Справа № 322/484/19
Суддя: Шиш А. Б.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 322/484/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Оверченка Руслана Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Оверченка Р.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, в якому просив визнати дії інспектора Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Оверченка Р.В. протиправними та скасувати винесену ним постанову, серії ДПО18 № 525733 від 18 квітня 2019 року, про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, провадження у справі закрити за відсутності події адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 18 квітня 2019 року, о 12 годині 35 хвилин, його зупинив інспектор Пологівської роти патрульної поліції старший сержант Оверченко Р.В. на трасі Запоріжжя - Донецьк, біля АЗС "Укрнафта". Відносно нього була складена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 525733 за ч. 1 ст. 121 КУпАП, і накладено штраф в розмірі 340 гривень, за відсутність на автомобілі бризковиків.

Позивач вважає дії інспектора неправомірними і незаконними, так як під час зупинки була названа інша причина, ніж за яку виписано штраф, йому не була надана можливість, згідно ст. 268 КУпАП, перед складанням постанови, подати докази, надати пояснення, клопотання.

Згідно пункту 10 розділу XIV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, заповнення в письмовій формі протоколів про адміністративні правопорушення, постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, тимчасових дозволів здійснюється чорнилом (пастою) чорного або синього кольору. Записи здійснюються розбірливим почерком, а прізвище, ім`я, по батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, її місце проживання (перебування), місце роботи, а також посада, спеціальне звання та прізвище, ім`я, по батькові поліцейського записуються друкованими літерами.

Жодних друкованих літер в постанові немає, прізвище інспектора не читається.

Постановляюча частина постанови виписана інспектором не на його прізвище, а на прізвище ОСОБА_1 , а він по посвідченню водія ОСОБА_1 .

На місці вчинення правопорушення інспектор вказав 30-й кілометр траси Запоріжжя - Донецьк, що, згідно розділу І пункт 3 четвертому абзацу вищевказаної інструкції де сталим орієнтиром може бути дорожній знак 5.60 "Кілометровий знак". Але кілометрові знаки в цій зоні відсутні в одну і другу сторону на відстань не менше п`яти кілометрів, тому о 12 годині 35 хвилин він на 30 кілометрі даної траси не знаходився.

Згідно статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Реквізити в квитанції не зазначені.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що постанова від 18 квітня 2019 року серії ДПО18 № 525733 по справі про адміністративне правопорушення відносно нього є незаконною, необґрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Ухвалою судді від 26 квітня 2019 року відкрито провадження по даній справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідач, будучі належним чином повідомлений про розгляд справи у суді, правом на подання відзиву не скористався, у зв`язку з чим справа розглянута та вирішена судом на підставі наявних у ній матеріалів.

Вивчивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків.

Матеріалами справи встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ДПО18 № 525733 від 18 квітня 2019 року, винесеною інспектором Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Оверченком Р.В., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу, в сумі 340 гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 18 квітня 2019 року, о 12 годині 35 хвилин, на 30 км. автодороги Запоріжжя - Донецьк, керував автомобілем ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_1 , на якому були відсутні бризковики, чим порушив п.п. е п. 31.4.7 ПДР України.

ОСОБА_1 факт вчинення ним вказаного у оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення не заперечує.

Незгода позивача із оскаржуваною постановою фактично зводиться до різних причин зупинки його автомобіля та накладеного стягнення, не надання інспектором можливості надати докази, пояснення та клопотання, викладення постанови не друкованими, а прописними літерами, не розбірливим написанням прізвища інспектора в постанові, не правильним написанням прізвища позивача, вчинення інкримінованого йому правопорушення на іншій ділянці дороги, а ніж зазначена у оскаржуваній постанові, відсутність у оскаржуваній постанові реквізитів для оплати штрафу.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином законодавством на відповідача покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності. Доказування інших обставин, на яких ґрунтуються вимоги позивача, покладаються саме на позивача.

Статтею 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності.

Суд зазначає, що посилаючись на те, що причина зупинки інспектором автомобіля позивача, та порушення, за яке на позивача накладене стягнення є різними, позивач не конкретизує, за яке саме порушення правил дорожнього руху його було зупинено, а також не зазначає про відсутність законних підстав для його зупинки.

Посилаючись на не надання інспектором можливості позивачу подати докази, пояснення та клопотання, а також на вчинення інкримінованого позивачу правопорушення на іншій ділянці дороги, а ніж зазначена у оскаржуваній постанові, позивач не навів доказів того, що він мав намір подати докази, пояснення, а також заявити клопотання, а також доказів, які б підтверджували місце вчинення правопорушення, або його відсутність у вказаних у оскаржуваній постанові часі та місці.

Викладення постанови не друкованими, а прописними літерами, а також відсутність у оскаржуваній постанові реквізитів для оплати штрафу, не тягне за собою визнання постанови незаконною та її скасування.

Не розбірливе написання у оскаржуваній постанові прізвища інспектора спростоване самим позивачем, яким, у адміністративному позові, зазначено відповідачем саме інспектора, і зазначено його прізвище, ім`я та по батькові.

Що стосується помилки у написанні прізвища позивача, то суд зазначає, що така помилка також не тягне за собою визнання постанови незаконною та її скасування, оскільки інспектор не позбавлений права винести постанову про уточнення анкетних даних особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності.

Враховуючи фактичні обставини справи, суд доходить висновку, що відповідачем в повній мірі дотримано вимоги статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, спірна постанова за змістом відповідає вимогам статі 238 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в тому числі щодо викладення суті вчиненого порушення; спірна постанова складена у відповідності до вимог статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З огляду на викладене, позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. 9, 72 - 77, 242, 243 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області Оверченка Руслана Володимировича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та закриття провадження у справі відмовити.

Постанова може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Постанова складена 03 червня 2019 року.

Суддя А.Б.Шиш