Справа № 1440/2123/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1440/2123/18

Категорія: 112010200 Головуючий в 1 інстанції: Птичкіна В.В.
Місце ухвалення: м. Миколаїв
Дата складання повного тексту: 18.03.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів ОСОБА_1

Ступакової І.Г.

у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю, справа розглянута згідно п.1 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі ОМВК) про:

- визнання незаконними дії відповідача про проведення Розрахунку №1401 від 09 квітня 1998 року, в результаті якого у позивача було знято чотири роки вислуги військової служби, що в подальшому вплинуло на розмір його пенсійного забезпечення;

- зобов`язання відповідача надати ГУПФ України в Миколаївській області поновлений розрахунок вислуги років військової служби для виплати пенсії, для проведення донарахування і виплати позивачу своєчасно недоплаченої пенсії за минулий час з урахуванням визначеними чинними нормативно-правовими актами України.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що з 11 березня 1995 року він отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", при чому для обчислення її розміру відповідач врахував 27 повних років вислуги. У 1998 році ОВК здійснив новий розрахунок вислуги років позивача, в якому вказав кількість повних років вислуги - 23 (без врахування часу служби в Республіці Молдова). На думку позивача, у відповідача не було підстав для зменшення кількості років вислуги, і незаконні дії ОВК призвели до того, що з 1998 року ОСОБА_2 щомісяця отримував пенсію на 12% меншу, ніж мав отримувати.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України віл 02 листопада 2006 року №1522 "Про передачу органами Пенсійного фонду України функцій призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян", з 01 січня 2007 року пенсію позивачу виплачує Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі ГУПФ України в Миколаївській області). Після набрання чинності 23 грудня 2001 року Угодою між Кабінетом Міністрів України та Урядом Республіки Молдова про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, членів їх сімей та інші види соціального захисту таких осіб від 21 жовтня 2007 року (ратифікована Законом України від 19 жовтня 2011 року №3929-УІ, далі Угода), у 2012 році відповідач повідомив ГУПФ України в Миколаївській області про те, що для обчислення пенсії позивача необхідно брати до уваги первісний розрахунок вислуги років, що включає період служби в Республіці Молдова. Також МОВК повідомив, що, в зв`язку з проходженням позивачем військової служби у 2015-2016 роках, у 2017 році був підготовлений новий розрахунок вислуги років, до якого відповідач включив, зокрема, і спірний період. Крім того, як вказав відповідач, Угодою не передбачено проведення перерахунку раніше призначених пенсій.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року адміністративний позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОМВК ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код 08299180) залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- про порушення своїх прав,а саме обчисленням пенсії на підставі Розрахунок №1401 (який зроблено у 1998 році) апелянту стало відомо у березні 2018 року, після отримання листа МОВК від 15 березня 2018 року №12/1606;

- судом першої інстанції безпідставно не прийнято до уваги посилання на ч.3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", відповідно до якої перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

У відзиві МОВК на апеляційну скаргу вказується, що доводи апелянта є необґрунтованими, незаконними та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

Відповідно до складеного 29 листопада 1994 року у Республіці Молдова розрахунку №318 (далі Розрахунок №318), вислуга років позивача дорівнювала 27 років 1 місяць 21 день.

09 квітня 1998 року заступник начальника фінансового управління Південного оперативного командування підписав "Розрахунок №1401 вислуги років військовослужбовця на пенсію", відповідно до якого вислуга років позивача дорівнювала 23 роки 8 місяців 4 дні, при цьому календарний строк служби був вказаний з 08 травня 1978 року по 15 вересня 1992 року (далі Розрахунок №1401).

У Розрахунку №1401 відсутній календарний строк служби з 16 вересня 1992 року по 22 листопада 1994 року, а строк служби у пільговому обчисленні був зменшений на 1 рік 3 місяці 12 днів.

Листом від 14 лютого 2012 року №82 відповідач повідомив ГУПФ України в Миколаївській області про те, що "... для встановлення розміру пенсії ОСОБА_2 брати до уваги розрахунок вислуги років від 29 листопада 1994 року №318, який знаходиться в пенсійній справі ..." (а.с. 19).

Згідно з викладеним у позові, з 1998 року до 2017 року, незважаючи на його численні звернення до ГУПФ України в Миколаївській області, останнє нараховувало та виплачувало позивачу пенсію на підставі Розрахунку №2.

В зв`язку з тим, що позивач був призваний та проходив з 12 травня 2015 року по 12 липня 2016 року військову службу, 17 березня 2017 року начальник відділу соціального забезпечення та контролю соціальних виплат фінансово-економічного управління Командування Сухопутних Військ Збройних Сил України підписав розрахунок №11 вислуги років військовослужбовця на пенсію (а.с. 15), у якому календарний строк служби позивача (до призначення пенсії) та строк служби у пільговому обчисленні є тривалішими, ніж у Розрахунку №1.

Як вказано у "Розрахунку пенсії за вислугу років" від 06 липня 2017 року (а.с. 14), ГУПФ України в Миколаївській області з 01 серпня 2016 року встановило пенсію позивачу, виходячи з того, що вислуга складає 30 років.

Отже, з серпня 2016 року, при визначенні розміру пенсії, був врахований період служби позивача у Республіці Молдова.

До суду ОСОБА_2 звернувся з метою зобов`язання відповідача поновити право, що було порушено у 1998 році.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що наведені у заяві причини пропуску строку звернення до суду є неповажними, тому у відповідності до п.8 ч.1 ст. 240 КАС України є підстави для залишення позовної заяви без розгляду.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 122, 123, 240, 243, 248 КАС України, якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч.3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, правовий припис "в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого законом" означає, що позов має подаватися лише в тих межах часу, які встановлені законом. Крім того, можливість захисту прав та інтересів залежить від дотримання строків, встановлених на цей випадок законом.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Необхідно зазначити, що процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, що беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки.

Отже, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Початок шестимісячного строку визначено альтернативно - це день, коли особа дізналася, або повинна була дізнатись про порушення. Зазвичай ці два моменти збігаються, але це не обов`язково. Тому, при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Аналогічна правова позиція зазначена у постанові Верховного суду від 05 липня 2018 року у справі №810/384/17.

Отже, законодавством передбачено, що у разі, якщо особа не знала про порушення, але з певної дати повинна була про нього дізнатись, перебіг строку обчислюється саме з моменту, коли особа повинна була дізнатись про відповідне порушення її прав.

З матеріалів справи вбачається, що починаючи з 2011 року ОСОБА_2 здійснювалось досудове врегулювання спірних правовідносин шляхом листування з ОМВК.

Разом з тим, остання відповідь була отримана апелянтом ще у 2012 році, та за період з 2012 року по 2017 рік жодних доказів на підтвердження звернень до відповідача ОСОБА_2 не надано.

Таким чином, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що про порушення прав, які стали підставою для звернення з даним позовом, ОСОБА_2 дізнався найпізніше у 2012 році.

Також, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що вимоги ч.3 ст. 51 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ні підлягають застосуванню в даних спірних правовідносинах (розрахунок розміру вислуги років), оскільки регулюють порядок перерахунку пенсії у зв`язку із зміною розміру або введенням нових видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Крім того, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що матеріалами справи підтверджується, що на момент звернення ОСОБА_2 з цим позовом, ОМВК зараховано до вислуги років період служби в Республіці Молдова, та загальний розмір вислуги років позивача складає 30 років.

За таких обставин, судова колегія вважає правильним висновок суду першої інстанції про залишення позову ОСОБА_2 без розгляду у зв`язку з пропуском звернення до суду.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.2 ст. 328, ст. 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.