Справа № 206/2364/18 (2-а/206/44/18)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 травня 2019 року м. Дніпросправа № 206/2364/18 (2-а/206/44/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2018р. у справі №206/2364/18 (2-а/206/44/18)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Інспектора 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції Паливоди Анни-Яни Зурабівни скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

03.05.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до інспектора 4 роти 4 батальйону Управління патрульної поліції Дніпропетровської області лейтенанта поліції Паливода А-Я. З. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. /а.с. 1-6/

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 03.05.2018р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №206/2364/18 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 11/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що 24.04.2018р. він, керуючи автомобілем «Renaut Kangoo», держномер НОМЕР_1 , рухався по трасі М04 де приблизно о 15 годин 08 хвилин його було зупинено працівником поліції, який представився - інспектор поліції 4 роти 4 батальйону УПП Дніпропетровської області Паливода А-Я.З., який після зупинки повідомив його, що виконуючи поворот ліворуч ,він перетнув розділювальну смугу 1.1, що є порушенням п. 34 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП, він відразу повідомив працівника поліції, що не порушував правил дорожнього руху та на міг їх порушити з огляду на те, що він не виконував поворот ліворуч та рухався по трасі М04 на якій смуги руху розділені відбійником, тому він не міг перетнути розділювальну смугу 1.1, але незважаючи на його заперечення працівник поліції відразу, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, розглянув справу та прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №375079 від 24.04.2018р. , якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, але він не погоджується з таким рішенням відповідача, оскільки він не вчиняв такого правопорушення, відповідачем це рішення прийнято з порушенням встановлених чинним законодавством правил розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідачем не було опитано свідків, позбавлено його права на захист, а також у відповідача відсутні будь-які належні докази на підтвердження вчинення ним такого правопорушення, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність прийнятого відповідачем рішення, тому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №375079 від 24.04.2018р. про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2018р. у справі №206/2364/18 (2-а/206/44/18) позовні вимоги задоволено, постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №375079 від 24.04.2018р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн. скасовано, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 - закрито. (суддя Сухоруков А.О.) /а.с. 31-32/.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, який не брав участі у розгляді цієї адміністративної справи судом першої інстанції, але вважає, що рішення у цій справі стосується його прав та інтересів, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу /а.с.37-46/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 25.07.2018р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

20.05.2019р. адміністративна справа №206/2364/18 (2-а/206/44/18), разом з вищезазначеною апеляційною скаргою, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду та були передані судді-доповідачу / а.с 52,53/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 21.05.2019р. у справі №206/2364/18 (2-а/206/44/18) Департаменту патрульної поліції Національної поліції України поновлено строк апеляційного оскарження рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2018р. у справі №206/2364/18 (2-а/206/44/18) і відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 25.07.2018р. у цій справі /а.с. 54/, та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 31.05.2019р. / а.с. 55/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб було повідомлено осіб, які беруть участь у розгляді справи / а.с. 56-59/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що 24.04.2018р. ОСОБА_1 , позивач у справі, керуючи автомобілем «Renaut Kangoo», держномер НОМЕР_1 , рухався по трасі М04 де приблизно о 15 годин 08 хвилин його було зупинено працівником поліції - інспектором поліції 4 роти 4 батальйону УПП Дніпропетровської області Паливода А-Я.З., який після зупинки повідомив його про те, що виконуючи поворот ліворуч, він перетнув розділювальну смугу 1.1, що є порушенням п. 34 Правил дорожнього руху (далі - ПДР) за яке передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 122 КУпАП та прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАА №375079 від 24.04.2018р. , якою до нього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, зазначені обставини підтверджуються копіює цієї постанови, яка була долучена до матеріалів справи /а.с.9/ і яка є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

При цьому під час розгляду справи встановлено, що позивач у справі відразу після його зупинки відповідачем повідомив працівника поліції, що не порушував правил дорожнього руху та на міг їх порушити з огляду на те, що він не виконував поворот ліворуч та рухався по трасі М04 на якій смуги руху розділені відбійником, тому він не міг перетнути розділювальну смугу 1.1.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України (далі - Правила), а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, також у випадках визначених законом поліція здійснює провадження у справах про адміністративне правопорушення і приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання ( п. 8 ч. 1 ст. 23 цього Закону) при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього ж Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Сукупний аналіз положень ст. ст. 251,283-284 КУпАП дає можливість зробити висновок про те, що ці норми чинного законодавства встановлюють певний перелік відомостей та даних, які підлягають обов`язковому зазначенню у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зміст постанови повинен відповідати вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, і до таких відомостей серед іншого віднесено зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, отже достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких може бути фото чи відеозапис.

Враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАА №375079 від 24.04.2018р., яка складена інспектором 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенантом поліції Паливода А-Я. З., який фактично у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, то, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення та дотримання встановленої чинним законодавством процедури (порядку) розгляду справи певної категорії, нормами чинного процесуального законодавства покладено саме на відповідача у справі.

Але відповідачем під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не було надано суду жодних належних письмових (аудіо, відео) доказів щодо правомірності прийняття ним оскаржуваного позивачем рішення / а.с. 28/.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та враховуючи норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, та ухвалено законне рішення про задоволення заявлених позивачем позовних вимог і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, тому колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 25.07.2018р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 25.07.2018р. у справі №206/2364/18 (2-а/206/44/18) - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана 31.05.2019р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко