Справа № П/811/786/18
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року справа № П/811/786/18

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого - судді Брегея Р.І., розглянувши у м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (в письмовому провадженні) адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі - Управління) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідача про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у зарахуванні періоду роботи з 01 листопада 1991 року по 12 січня 2002 року в МПП «Фірма Гарант» (далі - Підприємство) у страховий стаж, який враховується при призначенні пенсії.

Водночас, просив зобов`язати Управління вчинити такі дії та провести відповідний перерахунок пенсії з врахуванням згаданого стажу з дня її призначення (а.с.5-6).

У судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник підтримали вимоги позову.

Зазначили, що період праці у Підприємстві доводиться записами у трудовій книжці.

Водночас, просили суд визнати згаданий стаж і трудовим (а.с.157-158).

Управління заперечило щодо задоволення позову, надіславши відзив на нього (а.с.65-66).

У судовому засіданні представник відповідача зазначила, що період праці включається до страхового стажу за умови сплати страхових внесків.

Стверджувала, що діюче законодавство визначає лише одне поняття стажу, яким є «страховий».

Ухвалою суду від 31 травня 2019 року прийнято рішення про завершення розгляду справи в порядку письмового провадження (а.с.175).

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини і факти, що стали підставами звернення.

Так, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7-8).

Виплата пенсії призначена з 01 березня 2017 року.

Для призначення пенсії надав повний комплект документів, у тому числі трудову книжку.

Згідно записів трудової книжки 01 листопада 1991 року призначений керівником Підприємства (а.с.13).

Звільнений з цієї посади 12 лютого 2002 року (а.с.13).

Управління пояснило, що включило до страхового стажу період праці на Підприємстві з 01 листопада 1991 року по 31 грудня 1992 року, так як в цей час сплачувались страхові внески у повному обсязі (а.с.31-32).

Відповідач визнав, що відсутні архівні дані про сплату страхових внесків Підприємством у період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1994 року (а.с.163-164).

Управління зазначило, що за період з 01 січня 1995 року по 31 січня 2002 року Підприємство щоквартально подавало звіти без нарахування заробітної плати та за цей період не сплачувались страхові внески (а.с.163-164).

Дані таких звітів вносились до електронної бази, витяги з якої надано суду (а.с.70-78).

Оглянувши витяги з електронної бази даних, суд встановив, що Підприємство не нараховувало працівникам заробітної плати.

Кіровоградська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби в Кіровоградській області надала інформацію про сплату Підприємством податку на доходи фізичних осіб (а.с.22).

Починаючи з 1997 року по 12 лютого 2002 рік платник податків не нараховував та не сплачував згаданий податок.

У податкового органу відсутні відомості з 1991 до 1996 років.

Згідно архівної довідки Кіровоградської міської ради наявні відомості про нарахування Підприємством ОСОБА_1 заробітної плати за 1992 рік та січень-лютий 1994 року (а.с.24).

Державний архів Кіровоградської області повідомив, що не надходили на зберігання документи Підприємства (а.с.36).

Підприємство ліквідоване 10 вересня 2012 року (а.с.20).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, Управління, призначаючи пенсію, включило до страхового стажу роботу на Підприємстві за період з 01 листопада 1991 року по 31 грудня 1992 року.

Отже, цей період у часі не є спірним, що виключає задоволення позову в цій частині вимог.

Відповідач не заперечує, що позивач працював на Підприємстві у період з 01 січня 1993 року по 12 лютого 2002 року.

Управління не включає цей період праці у страховий стаж, так як Підприємство не сплатило страхові внески.

Відповідач визнав, що за період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1994 року у нього відсутні дані, як про сплату, так і про несплату страхових внесків.

Такий факт дивний, оскільки Управління визнало сплату страхових внесків за період з 01 листопада 1991 року по 31 грудня 1992 року.

Приписами частини 2 статті 72 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, Управління, будучи зберігачем доказів стосовно сплати страхових внесків, не довело, що Підприємство не сплатило страхові внески з заробітної плати позивача за період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1994 року.

Таким чином, позов в цій частині вимог належить задовільнити.

Спірні правовідносини щодо призначення і обчислення пенсії врегульовані приписами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон).

У розумінні приписів статті 1 Закону Підприємство - страхувальник, а позивач - застрахована особа.

Приписами частини 1 статті 1 Закону встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;

Приписами частини 1 статті 24 Закону визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Тому, період праці стає страховим стажем виключно за умови сплати страхових внесків.

Закон прийнято 09 липня 2003 року.

Отже, він почав діяти після звільнення позивача з роботи на Підприємстві.

Приписами частини 1 статті 5 Закону передбачено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

У період з 01 січня 1995 року по 12 лютого 2002 року діяв Закон України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон 2).

Приписами пункту «а» частини 1 статті 3 Закону 2 встановлено, що право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів, - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Таким чином, і у згаданому періоді обов`язковою умовою виникнення права на пенсію є сплата страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Приписами статті 62 Закону 2 (в редакції на даний час) передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Стаж, який зазначений у трудовій книжці, стає страховим лише за умови сплати страхових внесків, що встановлено приписами Закону та Закону 2.

Судом встановлено, що за період з 01 січня 1995 року по 12 лютого 2002 року Підприємство не нараховувало працівникам заробітну плату та не сплачувало страхові внески до Пенсійного фонду України.

Тому, відсутні підстави зобов`язувати Управління включити цей період праці позивача до страхового стажу.

Таким чином, у задоволенні позову в цій частині вимог належить відмовити.

Що стосується трудового стажу, то суд зазначає наступне.

Ні приписи Закону, ні приписи Закону 2 не визначають таке поняття.

Вони визначають два поняття, які мають значення для обчислення пенсії.

Ними є «стаж» та «страховий стаж».

Управління не заперечує, що позивач працював на Підприємстві у період з 01 січня 1995 року по 12 лютого 2002 року.

Отже, у сторін відсутній спір щодо стажу.

Підсумовуючи, суд зробив висновок, що Управління допустило помилку, не зарахувавши до страхового стажу позивача працю на Підприємстві за період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1994 року.

Таке порушення випливає на розмір пенсії.

Відповідно до приписів частини 2 статті 46 Закону нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Помилку допущено виключно з вини Управління.

Тому, вимогу про перерахунок пенсії з дня її призначення належить задовільнити.

За таких обставин позов треба задовільнити частково.

Судові витрати у справі складаються з судового збору у сумі 704,80 грн.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до приписів частини 3 статті 139 КАС України.

Позов задоволено у відношенні 2:10 (співвідношення загальної кількості років стажу, які позивач просив включити до страхового стажу, до років стажу, котрі включені до страхового стажу).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо зарахування ОСОБА_1 до страхового стажу роботу у МПП «Фірма Гарант» за період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1994 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу роботу у МПП «Фірма Гарант» за період з 01 січня 1993 року по 31 грудня 1994 року та провести перерахунок пенсії з дня її призначення.

В іншій частині позову відмовити у задоволенні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 140,96 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. Брегей