Справа № 580/1696/19
Суддя: В.О. Гаврилюк
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2019 року справа № 580/1696/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про визнання протиправними та скасування постанов,

встановив:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - ФОП ОСОБА_1, позивач) подала позов до Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (далі - відділ ДВС, відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 10 січня 2019 року № 58042305, складену державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Комендант Лілією Сергіївною;

- визнати протиправною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору від 10 січня 2019 року № 58042305, складену державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Комендант Лілією Сергіївною;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт майна боржника від 10 січня 2019 року № 58042305, складену державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Комендант Лілією Сергіївною;

- визнати протиправною та скасувати постанову про арешт коштів боржника від 22 квітня 2019 року № 58042305, складену Державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Комендант Лілією Сергіївною;

- визнати протиправною та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23 квітня 2019 року № 58042305, складену Державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Комендант Лілією Сергіївною.

В обґрунтування позовних вимог зазначено те, що оскаржувані постанови є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки відповідач повинен був на адресу позивача рекомендованим поштовим відправленням надіслати постанову про відкриття виконавчого провадження.

Із дослідженого переліку рекомендованих відправлень відповідачем за 11 січня 2019 року було встановлено, що рекомендоване відправлення на ім`я ОСОБА_1 (графа № 72 ) було відправлено на адресу: АДРЕСА_1 трек-номер 494 . Відповідно до змісту виконавчого документа (постанови від 16 жовтня 2018 року) позивач зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 146 Додатку № 2 до Рішення виконавчого комітету Канівської міської ради від 21 грудня 2016 року № 460 (розміщено на офіційному сайті канівської міської ради http://kaniv-rada.gov.ua/pages.php?р=349) будинку АДРЕСА_1 присвоєно нову нумерацію, а саме АДРЕСА_1. Отже постанову про відкриття виконавчого провадження було відправлено не за адресою позивача. Відповідно до роздруківки із електронного ресурсу Укрпошта відправлення із трек-номером 494 не вручене під час доставки: інші причини.

Такими діями відповідача порушені законні права та інтереси позивача, оскільки остання не знала, що відкрите виконавче провадження № 58042305, в якому вона є боржником з виконання постанови від 16 жовтня 2018 № ЧК-845/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-542.

Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову, в якій просила забезпечити позов шляхом зупинення стягнення за постановою про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами № ЧК845/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-524 від 16 жовтня 2018 року на підставі якої Канівським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження № 58042305 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

Ухвалами судді Черкаського окружного адміністративного суду 29 травня 2019 року у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовлено, визнано поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 06.06.2019.

04 червня 2019 року до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просив в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що на виконанні у Канівському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області перебуває виконавче провадження № 580422305 з примусового виконання постанови № 542 від 16.10.2018, виданої управлінням Держпраці у Черкаській області про стягнення штрафу в розмірі 111690,00 грн.

Виконавчий документ відповідає вимогам встановленим статтею 4 Закону України "Про виконавче провадження", підстав вважати, що виконавчий документ не набрав чинності немає, таким чином державний виконавець не міг повернути без прийняття до виконання постанову та прийняв єдине можливе та правильне рішення про відкриття виконавчого провадження. Копія постанови про відкриття виконавчого провадження направлена сторонам 10.01.2019 за вихідним № 706 (строк оскарження 10 днів), а відповідно до статті 23 Закону України "Про виконавче провадження" боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеному у виконавчому документі.

Додатково у відзиві відповідач просив розгляд справи провести без участі його представника.

06 червня 2019 року представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача.

У зв`язку з поданням всіма учасниками справи заяв про розгляд справи без їх участі, то відповідно до частини 3 статті 194 розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження на підставі наявних матеріалів.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що 16 жовтня 2018 року посадовою особою управлінням Держпраці у Черкаській області на підставі акта інспекційного відвідування від 24.09.2018 № ЧК-845/365/АВ щодо порушень ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю, а саме: вимог статті 21, 24 КЗпП України та постанови КМУ №413, керуючись статтею 259 Кодексу законів про працю України, статтею 53 Закону України "Про зайнятість населення", частиною третьою статті 34 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", пунктом 8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 року № 509 та на підставі абзацу другого частини другої статті 265 Кодексу законів про працю України прийнято постанову № ЧК-845/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-542, якою накладено на ФОП ОСОБА_1 штраф у розмірі 111690,00 грн.

29 жовтня 2018 року до Черкаського окружного адміністративного суду надійшов позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до управління Держпраці у Черкаській області, в якому позивач просила:

1) визнати протиправним та скасувати припис управління Держпраці у Черкаській області (бул. Шевченка, 205, м. Черкаси, 18000, ) про усунення виявлених порушень № ЧК-845/365/АВ/П від 24.09.2018, наданий фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 .

2) визнати протиправною та скасувати постанову управління Держпраці у Черкаській області (бул. Шевченка, 205, м. Черкаси, 18000, ) № ЧК- 845/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-542 від 16.10.2018 про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами у сумі 111690 гривень на фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 .

15 листопада 2018 року ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 2340/4337/18.

10 січня 2019 року державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області відкрито виконавче провадження ВП № 58042305 з виконання постанови управління Держпраці у Черкаській області № 542, виданої 16.10.2018, а також прийнято постанову ВП № 58042305 про стягнення виконавчого збору у розмірі 11169,00 грн та постанову ВП № 58042305 про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 123009,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року у справі № 2340/4337/18 у задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 відмовлено повністю.

22 квітня 2019 року державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у виконавчому провадженні № 58042305 прийнято постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 123009,00 грн.

24 квітня 2019 року державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області у виконавчому провадженні № 58042305 прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Не погоджуючись з вказаними постановами державного виконавця Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, позивач звернулася до суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 1 Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі по тексту - Закон № 1404-VІІІ) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Статтею 259 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII (далі - КЗпП) визначено, що державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 2 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 квітня 2017 року № 295 (далі - Порядок № 295) державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин) (далі - виконавчі органи рад).

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" (далі - штрафи) визначає Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2013 № 509 (далі - Порядок № 509).

Відповідно до пунктів 2, 3, 8, 11 Порядку № 509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (далі - уповноважені посадові особи).

Уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу.

Розгляд справ на підставі акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, акта, зазначеного в абзаці п`ятому пункту 2 цього Порядку, здійснюється уповноваженими посадовими особами Держпраці та її територіальних органів.

Не сплачені у добровільному порядку штрафи стягуються, зокрема, органами державної виконавчої служби (щодо штрафів, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України).

Отже, аналізуючи вищевикладене, у даному випадку постанова управління Держпраці у Черкаській області № ЧК-845/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС від 16.10.2018 про накладення штрафу відповідно до Закону № 1404-VІІІ є виконавчим документом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 4 Закону № 1404-VІІІ у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ підписується уповноваженою посадовою особою із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплюється печаткою. Скріплення виконавчого документа печаткою із зображенням Державного Герба України є обов`язковим, якщо орган (посадова особа), який видав виконавчий документ, згідно із законом зобов`язаний мати таку печатку.

Згідно із пунктом 1 частини 1, частин 5, 7 статті 26 Закону № 1404-VІІІ виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника.

У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному статтею 56 цього Закону.

Статтею 27 Закону № 1404-VІІІ визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

Відповідно до статті 56 Закону № 1404-VІІІ арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Як свідчать матеріали справи постанова управління Держпраці у Черкаській області № ЧК-845/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-542 від 16.10.2018 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу у розмірі 111690,00 грн відповідає вимогам до виконавчого документу, передбаченим статтею 4 Закону № 1404-VІІІ, а тому державний виконавець Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону № 1404-VІІІ обґрунтовано прийняв постанови у виконавчому провадженні № 58042305 про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору та про арешт майна боржника.

Разом з тим, відповідно до частини 10 статті 56 Закону № 1404-VІІІ у порядку, встановленому цією статтею, виконавець, в провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Як свідчать матеріали справи, державним виконавцем Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального 22 квітня 2019 року керуючись статтею 56 Закони № 1404-VІІІ винесена постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 58042305, у даній постанові державним виконавцем зазначено, що згідно відповіді ДФС України, боржник ФОП ОСОБА_1 має рахунки в банківських установах, а тому державним виконавцем даною постановою накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках Черк. ГРУ ПАТ КБ "ПриватБанк", м. Черкаси, код 354347, номер рахунку НОМЕР_2 та всіх інших відкритих рахунках, а також на коштах на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 .

На переконання суду, постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні № 58042305 є протиправною, оскільки відповідачем згідно вимог частини 10 статті 56 Закону № 1404-VІІІ не надано судового рішення, яке набрало законної сили та яким підтверджено заборгованість ФОП ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до пункту 2 частини 1 статті 10 Закону № 1404-VІІІ заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Статтею 68 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

У матеріалах адміністративної справи немає доказів відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, доказів відсутності чи недостатності у відповідача майна для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, відсутнє будь-яке рішення про стягнення періодичних платежів, у зв`язку з чим суд вважає, що постанова державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 23.04.2019 є протиправною.

Оцінюючи аргумент позивача про те, що триває процес оскарження постанови управління Держпраці у Черкаській області № ЧК-845/365/АВ/П/ПТ/ТД-ФС-542 від 18.10.2018, а тому даний документ не набрав законної сили та не міг бути прийнятий до примусового виконання, суд зазначає, що ані Порядком № 509, ані іншим нормативним актом не встановлена залежність набрання чинності такою постановою від процедури її судового оскарження.

Оцінюючи аргумент позивача про те, що постанову про відкриття провадження було направлено відповідачем не за адресою позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 28 Закону № 1404-VІІІ копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Як свідчать матеріали справи, постанови про відкриття виконавчого провадження від 10.01.2018, про стягнення виконавчого збору від 10.01 та про арешт майна боржника від 10.01.2019 у виконавчому провадженні № 58042305 надсилалися ФОП ОСОБА_1 за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а тому державний виконавець дотримався вимог частини 1 статті 28 Закону № 1404-VІІІ.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є частково обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 5 статті 139 вказаного Кодексу у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України "Про судовий збір", а відповідач не надав суду доказів понесення судових витрат, то підстави для їх розподілу відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 - 246, 272, 287, 295, підпунктом 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 58042305 від 22.04.2019 про арешт коштів боржника.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Канівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області № 58042305 від 23.04.2019 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду через Черкаський окружний адміністративний суд протягом десяти днів з дня підписання рішення.

Учасники справи:

1) позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );

2) відповідач - Канівський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Черкаській області (19003, Черкаська область, м. Канів, вул. Кошового, 2, ідентифікаційний код 34978825).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 06.06.2019.

Суддя В.О. Гаврилюк