Справа № 240/5134/18
Суддя: Боровицький О. А.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5134/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Боровицький О. А.

04 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Боровицького О. А.

суддів: Курка О. П. Совгири Д. І. ,

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

представників позивача: Гаєвської Н.М., Лесика С.С.

представника відповідача: Домарецької В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у справі за адміністративним позовом 10 Територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 11.08.2018,

В С Т А Н О В И В :

в жовтні 2018 року позивач - 10 Територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області про визнання протиправним та скасування рішення № від 11.08.2018 року.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Представник відповідача підтримала вимоги апеляційної скарги та просила суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представники позивача в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, рішенням заступника начальника - начальника Новоград-Волинського Управління ГУ ДФС у Житомирській області від 11.08.2018 року № на підставі ч. 9 та п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування до 10 територіального вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України було застосовано штраф у розмірі 4170,90 гривень (за період з 22.05.2018 до 27.07.2018) та нараховано пеню у розмірі 157,40 гривень.

28 серпня 2018 року не погоджуючись із зазначеним рішенням 10 територіальний вузол урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України звернувся зі скаргою до Начальника Головного управління ДФС у Житомирській області.

Рішенням Головного управління ДФС у Житомирській області від 06.09.2018 № 7926/6/06-30-10-01-05 подану скаргу було залишено без розгляду, оскільки рішення від 11.08.2018 № було прийнято Новоград-Волинським управлінням, яке входить до складу Головного управління ДФС у Житомирській області, а тому воно підлягає оскарженню до органу вищого рівня, яким є ДФС України.

13 вересня 2018 року позивач звернувся зі скаргою на рішення від 11.08.2018 № до Державної фіскальної служби України, однак рішенням Державної фіскальної служби України від 16.10.2018 року №18748/5/99-99-11-02-02-25 скарга позивача була залишена без розгляду у зв`язку з пропуском законодавчо встановленого 10-денного строку для подання скарги.

Не погоджуючись з такою позицію суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Задовольняючи адміністративний позов суд першої інстанції виходив з того, що позивачем належними доказами підтверджено своєчасну сплату єдиного внеску в повному обсязі, у зв`язку з чим у відповідача відсутня підстава для застосування до позивача штрафу та пені, передбачених ч. 10 і п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2346-ІІІ, згідно рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.08.2018 року.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Щодо твердження скаржника про не належне виконання позивачем норми статі 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики щодо забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначені Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 року №2464-VI (далі - Закон №2464-VI).

Відповідно до статті 16 Закону № 481/95-ВР контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 4 цього Закону платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення, допомогу по тимчасовій непрацездатності, допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами, допомогу, надбавку або компенсацію відповідно до законодавства для таких осіб, зокрема : військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, у тому числі тих, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про військовий обов`язок і військову службу"; осіб, які отримують допомогу по тимчасовій непрацездатності, перебувають у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами і отримують допомогу у зв`язку з вагітністю та пологами; осіб, які проходять строкову військову службу у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до закону військових формуваннях, Службі безпеки України та службу в органах і підрозділах цивільного захисту.

Пунктами 1 та 4 ч. 2 ст. 6 Закону №2464-VI визначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а також подавати звітність та сплачувати до органу доходів і зборів за основним місцем обліку платника єдиного внеску у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону №2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України "Про оплату праці", та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, а для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону (до яких відноситься позивач), - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.

При цьому, нарахування та сплата єдиного внеску за платників, зазначених у абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, але не менше мінімального страхового внеску за кожну особу.

Судом першої інстанції встановлено, що 10 територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України був складений звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за квітень 2018 року, який 02 травня 2018 року було зареєстровано у встановленому законом порядку в Реєстрі застрахованих осіб. Згідно із зазначеними звітом за квітень 2018 року 10 територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України підлягав сплаті єдиний внесок, що нарахований на суму заробітної плати в розмірі 153683,85 грн., єдиний внесок, що нарахований на суму грошового забезпечення в розмірі 1187260,34 грн. та єдиний внесок, що нарахований на суму допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами в розмірі 8847,06 грн.

Відповідно 06 червня 2018 року позивачем був надісланий звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за травень 2018 року.

Згідно до звіту, за травень 2018 року позивач повен був сплатити єдиний внесок, що нарахований на суму заробітної плати в розмірі 139 806,92 грн., єдиний внесок, що нарахований на суму грошового забезпечення в розмірі 1 079 214,88 грн. та єдиний внесок, що нарахований на суму допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами в розмірі 70,21 грн.

09 липня 2018 року 10 територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України був надісланий звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за червень 2018 року.

Згідно із зазначеними звітом за червень 2018 року позивач повен був сплатити єдиний внесок, що нарахований на суму заробітної плати в розмірі 159302,82 грн., єдиний внесок, що нарахований на суму грошового забезпечення в розмірі 1072110,20 грн.

02 серпня 2018 року 10 територіальним вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України був надісланий звіт про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за липень 2018 року.

Згідно із зазначеними звітом за липень 2018 року позивач повен був сплатити єдиний внесок, що нарахований на суму заробітної плати в розмірі 138897,19 грн., єдиний внесок, що нарахований на суму грошового забезпечення в розмірі 1171298,35 грн. (а.с.142-143)

За приписами ч.ч. 5, 6, 7 і 8 ст. 9 Закону №2464-VI сплата єдиного внеску здійснюється у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки органів доходів і зборів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для його зарахування.

Для зарахування єдиного внеску в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, та його територіальних органах відкриваються в установленому порядку небюджетні рахунки відповідному органу доходів і зборів. Зазначені рахунки відкриваються виключно для обслуговування коштів єдиного внеску;

Обслуговування коштів єдиного внеску здійснюється згідно з положенням про рух коштів, що затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної бюджетної політики, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Єдиний внесок сплачується шляхом перерахування платником безготівкових коштів з його банківського рахунку.

Платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі.

В силу приписів норми п. 1 ч. 10 ст. 9 зазначеного Закону у разі перерахування сум єдиного внеску з рахунку платника на відповідні рахунки органу доходів і зборів днем сплати єдиного внеску вважається день списання банком або центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, суми платежу з рахунку платника незалежно від часу її зарахування на рахунок органу доходів і зборів.

Відповідно до п. 1 Положення про рух коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2016 № 54, зареєстрованим в Міністерстві юстиції Україні 02 березня 2016 р. за №330/28460 (далі - Положення № 54) це положення розроблено відповідно до статей 8, 9, 11, 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" з метою регламентування руху коштів єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та фінансових санкцій (штрафів та пені), що застосовуються згідно із Законом, на рахунках, відкритих в органах Державної казначейської служби України (далі - органи Казначейства) відповідно до вимог законодавства.

Пунктом 1 розділу ІІ Положення № 54 визначено, що державна фіскальна служба України та її територіальні органи в областях, місті Києві, Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, державні податкові інспекції в районах, містах (крім міста Києва), районах у містах, об`єднані державні податкові інспекції ДФС відкривають в органах Казначейства небюджетні рахунки за балансовим рахунком 3719 "Рахунок для зарахування коштів, які підлягають розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування" (далі - рахунок 3719) для зарахування та розподілу страхових коштів.

Страхові кошти, які надійшли за день (з урахуванням повернення помилково або надміру сплачених сум та/або безпідставно стягнутих сум єдиного внеску) на рахунки 3719 територіальних органів ДФС, на кінець операційного дня у регламентований час засобами програмного забезпечення шляхом формування меморіальних документів перераховуються Головними управліннями Казначейства на відповідні рахунки 3719 головних управлінь ДФС з подальшим перерахуванням на відповідні рахунки 3719, відкриті на ім`я ДФС в Казначействі, на підставі договорів про здійснення розрахунково-касового обслуговування, укладених органами Казначейства з власниками рахунків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, у 2018 році в Головному управлінні Державної казначейської служби України для сплати єдиного внеску страхувальниками, які перебувають на обліку в Романівському відділенні Новоград-Волинської ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області були відкриті наступні рахунки (в розрізі категорій платників): 0606, 0606, 0606, 0606, 0606, 0606, 0606, 0606, 0606, 0606.

Кожен номер рахунку містить символ відповідної категорії платників єдиного внеску. Це символи від 201 до 210, які відповідають цифрам з шостої по восьму номера рахунку для перерахування єдиного внеску. Таким чином, шостий, сьомий і восьмий знаки в номері рахунку - це символ звітності, що відповідає коду класифікації доходів бюджету. Ці символи і відповідають виду платежу, який сплачується на відповідний рахунок.

В Довіднику відповідності символу звітності класам професійного ризику виробництва та категоріям платників єдиного внеску, затвердженого Наказом Державної казначейської служби України від 16.08.2013 №130 (далі - Наказ №130), для категорії платників "військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення" визначено символ звітності - 202. Крім того, наказом № 130 визначено, що для сплати єдиного внеску з найманих працівників, визначені наступні символи звітності: "З осіб, які виконують роботи за договорами" - 201, "З осіб, які отримують грошове забезпечення" - 202.

Згідно з пунктом 3.3 розділу IV "Інструкції про грошове забезпечення та компенсаційні виплати військовослужбовцям Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України", затвердженої наказом Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 13.03.2018 №151, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 05.04.2018 року за №404/31856, військовослужбовцям за весь період перебування у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами виплачується грошове забезпечення, яке обчислюється сумарно, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, встановленого на день, що передував дню вибуття у таку відпустку.

Відповідно до "Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету", затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 12.03.2012 №333, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.03.2012 за №456/20769, видатки на грошове утримання (забезпечення) військовослужбовців та осіб рядового і начальницького складу, у тому числі основні та додаткові види виплат, здійснюються за кодом економічної класифікації видатків 2112 "Грошове забезпечення військовослужбовців" (2.1.1.2), нарахування бюджетними установами (організаціями) на фонд оплати праці, а саме: сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахованого відповідно до законодавства - за КЕКВ 2120 "Нарахування на оплату праці" (2.1.2).

Отже, в призмі наведеного вбачається, що єдиний внесок, нарахований позивачем на суми заробітної плати за цивільно-правовими договорами підлягав сплаті на рахунок № 0606, що відповідає символу звітності "201".

Єдиний внесок для військових частин та органів, які виплачують грошове забезпечення військовослужбовцям, нарахований на суми грошового забезпечення військовослужбовців підлягав сплаті на рахунок № 0606 за символом "202". Відтак, оскільки допомога по вагітності та пологах військовослужбовцям виплачується у вигляді грошового забезпечення, яке обчислюється сумарно, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, встановленого на день, що передував дню вибуття у таку відпустку, то єдиний внесок, нарахований на таку допомогу, також підлягав сплаті на рахунок № 0606 за символом "202".

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивачем підтверджено наявними у матеріалах справи платіжними дорученнями про сплату єдиного соціального внеску за квітень-липень 2018 року у повному обсязі, у визначені законом строки та на відповідні рахунки, відтак у відповідача відсутні правові підстави для застосування до позивача штрафу та пені, передбачених ч. 10 і п. 2 ч. 11 ст. 25 Закону №2346-ІІІ, згідно рішення № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.08.2018 року.

Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що суд першої інстанції вірно встановив обставини по справі, вважає, що спірне рішення прийнято з додержанням вимог процесуального та матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Державної фіскальної служби у Житомирській області залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 червня 2019 року.

Головуючий Боровицький О. А.

Судді Курко О. П. Совгира Д. І.