Відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних» від 29.12.2010 №1246 (далі Порядок № 1246), податкова накладна електронний документ, який складається платником податку на додану вартість (далі платник податку) відповідно до вимог Податкового кодексу України (далі Кодекс) в електронній формі у затвердженому в установленому порядку форматі (стандарті) та надсилається для реєстрації.

За правилами пункту 12 Порядку № 1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки: відповідності податкової накладної та/або розрахунку коригування затвердженому формату (стандарту); чинності електронного цифрового підпису, порядку його накладення та наявності права підписання посадовою особою платника податку таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; реєстрації особи, що надіслала на реєстрацію податкову накладну та/або розрахунок коригування, платником податку на момент складення та реєстрації таких податкової накладної та/або розрахунку коригування; дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192 та пунктом 201.10 статті 201 Кодексу; наявності помилок під час заповнення обов`язкових реквізитів відповідно до пункту 201.1 статті 201 Кодексу; наявності суми податку на додану вартість відповідно до пунктів 200-1.3 і 200-1.9 статті 200-1 Кодексу (для податкових накладних та/або розрахунків коригування, що реєструються після 1 липня 2015 р.); наявності в Реєстрі відомостей, що містяться у податковій накладній, яка коригується; факту реєстрації / зупинення реєстрації / відмови в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування з такими ж реквізитами; відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу; дотримання вимог Законів України «Про електронний цифровий підпис», «Про електронні документи та електронний документообіг» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.

Відповідно до пункту 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).

Аналогічні приписи містить підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, згідно з якими реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної / розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Зі змісту квитанції від 30.11.2017 № вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН в ЄРПН, затверджених Наказом № 567.

З даного приводу суд зазначає, що контролюючим органом порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, оскільки ним не зазначено у Квитанції конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, на підставі яких здійснено зупинення їх реєстрації.

Такий висновок суду базується на тому, що фіскальним органом у Квитанції зазначено лише загальне посилання на відповідність вищевказаних податкових накладних критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв №567. Натомість, підпункт 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію або критеріїв, якщо їх виявлено два.

Так, пункт 6 Критеріїв оцінки ступня ризиків Наказу №567 містить у собі визначення двох різних критеріїв: Моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 разу більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеного у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі.

Таким чином, контролюючий орган був зобов`язаний у Квитанціях чітко вказати на конкретний вид критерію, який встановлений пунктом 6 Критеріїв №567.

Суд зазначає, що визначення фіскальним органом у Квитанції конкретного критерію ризику прямо впливає на можливість надання в подальшому платником податків відповідних документів, перелік яких міститься у Наказі №567 Вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі іменується Вичерпний перелік документів).

Так, відповідно до пункту 1 Вичерпного переліку документів Наказу № 567, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13.06.2017 №567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

З аналізу даних норм законодавства вбачається, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання ПН/РК прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків у Квитанції.

Також, зі змісту Квитанції від 30.11.2017 № вбачається, що контролюючим органом запропоновано платнику податків надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Таким чином, у Квитанції контролюючим органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв №567), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом №567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику).

У відповідності до підпункту 201.16.2 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (чинного на момент формування податкових накладних), письмові пояснення та/або копії документів, зазначені у підпункті в підпункту 201.16.1 цього пункту, платник податку має право подати до контролюючого органу за основним місцем обліку такого платника податку протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у такій податковій накладній/розрахунку коригування. Такі документи передаються контролюючим органом за основним місцем обліку платника податку не пізніше наступного робочого дня з дня їх отримання до комісії центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику (підпункт 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України).

Зазначена комісія приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 Податкового кодексу України.

У порядку визначеному підпунктом 201.16.2 пункту 201.6 статті 201 Податкового кодексу України (чинного на момент формування податкових накладних), позивачем були надані контролюючому органу копії усіх належних документів та пояснення по господарських операціях до податкової накладної від 11.10.2017 №4 для направлення для Комісії ДФС України.

Проте, такі документи безпідставно не взяті до уваги контролюючим органом.

Суд зазначає, що оскаржуване рішення від 30.08.2018 №899762/39765178про відмову в реєстрації поданої позивачем податкової накладної від 11.10.2017 №4 містить інформацію щодо причин та підстав для її прийняття: Надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства. Разом з тим, у графі додаткова інформація щодо ненадання платником податків копій документів, контролюючим органом зазначено: «Платником не надано копії документів на підтвердження транспортування товару від постачальників, та копії документів щодо підтвердження відповідності продукції».

При цьому, суд не бере до уваги на зазначене співвідповідачем у графі «Додаткова інформація», а саме: «Платником не надано копії документів на підтвердження транспортування товару від постачальників, та копії документів щодо підтвердження відповідності продукції», оскільки у письмових поясненнях позивачем було надано таку інформацію до яких долучено відповідні документи (т.1 а.с.115-116, 131-168).

Так, згідно з вказаними поясненнями:1) Ривал (розлив в 5 л каністрах) був придбаний у постійного постачальника ТОВ «Караван» (), про що свідчать наступні документи: договір поставки №648/05-17к від 29.05.2017, видаткова накладна №КН-0000943 від 14.09.2017, у кількості 20л., по рахунку №КН-0000740 від 14.09.2017, сплачено повністю 14.09.2017 у сумі 2004,00грн, платіжне доручення №618. Державна реєстрація продукту підтверджується відповідним посвідченням. Товар був доставлений з м. Запоріжжя до пункту розвантаження в м. Сєверодонецьк, Луганської області транспортною компанією «Нова Пошта» 12.10.2017, ЕН-3672. На місті розвантаження був присутній менеджер зі збуту ОСОБА_1 та директор ТОВ «СХІДЗАХІДАГРО» Дроздович В.В., який і прийняв товар в указаній кількості. Товар зберігається в складському приміщенні Луганська обл., м. Кремінна, вул. Вокзальна, буд.10, та 13.10.2017 був відвантажений ФГ «СТЕПОВЕ» у кількості 15л. Відповідно до п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «Караван» реєструвало податкову накладну №31 від 14.09.2017; 2) протруйник Ларімар (каністра 5л) УКТ ЗЕД , був придбаний у постачальника ТОВ «Агріклаб» (код за ), про що свідчать наступні документи: договір поставки №100/2016 АК від 21.04.2016, видаткова накладна №АК-2126 від 24.10.2016 у кількості 80л на суму 24643,20грн (в т.ч. ПДВ 4107,20грн), №АК-1219 від 29.03.2017 у кількості 15л на суму 4620,60грн (в т.ч. ПДВ 770,10грн), по рахунку №АК-2342 від 24.10.2016 сплачено повністю 24.10.2016у сумі 35424,60 грн, платіжне доручення № 268 (копія надається). Товар був поставлений до пункту розвантаження в м. Кремінна, Луганської області транспортною компанією «Нова Пошта» ЕН-2. Відповідно до п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України ТОВ «АГРІКЛАБ» зареєструвало наступні податкові накладні: №174 від 24.10.2016 на суму 24643,20грн (в т.ч. ПДВ 4107,20грн) та №184 від 24.10.2016 на суму 10781,40грн (в т.ч. ПДВ 1796,90грн). Якість товару підтверджується відповідним сертифікатом.

Таким чином, у оспорюваному рішенні не зазначено конкретних документів, яких не вистачає для реєстрації податкової накладної в ЄДРПН, адже, як встановлено судом, позивачем подано необхідні документи та відповідні пояснення, які засвідчують факт здійснення господарських операцій за податковою накладною, у реєстрації якої відмовлено.

Також, суд зазначає, що оскаржуване рішення від 30.08.2018 № 899762/39765178 винесене вже за час дії постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних» від 21.02.2018 № 117, якою затверджено: Порядок зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок №117); Порядок роботи комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації; Порядок розгляду скарг на рішення комісій, які приймають рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації.

В силу вимог пункту 21 Порядку №117, підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

Відповідно до пункту 15 Порядку №117, письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 14 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній / розрахунку коригування.

Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складені на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображені однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з УКТЗЕД або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг).

Таким чином, надані позивачем документи та пояснення були цілком достатніми для прийняття Комісією ГУ ДФС в Рівненській області рішення про реєстрацію податкової накладної від 11.10.2017 № 4 в ЄРПН.

Відтак, оскаржуване рішення від 30.08.2018 №899762/39765178 про відмову у реєстрації вищевказаної податкової накладної в ЄРПН, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну від 11.10.2017 № 4 в ЄРПН, суд зазначає наступне.

Відповідно до пунктів 2, 10 часини 2 статті 245 КАС України, у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Згідно з пунктом 28 Порядку № 117, податкова накладна / розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийнято та набрало чинності рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; протягом п`яти робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить менше 30 млн. гривень; протягом семи робочих днів не прийнято та/або не зареєстровано в окремому Реєстрі податкових накладних / розрахунків коригування, реєстрація яких зупинена, комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі щодо платників податку, у яких обсяг постачання, зазначений в податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі в поточному місяці, з урахуванням поданих податкової накладної / розрахунку коригування на реєстрацію в Реєстрі, становить більше 30 млн. гривень включно.

Тобто, Порядком № 117 передбачено випадок коли податкові накладні реєструється в ЄРПН набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Проте, дана норма містить припис, що податкові накладні реєструється у день настання події набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Тобто, навіть за умови визнання судом протиправним рішення фіскального органу про відмову у реєстрації податкових накладних в ЄРПН, такі податкові накладні підлягатимуть реєстрації у день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію ПН / РК в Реєстрі. Тобто, у даному випадку матиме місце значний проміжок часу між датою, коли податкові накладні повинні були б бути зареєстровані (оскільки судом визнано протиправною відмову в реєстрації), та датою коли рішення суду набуде законної сили.

Разом з тим, відповідно до пункту 20 Порядку № 1246, у разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Тобто, Порядок №117 визначає день реєстрації ПН день набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі; а Порядок №1246 визначає два варіанти: день реєстрації ПН день набрання законної сили рішенням суду, або день зазначений в такому рішенні.

Відповідно до абзацу 22 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, відсутність факту реєстрації платником податку продавцем товарів/послуг податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних не дає права покупцю на включення сум податку на додану вартість до податкового кредиту та не звільняє продавця від обов`язку включення суми податку на додану вартість, вказаної в податковій накладній, до суми податкових зобов`язань за відповідний звітний період.

Таким чином, з метою уникнення будь-яких негативних наслідків для платника податків щодо права на формування податкового кредиту, суд дійшов висновку про необхідність зобов`язання відповідача провести реєстрацію податкової накладної від 11.10.2017 № 4 в ЄРПН у день її подання платником податків.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенство права.

Принцип верховенства права сформувався як інструмент протидії свавіллю держави, що виявляється в діях її органів як у цілому, так і окремих із них. Верховенство права - це розуміння того, що верховна влада, держава та її посадові особи мають обмежуватися законом.

У судовому рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олссон проти Швеції» від 24 березня 1988 року (скарга №10465/83) зазначено, що серед вимог, які суд визначив як такі, що випливають з фрази «передбачено законом», є наступні: будь-яка норма не може вважатися «законом», якщо вона не сформульована з достатньою точністю так, щоб громадянин самостійно або, якщо знадобиться, з професійною допомогою міг передбачити з часткою ймовірності, яка може вважатися розумною в даних обставинах, наслідки, які може спричинити за собою конкретну дію; фраза «передбачено законом» не просто відсилає до внутрішнього права, але має на увазі і якість закону, вимагаючи, щоб останній відповідав принципу верховенства права. У внутрішньому праві повинні існувати певні заходи захисту проти свавільного втручання публічної влади у здійснення прав; закон, який передбачає дискреційні повноваження, сам по собі не є несумісним з вимогами передбачуваності за умови, що дискреційні повноваження та спосіб їх здійснення вказані з достатньою ясністю для того, щоб з урахуванням правомірності мети зазначених заходів забезпечити індивіду належний захист від свавільного втручання влади. Крім того, згідно п. 65 вказаного рішення Суду, втручання повинно бути зумовлено досягненням правомірної цілі.

Також Європейський суд з прав людини вказує, що у відповідності зі сформованою практикою Суду, під поняттям необхідності мається на увазі, що втручання відповідає якій-небудь нагальній суспільній потребі і що воно пропорційно законній меті. При визначенні того, чи є втручання «необхідним у демократичному суспільстві», Суд враховує, що за державами - учасницями Конвенції залишається певна свобода розсуду.

Європейський суд з прав людини у п.50 рішення від 13 січня 2011 у справі «Чуйкіна проти України» (заява №28924/04) констатував: «що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює «право на суд», в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів (див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» (Golder v. theUnitedKingdom), пп.28 36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє усіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені (див. рішення у справах «Мултіплекс проти Хорватії» (Multiplex v. Croatia), заява №58112/00, п. 45, від 10 липня 2003 року, та «Кутіч проти Хорватії» (Kutic v. Croatia), заява №48778/99, п. 25, ECHR 2002-II).

На підставі зазначеного, а також з огляду на ту обставину, що відповідачем та співвідповідачем будь-які підставні та правомірні зауваження до поданих позивачем документів не висловлено, суд вважає, що порушені права позивача підлягають захисту шляхом визнання протиправним рішення від 30.08.2018 № 899762/39765178 та зобов`язання Державної фіскальної служби України зареєструвати податкову накладну від 11.10.2017 № 4 в ЄРПН.

Суд також зауважує, що рішення суду має бути не тільки законним та обґрунтованим, воно повинно бути ще й ефективним у захисті порушених прав, свобод та інтересів, а тому вважає, що покладання на відповідача, як на єдину уповноважену на такі дії особу, обов`язку зареєструвати вищевказану податкову накладну в ЄРПН, не вважатиметься втручанням у його дискреційні повноваження.

Зазначене також узгоджується з передбаченим пунктом 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод правом особи на доступ до суду, що, зокрема, включає такий аспект, як право на розгляд справи судом із «повною юрисдикцією», тобто судом, що має достатні та ефективні повноваження щодо: повторної (після адміністративного органу) оцінки доказів; встановлення обставин, які були підставою для прийняття оскарженого адміністративного рішення; належного поновлення прав особи за результатами розгляду справи по суті (п.70 рішення Європейського суду з прав людини від 28.06.1990 у справі «Обермейєр проти Австрії»; п.155 рішення Європейського суду з прав людини від 04.03.2014 у справі «Гранд Стівенс проти Італії»).

Щодо позовних вимог про визнання протиправним та скасування рішення від 24.09.2018 № 925828/39765178, зобов`язання відповідача зареєструвати податкову накладку позивача № 19 від 10.10.2017 в ЄРПН, суд зазначає наступне.

При здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою (п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України).

Згідно з п.201.7 ст.201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Відповідно до положень абзацу 11 пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних має бути здійснена протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, відображених у відповідних податкових накладних та/або розрахунках коригування. У разі порушення цього терміну застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу України встановлено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Таким чином, податкова накладна має бути зареєстрована у Єдиному реєстрі, податкових накладних протягом 15 календарних днів, наступних за датою виникнення податкових зобов`язань, а саме з настанням однієї із подій: або зарахування коштів на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, або відвантаження поставленого товару.

Тобто, обов`язок скласти та зареєструвати податкову накладну виникає з моменту виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а податкові зобов`язання з податку на додану вартість виникають при здійсненні господарської операції, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, за правилом «першої події».

Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки товару від 02.10.2017 №2/10-2017 позивачем здійснено поставку товару покупцю, ФГ «СТЕПОВЕ», на загальну суму 8820,00грн (у тому числі ПДВ в сумі 1470,00грн), який відправлено транспортною компанією «Нова Пошта» 10.10.2017 та виставлено покупця рахунок на оплату від 10.10.2017 №80 (т.1 а.с.135). Вказаний товар отриманий покупцем лише 13.10.2017 та виписано позивачу видаткову накладну від 13.10.2017 № 93 (т.1 а.с.136). Разом з тим, оплата товару здійснена покупцем 11.10.2017, що підтверджується платіжним дорученням контрагента позивача від 11.10.2017 № 133 на зазначену суму та звітом про дебетові та кредитові операції на рахунку ТОВ «СХІДЗАХІДАГРО» за 11.10.2017 (т.1 а.с.137-138).

Таким чином, обов`язок скласти та зареєструвати в ЄРПН податкову накладну щодо вказаної господарської операції виник у позивача 11.10.2017, оскільки за правилом «першої події» господарська операція, яка є об`єктом оподаткування податком на додану вартість, здійснена при оплаті товару покупцем.

При цьому, 10.10.2017 між ТОВ «СХІДЗАХІДАГРО» та ФГ «СТЕПОВЕ» жодних господарських операцій не відбувалось.

Оскільки поставка товару за договором від 02.10.2017 № 2/10-2017 відбулася лише 11.10.2017, то відповідно і обов`язок щодо складання та реєстрації в ЄРПН податкової накладної у постачальника за такою господарською операцією не може виникнути раніше вказаної дати.

Крім того, позивачем була складена правильна податкова накладна від 11.10.2017 № 4 з аналогічними показниками щодо асортименту, кількості, вартості товару та сумами ПДВ.

Відтак, податкова накладна від 10.10.2017 № 19 складена та надіслана для реєстрації в ЄРПН помилково, без проведення жодної оподатковуваної податком на додану вартість операції, адже помилково виписана по даті надіслання товару на адресу покупця, а не за правилом «першої події».

Водночас, помилково виписана податкова накладна від 10.10.2017 № 19 була заблокована контролюючим органом шляхом зупинення її реєстрації в ЄРПН в порядку, визначеному п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України.

У випадку якщо податкова накладна виписана помилково, її реєстрація зупинена, а для відновлення її реєстрації платник податків не має можливості надати будь-які додаткові документи чи пояснення на підтвердження правомірності формування такої податкової накладної, платник не зобов`язаний вчиняти дії для її розблокування.

Проте, блокування такої податкової накладної не зупиняє дії впливу її сум на показник SНаклОтр та показник SПеревищ, що, в свою чергу, впливає на ліміт суми у системі електронного адміністрування ПДВ, на яку позивач має право зареєструвати податкові накладні.

Згідно з підпунктом «б» пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, дата виписування податкової накладної належить до обов`язкових реквізитів податкової накладної.

Відповідно до пункту 21 Порядку заповнення податкової накладної (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 №1307, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 26.01.2016 за №137/28267 (далі Порядок №1307), не допускається виправлення даних щодо дати складання податкової накладної та її порядкового номеру.

Таким чином, на момент виникнення спірних правовідносин, механізму відкликання чи розблокування помилково виписаної податкової накладної податкове законодавство не передбачало.

Однак, на момент звернення позивача до суду з даним позовом до Порядку № 1307 було внесено зміни, зокрема, пункт 24 викладено у наступній редакції.

У разі реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних двох і більше податкових накладних, складених на одну операцію з постачання товарів/послуг, постачальник (продавець) складає розрахунок(ки) коригування до податкової(их) накладної(их), зайво складеної(их) на операцію, за якою в Єдиному реєстрі податкових накладних вже зареєстрована податкова накладна, у такому порядку:

у верхній лівій частині розрахунку коригування у графі «Не підлягає наданню отримувачу (покупцю) з причин» зазначається тип причини 20, при цьому позначка «х» не проставляється;

у заголовній частині розрахунку коригування у полі «до податкової накладної» зазначаються дата і номер податкової накладної, зайво складеної на операцію, за якою в Єдиному реєстрі податкових накладних вже зареєстрована податкова накладна;

в інформаційному полі «Інформаційні дані щодо складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної» розрахунку коригування зазначаються дані щодо податкової накладної, правильно складеної та зареєстрованої в Єдиному реєстрі податкових накладних;

в інформаційному полі «Інформаційні дані щодо складеного та зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунку коригування до податкової накладної, зайво складеної на операцію, за якою в Єдиному реєстрі податкових накладних вже зареєстрована податкова накладна» розрахунку коригування зазначаються дані щодо розрахунку коригування, складеного до зайво складеної податкової накладної, яка зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних. Зазначене поле не заповнюється, якщо такий розрахунок коригування не складався.

При цьому, розрахунок коригування, особливості складання якого визначені у цьому пункті, складається окремо до кожної податкової накладної, зайво складеної на операцію, за якою в Єдиному реєстрі податкових накладних вже зареєстрована податкова накладна, у тому числі до податкової накладної, що не надається отримувачу (покупцю).

Згідно з абзацом 6 пункту 192.1 статті 192 Податкового кодексу України, розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг.

Відтак, на момент звернення позивача до суду з даним позовом чинним законодавством врегульовано питання внесення коригування до помилково виписаної податкової накладної шляхом формування відповідно розрахунку коригування. При цьому, податкове законодавство не встановлює жодних строків складання розрахунку коригування до помилково виписаної податкової накладної.

Однак, реєстрація такого розрахунку в ЄРПН неможлива без реєстрації податкової накладної, до якої вносяться виправлення.

Крім того, у наданих контролюючому органу письмових поясненнях позивач зазначав про помилковість формування податкової накладної від 10.10.2017 № 19 та намір внесення коригувань до неї.

З огляду на викладене, суд вважає, що наявність оспорюваного рішення контролюючого органу від 24.09.2018 № 925828/39765178 порушує право позивача на коригування самостійно виявленої помилки у первинних документах. Відтак, таке рішення підлягає скасуванню, а порушене право відновленню, шляхом зобов`язання відповідача зареєструвати податкову накладку від 10.10.2017 № 19 в ЄРПН.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з пп.21.1.1 п.21.1 ст.21 ПК України, посадові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відповідачами не доведено правомірності оскаржуваного рішення в порядку статті 77 КАС України, а відтак, заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, судовий збір, сплачений позивачем у сумі 1762грн згідно платіжного доручення № 1288 від 04.12.2018,належить йому до відшкодування в повному обсязі за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДФС у Рівненській області, оскільки саме рішення останнього призвели до виникнення порушення права позивача та зумовили звернення з позовом до суду.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління ДФС у Рівненській області від 30 серпня 2018 року № 899782/39765178 та від 24 вересня 2018 року № 925828/39765178 про відмову в реєстрації податкових накладних Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДЗАХІДАГРО" від 11 жовтня 2017 року № 4 та від 10 жовтня 2017 № 19, відповідно, в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати податкові накладні Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДЗАХІДАГРО" від 11 жовтня 2017 року № 4 та від 10 жовтня 2017 № 19 в Єдиному реєстрі податкових накладних днем їх подання.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СХІДЗАХІДАГРО" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Рівненській області судовий збір в сумі 1762грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві грн. 00 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

1) позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "СХІДЗАХІДАГРО" (35650, Рівненська обл., Дубенський р-н, с. Довге Поле, вул. Центральна, 38, );

2) відповідач - Державна фіскальна служба України (04053, м. Київ, Львівська площа, 8, );

3) співвідповідач - Головне управління ДФС у Рівненській області (33023, Рівненська обл., м. Рівне, вул. Відінська, 12, ).

Повний текст рішення складений 31 травня 2019 року.

Суддя Комшелюк Т.О.