Справа № 243/4716/19
Суддя: Хаустова Т. А.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/243/77/2019
Номер справи 243/4716/19
РІШЕННЯ

І м е н е м У к р а ї н и

«05» червня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Хаустовій Т.А.,

за участю секретаря судового засідання - Кобець О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 512676 від 27 квітня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з адміністративним позовом до поліцейського роти № 3 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 512676 від 27 квітня 2019 року, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 27 квітня 2019 року поліцейським роти № 3 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції, рядовим поліції ОСОБА_2, було винесено Постанову НК № 512676 про притягнення його - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, та накладення стягнення у виді штрафу в 340 грн.

У Постанові зазначено, що ним порушено п. 31.4.7 (Е) правил дорожнього руху.

Вважає, що ствердження є безпідставним. Також дії поліцейського вважає неправомірними через те, що зазначена Постанова винесена з грубими порушеннями його прав та свобод, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню.

27 квітня 2019 року в період часу приблизно з 09 години 40 хвилин до 09 години 50 хвилин, він рухався за кермом транспортного засобу марки «DAF» моделі «ХF 95 380», 2001 року випуску, з державним номерним знаком НОМЕР_1 , у зчепленому стані з напівпричепом марки «GeneralTrailer», моделі «ТХ34СV» 2000 року випуску, з державним номером НОМЕР_2 , по автошляху М-03 «Київ-Довжанський» у напрямку м. Слов`янськ Донецької області. Рухаючись повз стаціонарний пост поліції, Слов`янського району, він був зупинений працівником патрульної поліції. Він запитав у працівника поліції, про причину його зупинки, на що ОСОБА_2 повідомив, його, що начебто якась невстановлена особа, яка перебувала у с. Долина Слов`янського району Донецької області, сповістила ОСОБА_2 особисто, про те, що його автомобіль рухається в бік м. Слов`янськ Донецької області. Та начебто він скоїв якесь правопорушення. Яке саме, він так і не зрозумів, через те, що не отримав обґрунтованих пояснень від поліцейського, та не побачив матеріалів які б підтверджували слова ОСОБА_2 . Будь яких свідків чи очевидців, які б могли достовірно підтвердити, начебто, скоєння ним якихось правопорушень на місці його зупинки не перебувало.

Відповідно пунктів 1 - 9 ст. 35 Закону України про Національну поліцію є чітко визначений, вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб. Всі інші причини зупинки автомобіля - є незаконними.

Зазначає, що він не порушував Правила дорожнього руху. На момент зупинення транспортного засобу, у поліцейського не було вагомих та очевидних підстав вважати, саме його транспортний засіб технічно несправним. Поліцейським не було надано будь якої інформації, що свідчила б про причетність його або його транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, чи будь якої інформації, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, його транспортний засіб не перебував у розшуку, під час здійснення поліцейським його зупинки, йому не було повідомлено про потребу опитування його в якості свідка чи очевидця обставин, будь яких дорожньо-транспортних пригод, кримінальних чи адміністративних правопорушень, свідком якого він міг би бути, поліцейським не було висунуто прохань чи вимог про залучення його чи його транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським. До того ж йому не було запропоновано бути залученим у якості свідка під час оформлення будь яких протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод, не було надано будь яких розпоряджень уповноважених органів державної влади про прийняття рішень, щодо обмежень чи заборон руху на зазначеній ділянці місцевості, у поліцейського не було підстав вважати, що вантаж у напівпричепі його транспортному засобу, було не надійно закріплено, та він міг створювати небезпеку для інших учасників дорожнього руху, його автомобіль не мав будь яких спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв. Використання яких без відповідного дозволу - є порушенням.

Згідно п.1 ст. 16 Закону України про «Дорожній Рух» - Водій під час зупинення транспортного засобу має право знати причину зупинки транспортного засобу, з детальним описом підстав зупинки. Однак не зважаючи на його запитання, йому так і не було чітко повідомлено підставу його зупинки, через що він вважає, що працівник поліції вчинив безпідставну та незаконну зупинку його транспортного засобу, чим порушив його права як водія.

Далі працівник поліції з усіх сторін оглянув зупинений транспортний засіб під його керуванням. Та повідомив його про те, що ним порушено п.п. 31.4.7 (Е) ПДР України. Що не відповідає дійсності, так як автомобіль та напівпричіп, на яких він пересувався, мають усі, передбачені конструкцією транспортного засобу бампери, на які штатно встановлено спеціальні брудно-захисні бризговики, які в свою чергу перебувають у доброму технічному стані. Про що свідчать постійні проходження автомобіля та напівпричепа обов`язкового технічного огляду. На той момент, він почав пояснювати поліцейському, що в ПДР України, а саме п.п. 31.4.7 (Е) ПДР України на який посилається ОСОБА_2 , стверджуючи, що він вчинив правопорушення, вказано - що забороняється експлуатація транспортного засобу на якому відсутній передбачений конструкцією бампер, або задній захисний пристрій, брудно-захисні фартухи і бризговики. Натомість на транспортному засобі на якому пересувався він, як на задньому мосту самого автомобіля так і на задньому мосту напівпричепа, штатно встановлено, передбачені конструкціями зазначених транспортних засобів, бризговики та задній захисний пристрій, у вигляді спеціальної балки на якому знаходяться брудно-захисні фартухи, відповідно. На що поліцейський ОСОБА_2 вказав йому на середню, додаткову вісь напівпричепа, та почав запевнювати його у тому, що конструкція саме цієї марки та моделі напівпричепа повинна мати бризговики, також і на додатковій, середній, колісній базі. На який нормативно-правовий акт, чи на яку інструкцію посилався поліцейський у своїх ствердженнях не пояснив.

А лише додав, що він повинен був встановити бризговики також на зазначену вісь. З чим він не погодився, та повторно вказав, що зазначена вісь є додатковою, та не має на собі штатних місць кріплення якихось бризговиків, чи елементів вказаних у п.п. 31.4.7 (Е) ПДР України. Про що свідчить Протокол № 00680- 01160-18 «Про проходження технічного стану транспортного засобу», отримання якого не можливе з такими конструктивними несправностями (недоліками).

Надалі ОСОБА_2 , частково ознайомив його з його правами, але не дав ними скористатись. Так як він почав наполягати на ознайомленні його з обґрунтованими доказами вчинення ним правопорушення, які полягали б у доказуванні того, що конструкція вищезазначеного напівпричепа передбачає розташування бризговиків, саме на середній колісній базі напівпричепа марки «GeneralTrailer», моделі «ТХ34СV», 2000 року випуску. Що підтверджувало б те, що він рухався на транспортному засобі з наявними технічними несправностями чи якимось невідповідностями. На що поліцейський нічого не відповів, а пішов заповнювати постанову до свого службового автомобіля, при цьому взявши з собою пакет документів пред`явлений ним для перевірки. А він в цей час залишився на місці зупинки свого транспортного засобу. Таким чином, після безпідставної зупинки його транспортного засобу, висунення звинувачень у його бік, поліцейський за його відсутності, одразу ж виніс постанову, не розглянувши справу по суті. Через що не були досліджені докази, не були заслухані особи які беруть участь у розгляді справи. Та взагалі не встановлено чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також інші обставини, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи. Також хочу зазначити, що поліцейським, який склав зазначену постанову було грубо порушено його право на захист, яке закріплено у ст. 268 КУпАП. Однак право на захист є одним з основних прав, Гарантованих Конституцією України і порушення цього права не є допустимим.

Просить суд визнати незаконною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 512676 від 27 квітня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення відносно нього, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення. Справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити. Справу у Слов`янському міськрайонному суді розглядати на протязі усіх судових засідань без його участі, у зв`язку з зайнятістю на роботі, та неможливістю з`являтись на судові засідання.

Позивач ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. У позовній заяві заявив Клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити (а.с. 5).

Відповідач - поліцейський роти № 3 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином про що свідчить Розписка про отримання ним Судової повістки ( а.с. 24).

У наданому Відзиві на позовну заяву зазначив, що вимоги позивача є безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки 27 квітня 2019 року на автошляху М-03 Київ-Харків-Довжанський, приблизно о 10 годині 00 хвилин водій керував транспортним засобом DAF FX 95 380, номерний знак НОМЕР_1 , 2001 року випуску разом з напівпричепом General Trailers НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_2 , 2000 року випуску, в якого були відсутні, передбачені конструкцією транспортного засобу, на середній осі бризговики, чим порушив п.п. 31.4.7 е ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 31.4.7 е ПДР України, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст.121 КУпАП було прийнято рішення винести Постанову у справі про адміністративне правопорушення, щодо позивача.

Відповідно до статті 279 КУпАП, розгляд справи почався з представлення інспектора, інспектор оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснив особі, що брала участь у розгляді справи, її права і обов`язки: ст.ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

Відповідно статті 278 КупАП та п. 5 Розділу III Наказу № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор з`ясував питання:

- чи належить до його компетенції розгляд даної справи; Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції уповноважені розглядати справи за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП;

- чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить 1 допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі;

- чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; Розгляд справи відбувався у присутності позивача;

- чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

- чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Ніяких клопотань позивач не заявляв.

Згідно зі ст. 285 КУпАП позивача було ознайомлено зі змістом Постанови.

Позивач в своєму позові оспорює факт законності, винесеної на нього постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При винесенні Постанови поліцейський керувався Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580-VІІІ, Кодексом України про адміністративні правопорушення, та Наказом № 1395 від 07 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року № 580 - VIIІ, поліцейський уповноважений здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, п. 8 ч. 1 ст. 23 цього Закону встановлює, що поліцейський, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В п. 1.3 ПДР України зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 31.4.7 е ПДР України чітко зазначено, що забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі відсутності, передбачених конструкцією, бамперу або заднього захисного пристрою, грязезахисних фартухів і бризговиків.

Відповідно до наказу Міністерства інфраструктури України № 710 від 26 листопада 2012 року «Про затвердженні Вимог до перевірки конструкції та технічного стану колісного транспортного засобу, методів такої перевірки», ідентифікація колісних транспортних засобів, вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання встановлюються ДСТУ 3649:2010.

Згідно з п. 6.8.12 ДСТУ 3649:2010, на колісних транспортних засобах категорій N2, N3, 03, 04 мають бути задній та бокові захисні пристрої, якщо їх передбачено конструкцією. На колісних транспортних засобах категорій N2, N3, 03, 04 випуску після 2002 р. обов`язково має бути задній захисний пристрій, або елементи конструкції, які виконують його функцію.

Факт вчиненого адміністративного правопорушення було зафіксовано на камеру поліцейського, про що є відповідний запис у Постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 512676 від 27 квітня 2019 року.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Під час складання постанови поліцейський оцінив докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалось на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Просить суд Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 512676 від 27 квітня 2019 року залишити без змін, а позовну заяву позивача залишити без задоволення та розглянути справу без його участі (а.с. 26-27).

Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 512676 від 27 квітня 2019 року, не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Розумність тривалості судового розгляду має визначатися з огляду на обставини справи на наступні критерії: складність справи, поведінка заявника та компетентних органів, а також важливість предмета позову для заявника у справі (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фрідлендер проти Франції»).

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

В порядку ч. 3 ст. 194 КАС України судом ухвалено про розгляд справи в письмовому провадженні

Згідно ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань вживає заходів реагування на правопорушення, визначених Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним процесуальним кодексом України, на підставі та в порядку, визначених законом.

Постановою від 27 квітня 2019 року серії НК № 512676, складеної поліцейським роти № 3 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2, на водія транспортного засобу ОСОБА_1 , на підставі розгляду матеріалів про адміністративне правопорушення, за вчинення правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 грн. При викладенні обставин скоєного правопорушення ОСОБА_1 у Постанові зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ДАФ НОМЕР_1 разом з напівпричепом «GeneralTrailer», державний номер НОМЕР_2 , 27 квітня 2019 року о 10 годині 00 хвилин у Слов`янському районі Донецької області на автошляху М-о Київ - Довжанський, у якого відсутні передбачені конструкцією транспортного засобу середні бризковики, чим порушив п. 31.4.7 е ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП (а.с.6).

Частиною першою статті 121 КУпАП визначена адміністративна відповідальність водіїв транспортних засобів за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Згідно п.31.4.7 е Правил дорожнього руху України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно з законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності таким вимогам: відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Відповідно до вимог ч.3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний суд має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до п.5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07.11.2015 року поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1)чи належить до його компетенції розгляд цієї справи;

2)чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3)чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці);

4)чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи;

5)чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників та адвоката.

Розгляд справи про адміністративні правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП, відповідно до положень ст.222 КУпАП відноситься до компетенції Національної поліції України, тобто постанову винесено уповноваженою особою.

Однак, як зазначає позивач ОСОБА_1 у позовній заяві, поліцейським незаконно було його зупинено.

Оцінюючи доводи позивача в цій частині, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв;

10) якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Так, ОСОБА_1 у позові зазначає, що коли він був зупинений відповідачем, то відповідач ОСОБА_2 , повідомив його причиною зупинки його автотранспортного засобу стало повідомлення іншого водія, що автомобіль ДАФ НОМЕР_1 разом з напівпричепом «GeneralTrailer», державний номер НОМЕР_2 , який рухається в бік м. Слов`янськ Донецької області, порушив Правила Дорожнього руху України.

Таким чином суд не приймає до уваги посилання ОСОБА_1 на ті підстави, що його було зупинено без законних на те підстав, оскільки відповідно до п.1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Як встановлено статтею 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У наведених положеннях цього Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією фіксування адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Також, у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності. Водночас вказані положення є законодавчими гарантіями об`єктивного і справедливого розгляду справи про адміністративне правопорушення, реалізація яких можлива лише у разі, якщо між стадією виявлення адміністративного правопорушення і стадією розгляду відповідної справи по суті існуватиме часовий інтервал, достатній для підготовки до захисту кожному, хто притягається до адміністративної відповідальності.

Пунктом 9 розділу ІІІ Інструкції № 1395 встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Суд не може погодитися з твердженнями позивача в тій частині, що відповідачем йому не було роз`яснено положення Конституції України та його права, оскільки як вбачається з Постанови водію було роз`яснено права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності: ст. ст. 268, 287-289, 307-309 КУпАП, ст. ст. 63 Конституції України, про що ОСОБА_1 поставив свій підпис 27 квітня 2019 року на зворотній стороні Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія НК № 512676 (а.с.28 ).

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Кодексом адміністративного судочинства України встановлено, а саме ст.72-90, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Речовими доказами є також магнітні, електронні та інші носії інформації, що містять аудіовізуальну інформацію про обставини, що мають значення для справи.

Відповідачем, як доказ правомірності дій поліцейських, в суд першої інстанції був наданий диск з відеозаписом з камер поліцейських.

Суд не погоджується із доводами позивача ОСОБА_1 в тій їх частині, що при розгляді адміністративної справи відповідачем було порушено його право на захист, оскільки з досліджуваного відеозапису з камери відповідача, фіксації вчиненого правопорушення, дослідженого у судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 інспектором поліціїт були роз`яснені права.

Крім того, суд не погоджується з доводами позивача в тій їх частині, що відповідачем неправильно застосовано до нього адміністративне стягнення, оскільки середня ось причепу є додатковою, яка не має за своїми характеристиками бризковиків, оскільки з дослідженого в судовому засіданні відеозапису видно, що дійсно на середній осі колес знаходяться кронштейни для кріплення брезковиків, однак бризковики відсутні на даних кронштейнах.

Враховуючи вищенаведене, суд визнає безпідставними доводи позивача у цій частині.

Крім того, посилання позивача на позбавлення його можливості скористатися правами, передбаченими ст.268 КУпАП, обґрунтовуються розглядом справи на місці зупинки транспортного засобу, тому також судом до уваги не приймаються.

Зі змісту рішення Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року, вбачається, що складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд уповноваженим органом (посадовою особою) справи про таке правопорушення належать до різних стадій адміністративного провадження. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею порушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування посадовою особою процедури скороченого провадження в інших випадках, які не визначені законом, тобто розгляд справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, а не за місцезнаходженням органу, уповноваженого законом розглядати справу про таке правопорушення, призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 Кодексу. Таким чином, аналізуючи зміст вищезазначеного рішення Конституційного суду України, суд приходить до переконання, що розгляд справи про адміністративне правопорушення на місці вчинення адміністративного правопорушення (у скороченому провадженні без складання протоколу про адміністративне правопорушення) відбувається лише за адміністративні правопорушення, визначені законом.

Після ухвалення 26 травня 2015 року Конституційним судом України цього рішення, 14 липня 2015 року Верховною Радою України було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» за № 596 - VІІІ, відповідно до п.38 ч.1 якого до ст.258 КУпАП внесено зміни, а саме, після частини першої доповнено новою частиною такого змісту: "Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі".

Зазначений закон набрав чинності 08 серпня 2015 року.

Статтею 222 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, які належать до підвідомчості органів Національної поліції України, до яких належить зокрема адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП.

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч.1 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до п.2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до переконання, що законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч.1 ст.121 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених у статтях 257, 268, 277, 278, 279, 280 КУпАП та не суперечить рішенню Конституційного суду України № 5-рп/2015 від 26 травня 2015 року.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.1 ст.121 КУпАП, виражена у альтернативній формі декількох діянь, одним з яких є керування водієм транспортним засобом, що має інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

З Постанови про накладення адміністративного стягнення серії НК № 512676 від 27 квітня 2019 року, вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він керував транспортним засобом, у якого немає передбачених конструкцією грязезахисних бризковиків.

У відповідності до 1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил дорожнього руху України.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем доведено правомірність винесеної постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 512676 від 27 квітня 2019 року, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 512676 від 27 квітня 2019 року та закриття справи про адміністративне правопорушення.

Керуючись вимогами ст. ст. 2-16, 19-20. 49, 124-126, 131, 159-167, 181, 193, 227-228, 241, 244, 246, 250-251, 255, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, Законом України «Про дорожній рух», Законом України «Про Національну поліцію», Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до поліцейського роти № 3 Батальйону патрульної поліції в містах Краматорськ та Слов`янськ Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_2 про визнання незаконною та скасування Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього рух, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 512676 від 27 квітня 2019 року - відмовити у зв`язку з відсутністю підстав.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня складення в повному обсязі до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст рішення складено 05 червня 2019 року.

Головуючий:

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду Т.А. Хаустова.