Справа № 366/964/19
Суддя: Слободян Н. П.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/366/19/2019
Справа №366/964/19
Рішення

Іменем України

27 травня 2019 р. Іванківський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді Слободян Н.П.

при секретарі Мартовицькій Н.Є.

за участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Машини Т.В .

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в смт. Іванків адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Іванківського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він за походженням українець і більшу частину свого життя ( 34 з 53 років) прожив на території України в с. Рагівка Поліського району Київської області. При в"їзді на територію України у травні 2004 року, жоден із державних органів України не повідомляв йому про термін протягом якого він, уродженець с. Рагівка Поліського району Київської області, мав покинути Україну.

В умовах п"ятирічного збройного конфлікту між Україною та Російською Федерацією, на території останньої поширились систематичні порушення прав людини, які загрожують здоров"ю, безпеці та свободі осіб української національності.

Посилаючись на численні джерела інформації щодо переслідування громадян української національності, позивач зазначив, що ці обставини свідчать про наявність загрози життю, здоров`ю, безпеці та свободі внаслідок загальнопоширеного насильства та збройного конфлікту, що, відповідно до ст. 31 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», робить протиправним будь-які рішення щодо примусового повернення або видворення до цієї країни.

Рішенням № 4 від 05.04.2019 головного спеціаліста Іванківського РВ ЦМУ ДМС у м.Києві та Київській області Данчеєвої М.О., затвердженим 05.04.2019 заступником начальника Іванківського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина Росії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов"язано його покинути територію України в термін до 04.05.2019.

Це рішення позивач просить суд визнати протиправним і скасувати його.

Позивач у судовому засіданні позов підтримав і суду пояснив, що він народився в с. Рагівка Поліського району Київської області та проживав там до 1985 року. З 1985 року по 2004 рік проживав на території Російської Федерації. У травні 2004 року прибув в Україну з метою догляду за батьками похилого віку і з того часу постійно проживає на території України. Для оформлення всіх необхідних документів не мав коштів, а зараз боїться повертатися на територію Росії, оскільки переймається за своє життя та життя своїх близьких, які проживають на території Російської Федерації. Побоювання викликане тим, що з початку війни між Україною та Російською Федерацією він телефонував своїй дочці, яка там проживає, і вона попросила не телефонувати, так як боїться переслідування.

Представник позивача в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, та просив скасувати рішення головного спеціаліста Іванківського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Данчеєвої М.О. про примусове повернення до країни походження або третьої країни громадянина Росії ОСОБА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він 15 років постійно проживає на території України, народився в Україні, на даний час через збройний конфлікт між Україною та Російською Федерацією позивач побоюється за своє життя та за життя і свободу своїх близьких родичів, які проживають на території Російської Федерації та просять не виходити на контакт з ними, щоб уникнути переслідувань.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила і суду пояснила, що 05.04.2019 до Іванківського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області надійшло обґрунтоване звернення Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області про прийняття рішення про примусове повернення громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 , який був виявлений та доставлений під час проведення профілактичних заходів під умовною назвою «Мігрант». ОСОБА_1 порушив законодавство України про правовий статус іноземців, а саме: з травня 2004 року проживає без документів на право проживання в Україні. За порушення правил перебування іноземних громадян на території України, ОСОБА_1 неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП.

Вислухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що у травні 2004 року ОСОБА_1 прибув в Україну через пункт пропуску «Виступовичі» по паспорту серії № НОМЕР_1 , про що зокрема свідчить відповідна відмітка у ньому. Термін перебування його в Україні закінчився.

05.04.2019 Іванківським ВР ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області відносно ОСОБА_1 складено протокол ПР ЦМУ № 000460 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.203 КУпАП.

Цього ж дня винесено постанову серії ПН ЦМУ № 000460 про притягнення його до відповідальності за ст. 203 ч. 1 КупАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Окрім цього рішенням № 4 від 05.04.2019 головного спеціаліста Іванківського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Данчеєвої М.О., затвердженим 05.04.2019 заступником начальника Іванківського РВ ЦМУ ЖМС у м. Києві та Київській області, вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина Росії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов"язано його покинути територію України в термін до 04.05.2019.

На даний час ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою Рагівської сільської ради № 155 від 20.04.2019. Доглядав за своєю матір"ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ніде не працює.

Відповідно до відмітки у паспорті громадянина Російської Федерації ОСОБА_1 є військовозобов"язаним.

Спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», який визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Пунктом 7 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах, - іноземці та особи без громадянства, які в установленому законодавством чи міжнародним договором України порядку в`їхали в Україну та постійно або тимчасово проживають на її території, або тимчасово перебувають в Україні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є громадянином Російської Федерації.

Відповідно до частини 1 ст. 26 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції.

Статтею 31 Закону України«Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» встановлено що іноземець або особа без громадянства не можуть бути примусово повернуті чи примусово видворені або видані чи передані до країн:

- де їх життю або свободі загрожуватиме небезпека за ознаками раси, віросповідання, національності, громадянства (підданства), належності до певної соціальної групи або політичних переконань;

- де їм загрожує смертна кара або страта, катування, жорстоке, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження чи покарання;

- де їх життю або здоров`ю, безпеці або свободі загрожує небезпека внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини, або природного чи техногенного лиха, або відсутності медичного лікування чи догляду, який забезпечує життя;

- де їм загрожує видворення або примусове повернення до країн, де можуть виникнути зазначені випадки.

Згідно Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 353/271/150 від 23 квітня 2012 року та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 21 травня 2012 року за № 806/21119, контроль за дотриманням іноземцями та особами без громадянства вимог законодавства здійснюють в межах своєї компетенції територіальні підрозділи Державної міграційної служби України, до повноважень яких віднесено прийняття рішень про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, їх документування та здійснення заходів з безпосереднього примусового повернення та примусового видворення за межі України.

Згідно роз`яснень, викладених у п.26 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду від 25 червня 2009 року № 1 "Про судову практику розгляду спорів щодо статусу біженця та особи, яка потребує додаткового або тимчасового захисту, примусового повернення і примусового видворення іноземця чи особи без громадянства з України та спорів, пов`язаних із перебуванням іноземця та особи без громадянства в Україні" іноземець та особа без громадянства можуть бути примусово видворенні за межі України з підстав та в порядку, що визначені статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства".

На думку суду, позивач надав докази того, що приймаючи рішення про примусове повернення його до Російської Федерації Іванківським РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області не була розглянута вся належна інформація, яка їм доступна, та вони не переконалися в тому, що примусове повернення не буде означати для відповідача реальної загрози бути підданим катуванню, нелюдському або принизливому поводженню чи покаранню, або наражатиметься на небезпеку внаслідок загальнопоширеного насильства в ситуаціях міжнародного або внутрішнього збройного конфлікту чи систематичного порушення прав людини.

На думку суду побоювання позивача стати жертвою переслідувань є обґрунтованими, оскільки він народився на території України, за національністю є українцем, понад 15 років постійно проживає на території України, в умовах агресії Російської Федерації на території України є військовозобов"язаним держави-агресора.

При цьому "побоювання стати жертвою переслідувань" складається із суб`єктивної та об`єктивної сторін. Суб`єктивна сторона полягає у наявності в особи "побоювання". "Побоювання" є оціночним судженням, яке свідчить про психологічну оцінку особою ситуації, що склалася навколо неї.

Об`єктивна сторона пов`язана з наявністю обґрунтованого побоювання переслідування і означає наявність фактичних доказів того, що ці побоювання є реальними. Факти обґрунтованості побоювань переслідування (загальна інформація по країні походження) можуть отримуватись з різних достовірних джерел інформації, наприклад, з публікацій у засобах масової інформації, з повідомлень національних чи міжнародних неурядових правозахисних організацій, із звітів Міністерства закордонних справ тощо.

За таких обставин, суд вважає, що формальне ставлення з боку відповідача до перевірки усіх обставин, викладених позивачем, не прийняття до уваги важливої та достовірної інформації, призвело до прийняття протиправного рішення щодо примусового повернення позивача до країни походження (Російська Федерація).

Керуючись статтею 22 Конституції України, статтями 243, 244, 245, 246, 250, 288 КАС України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», суд,

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до Іванківського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області про визнання протиправним та скасування рішення про примусове повернення до країни походження - задовольнити.

Скасувати рішення головного спеціаліста Іванківського РВ ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області Данчеєвої М.О. № 4 від 05.04.2019 про примусове повернення ОСОБА_1 . з України до Російської Федерації.

Рішення може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів їх дня його проголошення.

Суддя Н.П.Слободян