Справа № 460/302/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-05-07 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

07 травня 2019 року м. Рівне №460/302/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник Татарчук І.П ., Татарчук Л.І.,,

відповідача: представник Форет М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-сервіс"
доГоловного управління ДФС у Рівненській області
скасування податкових повідомлень-рішень, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "АЗС-сервіс" звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області про скасування податкових повідомлень-рішень від 27.11.2018 № та №.

Ухвалою від 12.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 05.03.2019.

Ухвалою від 05.03.2019 закрито підготовче провадження у справі, а розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 04.04.2019.

Судове засідання, призначене на 04.04.2019, відкладено на 07.05.2019 у зв`язку з тим, що суд визнав поважними причини неприбуття представника відповідача, від якого надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судовому засіданні 07.05.2019 проголошено вступну і резолютивну частину частини рішення.

Згідно з позовною заявою і поясненнями представників в судовому засіданні, позовні вимоги ґрунтуються на тому, що в листопаді 2018 року органом податкової служби проведена перевірка господарської діяльності товариства, за наслідками якої складено оскаржувані податкові повідомлення-рішення. З висновками акту перевірки, на підставі яких винесено ці рішення, позивач не погоджується та зазначив, що закон вимагає від підприємства вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а тому відсутність оригіналів накладних за місцем реалізації не може бути віднесено до порушень встановленого порядку обліку товарних запасів за місцем їх реалізації. Сам факт наявності на підприємстві оригіналу видаткової накладної не є самостійним та достатнім доказом обліку ТМЦ, в даному випадку облік здійснювався шляхом внесення даних про товар в кількості та асортименті до інформаційної бази РРО. Також вказано, що факту порушення строків зберігання первинних та облікових документів або їх не надання контролюючим органам актом перевірки встановлено не було. З таких підстав, сторона позивача доводила, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення є противними та такими, що підлягають скасуванню, а тому просила позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позов (а.с.69) та поясненнями представника відповідача в судовому засіданні, підприємством документально не доведена операція з придбання нафтопродуктів від постачальників, які в момент проведення фактичної перевірки реалізовувалися кінцевому споживачу за готівкові кошти та з використанням банківських платіжних карток. Зазначено, що суб`єкт господарювання зобов`язаний вести облік товарних запасів за місцем їх реалізації та здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку. Сторона відповідача вважає, що при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень контролюючий орган діяв на підставі, в межах та у спосіб визначений чинним законодавством, а тому підстав для скасування таких рішень немає.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові заяви по суті спору, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

В період з 06.11.2018 по 09.11.2018 посадовими особами Головного управління ДФС у Рівненській області проведено фактичну перевірку господарської діяльності ТОВ "АЗС-сервіс" на АЗС №2, за результатами якої складено акт №000322 (а.с.11-12).

Згідно з висновками акту перевіркою встановлено порушення товариством п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та ст.44 Податкового кодексу України.

Позивач не погодився з такими висновками акту перевірки, про що зазначив у самому акті та подав окремі заперечення на акт (а.с.13-14).

Рішенням Головного управління ДФС у Рівненській області від 26.11.2018 за №9297/10/17-00-14-04-09 заперечення на акт фактичної перевірки залишено без задоволення.

27.11.2018 на підставі вказаних висновків контролюючим органом прийнято:

- податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким до ТОВ "АЗС-сервіс" застосовано штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, за порушення норм регулювання обігу готівки та про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг у розмірі 1381595,40 грн. (а.с.17);

- податкове повідомлення-рішення №, згідно з яким до ТОВ "АЗС-сервіс" застосовано штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у розмірі 510 грн. (а.с.18).

За результатами адміністративного оскарження вказаних рішень скаргу позивача залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін (а.с.19-25).

Не погодившись з правомірністю прийнятих податкових повідомлень-рішень, ТОВ "АЗС-сервіс" звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Як слідує зі змісту акта перевірки, які лягли в основу оспорюваних податкових повідомлень-рішень, "в ході перевірки встановлено реалізацію товарів, які не обліковані у встановленому законодавством порядку, а саме: на момент перевірки 09.11.2018 на АЗС №2 в с.Ужинець, Млинівського району, вул.Дубенська, 6А, де здійснює господарську діяльність ТОВ "АЗС-сервіс", реалізовувалася згідно із замірами фактичних залишків станом на 09.11.2018, оформленого актом зняття фактичних залишків від 09.11.2018, без відповідних облікових документів і за місцем реалізації нафтопродуктів на загальну суму 690797,70 грн., а саме: 5445 л бензину марки А-95 по ціні 32,45 грн. за 1 л, 4579 л бензину марки А-92 по 31,95 грн. за 1 л, 11512 л дизельного пального по ціні 31,95 грн. за 1 л." Також зафіксовано, що "до перевірки було надано ТТН №25501 від 06.11.2018, згідно з якою ТОВ "АЗС-сервіс" виступає як автопідприємство, замовником (дизпалива Дт-Е-К5) ПП "ПГ Оператор", вантажоодержувачем ПП "ПГ Оператор", пункт навантаження смт.Смига, ЛВДС 5-С ТОВ "ПЗТ" (а.с.12).

На підставі зазначеного, контролюючий орган дійшов висновку про порушення ТОВ "АЗС-сервіс" п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" та ст.44 Податкового кодексу України.

Суд не погоджується з висновками контролюючого органу з огляду на таке.

Згідно з абзацом п`ятим статті 2 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" електронний контрольно-касовий апарат - це реєстратор розрахункових операцій, який додатково забезпечує попереднє програмування найменування і цни товарів (послуг) та облік їх кількості, друкування розрахункових та інших звітних документів.

Відповідно до п. 4.2.5.4 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживстандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155, зареєстрованої в Мінюсті України 02.09.2008 за № 805/15496, для дистанційного керування ПРК і ОРК мають використовуватись технічні засоби, що належать до складу спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів, унесених до Державного реєстру електронних контрольно-касових апаратів і комп`ютерних систем України для сфери застосування на АЗС. Зазначені засоби мають відповідати технічним вимогам до спеціалізованих електронних контрольно-касових апаратів для сфери застосування на АЗС та забезпечувати реєстрацію грошових коштів і надання розрахункових документів у єдиному технологічному циклі з відпусканням нафтопродуктів.

Крім того, відповідно до Порядку реєстрації та застосування реєстраторів розрахункових операцій, що застосовуються для реєстрації розрахункових операцій за товари (послуги), затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 14.06.2016 №547, РРО на АЗС №2 обладнаний модемом, який призначений для передачі копій сформованих РРО розрахункових документів і фіскальних звітних чеків в електронній формі на сервер ДФС України.

Таким чином, вся інформація про надходження та реалізацію ПММ на АЗС №2 ТОВ "АЗС-сервіс" надходить в електронній формі на сервер ДФС України, що, на думку суду, є достатніми для підтвердження обліку ПММ, які реалізуються на АЗС.

Таким чином ці дані могли бути перевірені в ході фактичної перевірки перевіряючими. Водночас, посадові особи податкового органу, що здійснювали перевірку, не скористалися таким правом. Відповідач жодним чином не пояснив, чому надані представником позивача документи, журнали, звіти та пояснення начальника АЗС № 2 не виявились достатніми для визнання палива належним чином облікованим, і які конкретно документи додатково слід було надати ТОВ "АЗС-сервіс" для такого підтвердження.

Судом встановлено, що під час перевірки була здійснена перевірка суми коштів на місці проведення розрахунків, яка становила 11339 грн. 56 коп., і розбіжностей з сумою, яка вказана в денному (Х-звіті) РРО не виявлено. Саме в цьому, Х-звіті, крім сум коштів отриманих за проданий товар, які вказані в розрізі видів реалізованих нафтопродуктів, вказані залишки палива на початок зміни та на момент перевірки, також в розрізі видів нафтопродуктів та ємностей, в яких вони зберігаються. Крім того РРО та паливно-роздавальні колонки (надалі ПРК) працюють в єдиному технологічному циклі та фіскальному комплексі і жоден літр не може бути відпущений з пістолета ПРК, якщо перед цим не внести інформацію в базу РРО про злив палива у відповідну ємність АЗС і, відповідно, щоб це все не було зафіксовано в контрольній стрічці та звітах РРО.

Крім того, перевіряючими було двічі здійснено замір залишків пального в ємностях на АЗС№2.

Так, 05.11.2018 року о 15 год 38 хв працівниками ГУ ДФС у Рівненській області було проведено заміри фактичних залишків палива в ємностях. За результатами замірів був складений Акт зняття фактичних залишків ПММ на АЗС № 2, дані якого відповідають інформації службового звіту РРО№180, зробленого о 16 год. 23 хв (а.с.37,38).

09.11.2018 о 15 год 30 хв перевіряючими метрштоком було проведено повторні заміри залишків палива в ємностях, за результатами чого складено Акт зняття фактичних залишків ПММ на АЗС №2. При цьому, фактичні залишки палива вказані в цьому акті співпадають з даними щодо фактичних залишків, відображеними у змінному звіті АЗС №2/1440/665 та підтверджуються фіскальним Z-звітом РРО №1440 від 09.11.2018 (а.с.39-41).

Як було зафіксовано в акті фактичної перевірки та наголошувалося представником відповідача в судовому засіданні, окрім ТТН, відповідно до яких ТОВ «АЗС-сервіс» виступає як автопідприємство, замовником (дизпаливо ДТ-К5) - ПП «Оператор, вантажоодержувачем - ПП «ПГ Оператор», позивачем для перевіряючих не було пред`явлено прихідні документи, які б підтверджували придбання ПММ за місцем їх реалізації, саме ТОВ «АЗС-сервіс», що в подальшому реалізуються кінцевому споживачу на загальну суму 690797,70 грн. згідно з актом зняття фактичних залишків від 09.11.2018.

В ході судового розгляду справи з`ясовано, що ПММ придбано, отримано від постачальника та доставлено на склад ТОВ "АЗС-сервіс", який зареєстровано як акцизний, за адресою м.Рівне, вул. Курчатова, 32Б, після чого оприбутковано та поставлено на облік в підприємстві. В подальшому згідно з актами на внутрішнє переміщення ПММ було передано на торгову точку АЗС №2, яка є структурним підрозділом ТОВ "АЗС-сервіс", а не окремим суб`єктом господарювання, та знаходиться за адресою Рівненська область, Рівненський район, с.Ужинець, вул. Дубенська, 6А. Відповідно до п.10.4.1 Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України здійснюється оперативне кількісне контролювання, результати якого використовуються для ведення обліку, звіряння кількості отриманих і відпущених нафтопродуктів. Кількісний облік нафтопродуктів на АЗС здійснюється за формою змінних звітів АЗС №17-НП.

Таким чином, судом встановлено, що самого придбання нафтопродуктів від сторонніх підприємств АЗС №2 безпосередньо не здійснює, а відбувається лише внутрішнє переміщення ПММ зі складу ТОВ "АЗС-сервіс" до торгової точки АЗС №2, які були попередньо придбані ТОВ "АЗС-сервіс" у постачальників. Вказане також підтверджується долученими до матеріалів справи документами: копіями актів приймання нафтопродуктів за кількістю та передачі на АЗС №2 №306 та №307 від 07.11.2018, №304 та №305 від 06.11.2018, №296 від 25.10.2018, №282 та №283 від 12.10.2018, №265 від 28.09.2018, №246 від 13.09.2018, №247 від 13.09.2018, №725 від 13.09.2018, товарно-транспортні накладні №25501 від 06.11.2018, №РН-241005 та №РН-241004 від 24.10.2018, №24139 від 13.10.2018, №29725 від 11.10.2018, №ТТН-0003075 від 24.09.2018, №АР-00000768 від 30.08.2018, №АР-00000816 від 13.09.2018, видатковими накладними №РН-241005 та №РН-241004 від 24.10.2018, РН-0001806 від 06.11.2018, №РН-0001566 від 13.10.2018, №РН-0001537 від 11.10.2018, №РН-240920 від 24.09.2018, №817 та №818 від 30.08.2018, №180913/083 від 13.09.2018, картками рахунку 281 за 06.11.2018-04.12.2018, журналами обліку надходження нафтопродуктів на стаціонарну АЗС №2, фіскальними чеками про надходження ПММ (а.с.28-62). Під час перевірки представником позивача було надано перевіряючим наявні на АЗС на той момент первинні документи, зокрема, акти приймання нафтопродуктів №306 та №307 від 07.11.2018, №304 та №305 від 06.11.2018, та товарно-транспортні накладні №25501 від 06.11.2018, №РН-241005 та №РН-241004 від 24.10.2018, надруковані на звороті даних актів, а тому суд не бере до уваги твердження відповідача, що ТТН №25501 від 06.11.2018 не може слугувати доказом належного оприбуткування та обліку нафтопродуктів на АЗС.

Суд звертає увагу, що єдиний порядок організації та виконання робіт, пов`язаних з прийманням, транспортуванням, зберіганням, відпуском та обліком товарної нафти і нафтопродуктів встановлено Інструкцією про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України, Держспоживастандарту України від 20.05.2008 №281/171/578/155.

Вимоги цієї Інструкції є обов`язковими для всіх суб`єктів господарювання підприємств, установ, організацій та фізичних осіб - підприємців, що займаються хоча б одним з таких видів економічної діяльності, як закупівля, транспортування, зберігання і реалізація нафти і нафтопродуктів на території України.

Відповідно до п.10.2.1 Інструкції приймання нафтопродуктів, що надійшли автомобільним транспортом від постачальників, здійснюється працівниками автозаправної станції за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки) за даними товарно-транспортних накладних у разі наявності паспорта якості та копії сертифіката відповідності. Приймання нафтопродуктів здійснюється відповідно до вимог робочої інструкції оператора АЗС та інструкції з охорони праці, які повинні бути затверджені керівником підприємства, якому належить АЗС.

Відповідно до п.10.2.2 Інструкції перед зливанням нафтопродуктів з автоцистерни оператору АЗС необхідно: перевірити наявність і непошкодженість пломб; переконатись у справності резервуара і його обладнання, технологічних трубопроводів і правильності функціонування запірної арматури; виміряти рівень нафтопродукту в резервуарі; переконатись у наявності і справності засобів пожежогасіння, правильності заземлення автоцистерн і справності її зливального пристрою; переконатись у наявності та придатності до застосування жорсткого буксира для відбуксирування автоцистерни в разі пожежі; ужити заходів щодо запобігання розливанню нафтопродукту; переконатись, що двигун автоцистерни вимкнено (під час зливання самопливом або під тиском); проконтролювати рівень наповнення автоцистерни; визначити за свідоцтвом про повірку автоцистерни об`єм автоцистерни і перевірити одержаний результат на відповідність об`єму, зазначеному в ТТН: відібрати пробу з автоцистерни в тару відповідно до ДСТУ 4488, виміряти густину і температуру нафтопродукту. Опечатати пробу за підписами своїм та водія автоцистерни, надати номер і зберігати її протягом 10 діб; проконтролювати наявність в автоцистерні підтоварної води. Одержані результати вимірювань густини і температури нафтопродукту зазначаються у ТТН та журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Сторінки журналу необхідно пронумерувати, прошнурувати і скріпити печаткою суб`єкта підприємницької діяльності.

Згідно з п.10.2.3 Інструкції зливання нафтопродукту має контролюватись оператором і водієм від його початку і до завершення.

Відповідно до п.10.2.10 та п.10.2.11 Інструкції на підставі ТТН та акта приймання (у разі його наявності) оператор АЗС має оприбуткувати прийнятий нафтопродукт за марками та видами (дизельне паливо залежно від масової частки сірки), тобто зробити необхідні записи в журналі обліку надходження нафтопродуктів на АЗС за формою №13-НП. Дані про оприбутковані нафтопродукти заносяться до змінного звіту АЗС за формою №17-НП. Об`єм нафтопродукту, прийнятого АЗС з трубопроводу, визначається представниками вантажовідправника і АЗС за вимірюваннями (до і після перекачування) рівня, температури та густини нафтопродукту і рівня підтоварної води в резервуарі АЗС. Після завершення перекачування нафтопродукту засувка на трубопроводі від підприємства до АЗС пломбується представником підприємства, а пристрій для пломбування зберігається у керівника підприємства. На зданий з нафтопродуктопроводу нафтопродукт складається акт приймання-здавання нафтопродуктів з трубопроводу на АЗС за формою №15-НП у двох примірниках, який підписують представники вантажовідправника та АЗС. Перший примірник акта подається до бухгалтерської служби вантажовідправника і є підставою для списання нафтопродукту з підзвіту матеріально відповідальних осіб, а другий - залишається на АЗС і додається до змінного звіту.

Тобто, приймання нафтопродуктів як початковий етап обліку ПММ відповідно до чинного законодавства повинно здійснюватися за даними товарно-транспортних накладних, що було дотримано ТОВ "АЗС-сервіс".

При цьому, суд вважає, що вимога контролюючого органу надати саме оригінали видаткових накладних як єдине можливе підтвердження ведення обліку нафтопродуктів не відповідає вимогам чинного законодавства.

Відповідно до ст.15 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" контроль за додержанням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), інших вимог цього Закону здійснюють органи доходів і зборів шляхом проведення фактичних та документальних перевірок відповідно до Податкового кодексу України.

Відповідно до п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти підприємницької діяльності, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг зобов`язані вести у порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів, які відображені в такому обліку.

Облік товарних запасів юридичною особою (її філією, відділенням, іншим відокремленим підрозділом) здійснюється у порядку, визначеному відповідним національним положенням (стандартом) бухгалтерського обліку.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" первинний документ - документ; який містить відомості про господарську операцію.

Згідно з п.2 ст.3 цього Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтується на даних бухгалтерського обліку.

Відповідно до п.5 ст.8 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підприємство самостійно: визначає за погодженням з власником (власниками) або уповноваженим ним органом (посадовою особою) відповідно до установчих документів облікову політику підприємства; обирає форму бухгалтерського обліку як певну систему регістрів обліку, порядку і способу реєстрації та узагальнення інформації в них з додержанням єдиних засад, встановлених цим Законом, та з урахуванням особливостей своєї діяльності і технології обробки облікових даних; розробляє систему і форми внутрішньогосподарського (управлінського) обліку, звітності і контролю господарських операцій, визначає права працівників на підписання бухгалтерських документів; затверджує правила документообороту і технологію обробки облікової інформації, додаткову систему рахунків і регістрів аналітичного обліку.

Відповідно до ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Первинні та ведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документів систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. Дані аналітичних рахунків повинні бути тотожні відповідним рахункам синтетичного обліку на кінець останнього дня кожного місяця.

З системного аналізу вказаних норм слідує, що закон вимагає від підприємства вести облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, а тому відсутність оригіналів накладних за місцем реалізації не може бути віднесено до порушень встановленого порядку обліку товарних запасів за місцем реалізації. Сам факт наявності на підприємстві оригіналу видаткової накладної не є самостійним та достатнім доказом обліку ТМЦ, адже облік повинен здійснюватися іншим способом, а даному випадку - шляхом внесення даних про товар в кількості та асортименті до інформаційної бази РРО.

При цьому, на АЗС №2, де здійснювалася фактична перевірка, документами, що підтверджують облік ПММ є акт приймання нафтопродуктів (із зазначенням виду палива, його кількості, постачальника та реквізитів первинного документа (накладної), службовий чек РРО (із зазначенням виду палива, його кількості та часу, дати надходження палива в резервуари АЗС), журнал обліку надходження нафтопродуктів (із зазначенням інформації щодо виду палива , його кількості, постачальника, реквізитів ТТН, час і дата надходження палива в резервуари АЗС), звіти по АЗС по формі №17-НП та фіскальний Z-звіт РРО (із зазначенням інформації щодо сум розрахункових операцій на АЗС, кількості реалізованого палива, його надходження та залишків).

В свою чергу, товарно-транспортні накладні та видаткові накладні потрібні для підтвердження транспортування ПММ, а також для оприбуткування цих ПММ, їхнього подальшого обліку на підприємстві в цілому та контролю за внутрішнім переміщенням між структурними підрозділами.

Судом встановлено, що акти на внутрішнє переміщення зберігаються на АЗС №2, тобто на місці продажу товару, та реєструються в журналі обліку надходження нафтопродуктів. Крім того, для полегшення внутрішнього обліку та контролю за внутрішнім переміщенням на АЗС передаються копії ТТН від постачальника та копії видаткових накладних від постачальника.

Суд наголошує, що відсутність оригіналів первинних документів у місцях реалізації товарів не свідчить про те, що підприємство у встановленому законодавством порядку не веде облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації.

Водночас, матеріали справи свідчать, що всі необхідні, передбачені законом, первинні документи на підставі яких проводиться бухгалтерський облік товарних запасів, є у наявності підприємства. Однак, після первинної бухгалтерської обробки в місцях приймання товару від постачальника та подальшої реалізації товарів, накладні та товарно-транспортні документи зберігаються в бухгалтерії ТОВ "АЗС-сервіс", як це передбачено та дозволено законом, а не на АЗС №2.

В силу вимог п.12 ст.3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані: вести в порядку, встановленому законодавством, облік товарних запасів на складах та/або за місцем їх реалізації, здійснювати продаж лише тих товарів (послуг), що відображені в такому обліку.

З огляду на встановлені в ході судового розгляду обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що контролюючим органом не доведено порушення ТОВ "АЗС-сервіс" вимог вищезазначеної норми, зокрема, не доведений факт реалізації позивачем товарів, які не обліковані за місцем їх реалізації та зберігання у встановленому порядку, що є підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 27.11.2018 №.

Щодо податкового повідомлення-рішення № від 27.11.2018, суд зазначає таке.

Як слідує зі змісту вказаного податкового повідомлення-рішення, то згідно з ним контролюючим органом застосовано до ТОВ "АЗС-сервіс" штраф за порушення п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України.

Так, відповідно до п.121.1 ст.121 Податкового кодексу України незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Як встановлено судом в ході розгляду даної справи, на ТОВ "АЗС-сервіс", в тому числі і на АЗС №2, у встановленому законом порядку ведеться облік товарних запасів на складах та за місцем їх реалізації, здійснюється продаж лише тих товарів, що відображені в такому обліку. Також встановлено належне зберігання ТОВ "АЗС-сервіс" первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів, та надання всіх наявних первинних таких документів для огляду перевіряючим.

Зважаючи на встановлені обставини, суд вважає, що податкове повідомлення-рішення № від 27.11.2018 не відповідає встановленим у частині третій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 27.11.2018 № та № порушують права та охоронювані законом інтереси позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання відповідних рішень протиправними та їх скасування в судовому порядку.

За сукупністю наведеного, позовні вимоги ТОВ "АЗС-сервіс" підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати присуджуються позивачу відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-сервіс" (, вул.Курчатова,32 Б, м.Рівне, 33018) до Головного управління ДФС у Рівненській області (, вул.Відінська,12, м.Рівне, 33023) задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Рівненській області № та № від 27.11.2018.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС Рівненській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АЗС-сервіс" сплачений судовий збір в сумі 19210,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 14 травня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.