Справа № 300/497/19
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" травня 2019 р. справа № 300/497/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Микитюка Р.В.,

за участю секретаря судового засідання - Ткачук О.П.,

представника позивача - ОСОБА_5 ,

представника відповідача - Яремака Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом: фізичної особи-підприємеця ОСОБА_4

до відповідача: Головного управління ДФС в Івано-Франківській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.02.2019 року, вимоги про сплату боргу та рішення від 28.02.2019, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 (надалі також - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (надалі також - відповідач) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.02.2019 року, вимоги про сплату боргу та рішення від 28.02.2019.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області за результатами проведеної позапланової виїзної документальної перевірки позивача з питань дотримання податкового та іншого законодавства, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 20.07.2018, дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.10.2017 по 20.07.2018 на підставі акту від 07.02.2019 №113/09-13-13-05/ прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.02.2019 №, №, №, №, № про нарахування суми грошового зобов`язання за наступними платежами: 1) військовий збір у розмірі 62118, 05 грн. (в. т. ч. за податковими зобов`язаннями - 41412,04 грн., за штрафними санкціями - 20706,01 грн.); 2) єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в суму 200009,11 грн. (в. т. ч. за податковими зобов`язаннями - 172719,55 грн., за штрафними санкціями - 27289,56 грн.); 3) податок на доходи фізичних осіб в розмірі 745416,77 грн. (в. т. ч. за податковими зобов`язаннями - 496944,52 грн., за штрафними санкціями - 248472,25 грн.); 40 податок на додану вартість в сумі 36291,00 грн. (в. т. ч. за податковими зобов`язаннями - 23594,00 грн., за штрафними санкціями - 12697,00 грн.).

Дані податкові повідомлення-рішення ГУ ДФС в Івано-Франківській області від 28.02.2019 отримані позивачем 28.02.2019. Позивач вважає, що відповідачем всупереч норм діючого законодавства, прийнято оскаржувані рішення, якими неправомірно визначено для ФОП ОСОБА_4 суму грошового зобов`язання у розмірі 1 043 834,93 грн. (в. т. ч. ПДВ - 36 291,00 грн., податок на доходи фізичних осіб в сумі 745 416,77 грн., єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в сумі 200 009,11 грн., військовий збір у сумі 62 118,05 грн.). враховуючи викладене, позивач просить суд визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 28.02.2019 №№, , , вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 28.02.2019 та рішення № від 28.02.2019.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 15.03.2019 дану заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем усунуто недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, відтак ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 21.03.2019 відкрито загальне позовне провадження в даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду (т.1, а.с.1-2).

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 10.04.2019 (а.с.152-157). У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами і доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає, що позивач при здійсненні господарської діяльності порушив норми податкового законодавства, що стало наслідком донарахувань, визначених податковими повідомленнями-рішеннями, вимогою про сплату боргу (недоїмки) та рішенням про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Представник позивача скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 07.05.2019. У даній відповіді на відзив позивач, зокрема зазначає, що доводи відповідача, які вказані у відзиві на позовну заяву, не знаходять свого підтвердження, що підтверджується наведеними позивачем нормами податкового законодавства та доказами, доданими до позовної заяви. Просив позов задовольнити (а.с.172-173).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.05.2019 закрито підготовче провадження у даній справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 29.05.2019 (а.с. 181-182).

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, з підстав адміністративного позову та відповіді на відзив, просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, з підстав відзиву на адміністративний позов, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

08.02.2019 ОСОБА_4 зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копії якого містяться у матеріалах справи (а.с. 74).

Головним управлінням ДФС в Івано-Франківській області відповідно до наказу №76 від 18.01.2019, згідно прийнятого суб`єктом господарювання рішення про припинення підприємницької діяльності від 20.07.2018 проведена документальна позапланова виїзна перевірка діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 з питань своєчасності, достовірності повноти нарахування та сплати податків та зборів, дотримання вимог іншого законодавства контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 20.07.2018, дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 20.07.2018, про що складено акт перевірки №113/09-13-13-05/ від 07.02.2018.

На підставі акту перевірки від 07.02.2018 №113/09-13-13-05/ "Про результати документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_4 р. н. о. к. п. п. НОМЕР_1 з питань дотримання вимог податкового та іншого законодавства, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудових договорів, оформлення трудових відносин з працівниками, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2017 по 20.07.2018, дотримання вимог валютного законодавства за період з 01.01.2017 по 20.07.2018.

При проведенні перевірки відповідачем встановлено порушення позивачем:

1. пп.164.1.3 п.164.1 ст.164, п.177.2 ст.177.4 ст.177 Податкового кодексу України, у результаті чого визначено суму податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності на загальну суму 496944,52 грн., в тому числі за 2017 рік на 378418,27 грн. та за 2018 рік на суму 118526,25 грн.;

2. абз.2 п. 177.11 ст. 177 Податкового кодексу України, в частині не своєчасного подання податкової декларації про майновий стан та доходи за період 2018 року;

3. п.176.2, ст. 176 Податкового кодексу України , Порядку заповнення та подання податковими агентами податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку №1020 від 24.10.2010 в частині відображення в неповному обсязі по Розрахунках сум доходів даних про суми нарахованих та виплачених доходів фізичним особам-підприємцям за ознакою "157" за кожен з періодів 2017-2018рр., а також відображення недостовірних даних про суму нарахованого доходу з якого нараховується військовий збір та суму військового збору за I та III квартал 2017;

4. пп. 2) ч.1 ст. 7 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI із змінами та доповненнями, у результаті чого визначено суму єдиного соціального внеску з чистого доходу від здійснення господарської діяльності на загальну суму 172719,55 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 100176,12 грн. та за період 2018 на суму 72543,43 грн.;

5. пп.4 п.2 ст. 6 "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI із змінами та доповненнями, п.3.2 розділу III Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування затвердженого Наказом Міндоходів України від 09.09.2013 в частині несвоєчасного подання звітності по ЄСВ за липень 2018;

6. п.177.2 ст.177, пп.1.2, пп.1.3 п.16.1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, у результаті чого визначено військового збору на загальну суму 41412,04 грн., в тому числі за 2017 рік на суму 31534,85 грн. та за 2018 на суму 9877,19 грн.;

7. пп.49.18.1 п.49.18 ст. 49, пп. б) п.202.1 ст. ст.. 202, п.203.1 ст. 203 Податкового кодексу України в частині не подання декларації з ПДВ за липень 2018;

8. п.184.7 ст. 184 пп. в) п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та вимог Наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", у результаті чого було:

- завищено суму від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р. 21) за липень 2017 на суму 10926 грн.

- занижено податку на додану вартість, що підлягав сплаті до бюджету за липень 2017 на суму 23594 грн.;

9. п.286.2 ст. 286 Податкового кодексу України, в частині не своєчасного подання податкової декларації з плати за землю (за земельний податок) на 2017 рік;

10. п.1, 2 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 №265/95-ВР "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" із змінами і доповненнями, здійснюючи операції по розрахунках готівкою без проведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи та не роздруковуючи відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті до суб`єктів господарювання;

11. п.176.1 ст.176, п.177.10 ст. 177 Податкового кодексу України, наказу Міндоходів від 16.09.2013 №481 "Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, які ведуть фізичні особи - підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення" в частині неналежного ведення книги обліку доходів та витрат за 2017-2018рр. (а.с. 97-144).

На підставі акту перевірки від 07.02.2019 №113/09-13-13-05/ відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 28.02.2019 №, №, №, №, № про нарахування суми грошового зобов`язання за наступними платежами: 1) військовий збір у розмірі 62118, 05 грн. (в.т. ч. за податковими зобов`язаннями - 41412,04 грн., за штрафними санкціями - 20706,01 грн.); 2) єдиний соціальний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в суму 200009,11 грн. (в. т. ч. за податковими зобов`язаннями - 172719,55 грн., за штрафними санкціями - 27289,56 грн.); 3) податок на доходи фізичних осіб в розмірі 745416,77 грн. (в.т.ч. за податковими зобов`язаннями - 496944,52 грн., за штрафними санкціями - 248472,25 грн.); 40 податок на додану вартість в сумі 36291,00 грн. (в. т. ч. за податковими зобов`язаннями - 23594,00 грн., за штрафними санкціями - 12697,00 грн.), вимогу про сплату боргу (недоїмки) № від 28.02.2019 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № від 28.02.2019 ( а.с. 92-96).

Не погоджуючись з винесеним податковими повідомленнями-рішеннями від 28.02.2019 року №№, , , вимогою про сплату боргу (недоїмки) № від 28.02.2019 та рішення № від 28.02.2019, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Що стосується податкового повідомлення-рішення № про визначення податкового зобов`язання з ПДФО у сумі 496944,52 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 248472,25 грн. (у загальній суму 745416,77 грн.), податкового повідомлення-рішення № про визначення податкового зобов`язання з військового збору в сумі 41412,04 грн., та застосовано штрафні санкції в сумі 20706,01 грн. (у загальній сумі 62118,05), суд зазначає наступне.

Перевіркою правильності визначення валового доходу за 2017 встановлено його заниження на суму 1388710,13 грн., яке виникло у зв`язку з включенням у не повному обсязі до валового доходу коштів від поступлення валютної виручки на розрахункові рахунки в банку.

Внаслідок допущених порушень, було порушено вимоги пп.164.1.3 п.164.1 ст. 164, ст.. 177 Податкового кодексу України. Перевіркою правильності визначення валового доходу за період 2018, встановлено його заниження на суму 326351,19 грн., що виникло також внаслідок не включення у повному обсязі до доходу поступлення коштів від продажу валютної виручки, чим також порушено пп. 164.1.3 п.164.1 ст. 164, ст. 177 Податкового кодексу України.

У судовому засіданні встановлено, що 08.02.2018 позивачем подано податкову декларацію № за 2017. Загальний оподатковуваний дохід за даними податкової декларації складає 6991216,00 грн., за даними перевірки складає 8379926,13 грн. Розбіжність гр. 4 та гр. 3 становить + 1388710,13 грн.

21.01.2019 позивачем подано податкову декларацію №2361 за 2018. Загальний оподатковуваний дохід за даними податкової декларації складає 2865780,00 грн., за даними перевірки складає 3192131,19 грн. Розбіжність гр. 4 та гр. 3 становить + 326351,19 грн. (а.с. 112).

Перевіркою задекларованих валових витрат за 2017 встановлено порушення пп.177.4.1 п.177.4 ст.177 Податкового кодексу України в частині завищення витрат на придбання ТМЦ на суму 914843,90 грн., які не підтверджені відповідними первинними документами на придбання та їх оплату, в тому числі витрати на придбання лісопродукції у сумі 533828,90 грн.

Перевіркою також встановлено заниження витрат на оплату праці та нарахування на заробітну плату, задекларованих в гр. 6 додатка Ф. 2 за 2017 у сумі 70362 грн. та заниження суми інших витрат, що згідно додатка Ф . 2 не були задекларовані в гр. 7 на суму 79393,69 грн., а саме - представлені для перевірки первинні документи на оплату комісії за банківське обслуговування розрахункових рахунків та сплаченого ЄСВ за підприємця, що згідно даних обліку та пояснення платника не включені до витрат за 2017, у тому враховані перевіркою (а.с. 109-110).

Перевіркою задекларованих валових витрат за період 2018 встановлено порушення пп.177.4.1 п.177.4 ст. 177 Податкового кодексу України в частині завищення витрат на придбання ТМЦ на суму 332128 грн., які не підтверджені відповідними первинними документами на придбання та їх оплату.

Результати перевірки визначення документально підтверджених витрат встановлено, що 08.02.2018 позивачем подано податкову декларацію № за 2017. Вартість документально підтверджених витрат за даними податкової декларації складає 6947812,00 грн., за даними перевірки складає 6234198,38 грн. Розбіжність гр. 4 та гр. 3 становить - 713613,62 грн.

21.01.2019 позивачем подано податкову декларацію №2361 за 2018. Вартість документально підтверджених витрат за даними податкової декларації складає 2804607,87 грн., за даними перевірки складає 2472479,87 грн. Розбіжність гр. 4 та гр. 3 становить - 332128,00 грн. (а.с. 115).

Враховуючи викладене, позивачем занижено валовий дохід за 2017 на 1388710,13 грн., за 2018 на 326351,19 грн. та завищено валові витрати за 2017 на713613,62 грн., за 2018 на 332128,00 грн. Разом складає 2 760 802,94 грн. - сума, на яку занижено чистий оподатковуваний дохід (2017 - 2102373,75 грн., 2018 - 658479,19 грн.)

Ставка ПДФО 18% - 496944,52 грн. (2017 - 378418,27 грн.,2018 - 118526,25 грн.);

Ставка військового збору 1,5 % - 41412,04 грн. (2017 - 31534,85 грн., 2018 - 9877,19 грн.).

Штрафні санкції застосовано у розмірі 50%. Згідно пп.2 п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, при повторному протягом 1095 днів визначені контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку - тягне за собою накладення на платника податків штраф у розмірі 50% суми нарахованого податкового зобов`язання. Попередня документальна перевірка позивача проводилась 22.06.2017, за результатами якої застосовувались штрафні санкції на донараховані суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору у відповідності до пп.1 п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України.

Позивач у позовній заяві щодо заниження валового доходу зазначає, що ним не в повній мірі поставлено продукцію згідно контрактів та отриманих коштів, що ніяк не спростовує факт отримання ним коштів (доходу) у звітні періоди.

Згідно ст. 164 Податкового кодексу України базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У відповідності до пп.164.1.3 п.164.1 ст. 164 Податкового кодексу України, загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року та зокрема доходів, отриманих фізичною особою-підприємцем від провадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу.

Отже, позивач зобов`язаний був включити в дохід суму отриманих коштів.

Що стосується завищення валових витрат, не підтверджених первинними документами та документами про оплату, як встановлено у судовому засіданні, позивач в ході перевірки пояснень не надав, а також у позовній заяві не вказує на неправомірні на його думку висновки акту перевірки.

Щодо податкового повідомлення-рішення №5 про визначення податкового зобов`язання з ПДВ у сумі 23594,00 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 12697,00 грн. то суд зазначає слідуюче.

Відповідачем під час перевірки повноти визначення податкових зобов`язань за період з 01.01.2017 по 20.07.2018 не встановлено їх заниження чи завищення, окрім умовного нарахування податкових зобов`язань за липень 2018.

20.07.2018 позивачем було прийнято рішення про припинення підприємницької діяльності, відповідно свідоцтво платника ПДВ №200138292 видане 27.08.2013 анульоване згідно поданої заяви 20.07.2018.

У відповідності до пп. Б) п. 202.1 ст.202 Податкового кодексу України, якщо податкова реєстрація особи анулюється в інший день, ніж останній день календарного місяця, то останнім звітним (податковим) періодом є період, який розпочинається з першого дня такого місяця та закінчується останнім днем такого анулювання.

П.184.7 ст. 184 Податкового кодексу України зазначено, що якщо товари/послуги, необоротні активи, суми ПДВ за якими були включені до складу податкового кредиту, не були використані в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, такий платник податку в останньому звітному (податковому періоді) не пізніше дати анулювання його реєстрації як платника податку зобов`язаний визначити податкові зобов`язання за такими товарами/послугами, необоротними активами виходячи зі звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, крім випадків анулювання реєстрації як платника податку внаслідок реорганізації платника податку шляхом приєднання, злиття, перетворення, поділу та виділення відповідно до закону.

Відповідно даних обліку платника, станом на дату припинення підприємницької діяльності та анулювання реєстрації платника ПДВ, на залишках ФОП обліковувались ТМЦ та основні засоби, що були придбані з ПДВ, суми податку по яких були включені до складу податкового кредиту, а саме:

- вага марки ТВ4-3000-1-(1250x1250) -12еа, вартістю 16200 грн., в. т. ч. ПДВ 2700 грн. (придбання згідно ПН №151 від 25.01.2017, постачальник ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Техноваги");

- лазер вартістю 8400 грн., в. т. ч. ПДВ 1400 грн. (придбання згідно ПН №7 від 01.02.2017, постачальник ПП "Ведео");

- цегла рядова та цегла клінкерна, ВФ клінкерний, тощо загальною кількістю 11,12 тис. шт. на суму 56737,61 грн., в. т. ч. ПДВ 9456,27 грн. (придбання згідно ПН №55 від 13.06.2017, постачальник ПрАТ "Роздільський керамічний завод");

- ПММ (д/п) в кількості 4593 л. на загальну суму 119109,26 грн., в. т. ч. ПДВ 19851, 57 грн. (придбання згідно ПН №8156 від 19.06.2018 №8163 від 23.06.2018, №8164 від 25.06.2018 та №8168 від 29.06.2018, постачальник ПП "Укрпалетсистем"). (а.с. 127).

Суд зазначає, що позивач у порушення пп.49.18.1 п.49.18 ст.49, пп. Б) п. 202.1 ст. 202, п.203.1 ст. 203 Податкового кодексу України, не подано декларацію з ПДВ за останній звітний (податковий) період, відповідно в порушення п.184.7 ст. 184 цього Кодексу не визначено податкові зобов`язання за такими товарами/послугами, необоротними активами виходячи зі звичайної ціни відповідних товарів/послуг чи необоротних активів, що знаходились на залишках на дату анулювання реєстрації платника ПДВ. (а.с. 127).

Отже, у результаті допущеного порушення занижено податкових зобов`язань на суму 33407,84 грн., що згідно даних перевірки підлягають донарахуванню.

Як встановлено у судовому засіданні, за період з 01.01.2017 по 20.07.2018 позивачем задекларовано від`ємне значення об`єкта оподаткування (р.19) у сумі 63503 грн., яке у сумі 53689 грн. задекларовано у зменшення суми податкового боргу по податку на додану вартість (р.20.1) та різниця від`ємного значення - до складу податкового кредиту наступного (звітного) податкового періоду (рр. 20.3, 21). Станом на 20.07.2018 сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за даними платника становить 10926 грн.

За результатами поданого позивачем уточнюючого розрахунку за травень 2017 (№ від 24.09.2017) у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок, по Розділу III декларації з ПДВ проведено зменшення значення рр.19, 20.3 та 21 на суму 1112 грн. У порушення пп. В) п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України та вимог наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 "Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість", зменшення суми від`ємного значення згідно даного уточнюючого розрахунку не враховано підприємцем при поданні декларації з ПДВ за вересень 2017, в зв`язку з чим безпідставно завищено суму від`ємного значення в р.16.1, а також в рр.19, 20, 20.3 та 21 на 1112 грн. За даний період. При проведенні розрахунків за даними перевірки зменшення від`ємного значення на суму 1112 грн. відображено в таблицях починаючи з червня 2017.

Перевіркою повноти нарахування податку на додану вартість за період з 01.01.2017 по 20.07.2018 встановлено, що в результаті допущених порушень податкового законодавства, які відображені в пп.2.5.1 та 2.5.2, 2.5.3 п. 2.5 розділу 2 акта перевірки було:

1) Завищено суму від`ємного значення що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (р.21) за липень 2017 на суму 10926 грн.;

2) Занижено суму податку на додану вартість, що підлягав сплаті до бюджету за липень 2017 на суму 23594 грн. - сума оскаржуваного ППР (33407,84 - 10926 + 1112 = 23593,84 грн. (значення в декларації з ПДВ заокруглюється). (а.с. 132-133).

Штрафні санкції застосовано у розмірі 50%. Відповідно до пп.2 п.123.1 ст. 123 Податкового кодексу України, при повторному протягом 1095 днів визначенні контролюючим органом суми податкового зобов`язання з цього податку - тягне за собою накладення на платника податків штраф у розмірі 50 відсотків суми нарахованого податкового зобов`язання.

Як встановлено у судовому засіданні, попередня документальна перевірки позивача проводилася 31.03.2016, за результатами якої застосовувались штрафні санкції на нараховані суми податку на додану вартість у відповідності до пп.1 п.123.1, ст.123 Податкового кодексу України. У позові позивач також не зазначає неправомірні (на його думку) висновки акту перевірки щодо визначення суми податку на додану вартість. (а.с. 103-104).

Що стосується вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 28.02.2019 № на суму 172719,55 грн. та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів у зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 28.02.2019 № на суму 27289,56 грн., суд зазначає наступне.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначаються Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі по тексту - Закон № 2464).

Відповідно до підпункту 1 частини першої статті 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платниками єдиного внеску є роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.

Згідно підпункту 1 частини другої статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Частиною третьою статті 9 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" встановлено, що обчислення єдиного внеску органами доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до органів доходів і зборів, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Відповідно до підпункту 6 частини першої статті 1 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" недоїмка - сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені цим Законом, обчислена органом доходів і зборів у випадках, передбачених цим Законом.

Пунктом 7 частини першої статті 13 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" визначено, що органи доходів і зборів мають право стягувати з платників несплачені суми єдиного внеску.

Відповідно до положень частини першої-четвертої статті 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" рішення, прийняті органами доходів і зборів та органами Пенсійного фонду з питань, що належать до їх компетенції відповідно до цього Закону, є обов`язковими до виконання платниками єдиного внеску, посадовими особами і застрахованими особами.

Положення цієї статті поширюються лише на тих платників, які відповідно до цього Закону зобов`язані нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

У разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.

Форма вимоги про сплату боргу (недоїмки) для платника єдиного внеску - фізичної особи станом на 06.04.2016 була затверджена чинним наразі наказом Міністерства доходів і зборів України від 20.04.2015 № 449 «Про затвердження Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 07.05.2015 за № 508/26953, та набрав чинності з 29.05.2015) , а саме - наведена в додатку 7 до названої Інструкції.

Безпосередньо порядок стягнення заборгованості з платників єдиного внеску, формування, оформлення та надсилання вимоги про сплату боргу (недоїмки) зі сплати єдиного внеску передбачений розд. VI згаданої вище Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

А саме у разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції у порядку і розмірах, визначених розділом VII цієї Інструкції.

Сума єдиного внеску, своєчасно не нарахована та/або не сплачена у строки, встановлені Законом, обчислена органами доходів і зборів у випадках, передбачених Законом, є недоїмкою.

Суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.

Органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо: дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів; платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску; платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Зокрема, у випадку, передбаченому абзацом другим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) приймається відповідним органом доходів і зборів протягом десяти робочих днів з дня, що настає за днем вручення платнику акта перевірки, а за наявності заперечень платника єдиного внеску до акта перевірки приймається з урахуванням висновку про результати розгляду заперечень до акта перевірки.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів із дня її винесення.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів платника на суму боргу, що перевищує 10 гривень. Вимога про сплату боргу (недоїмки), окрім загальних реквізитів, повинна містити відомості про розмір боргу, у тому числі суми недоїмки, штрафів та пені, обов`язок погасити борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі актів документальних перевірок, звітів платника про нарахування єдиного внеску та облікових даних з інформаційної системи органу доходів і зборів за формою згідно з додатком 6 до цієї Інструкції (для платника - юридичної особи) або за формою згідно з додатком 7 до цієї Інструкції (для платника - фізичної особи).

При формуванні вимоги про сплату боргу (недоїмки) їй присвоюється порядковий номер, який складається з трьох частин: 1 частина - літера "Ю" (вимога до юридичної особи) або "Ф" (вимога до фізичної особи), 2 частина - порядковий номер, 3 частина - літера "У" (узгоджена вимога).

Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується під одним порядковим номером до повного погашення сум боргу.

Згідно даних звітів ФОП ОСОБА_4 , сума чистого оподатковуваного доходу за 2017 43404,00 грн., за 2018 61172,13 грн.

Як зазначалося вище, позивач занизив чистий оподатковуваний дохід за 2017 на 2102323,75 грн., за 2018 на 658479,19 грн., що в загальній сумі складає 2760802,94 грн. З урахуванням максимальної величини, з якої справляється ЄСВ, 2017 - 498750 грн., 2018 (7 місяців до припинення діяльності) - 390915 грн. та задекларованих сум згідно поданих звітів, збільшено суму, з якої справляється єдиний соціальний внесок.

В судовому засіданні встановлено, що 08.02.2018 позивачем подано податкову декларацію № за 2017. Сума чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини, на яку нараховується єдиний внесок у розмірі 22% (грн.) за даними податкової декларації складає 43404,00 грн., за даними перевірки відповідача складає 498750,00 грн. Відхилення становить + 455346,00 грн.

21.01.2019 позивачем подано податкову декларацію №2603 за 2018. Сума чистого оподатковуваного доходу, на який нараховується єдиний внесок з урахуванням максимальної величини, на яку нараховується єдиний внесок у розмірі 22% (грн.) за даними податкової декларації складає 61172,13 грн., за даними перевірки відповідача складає 390915,00 грн. Відхилення становить + 329742,87 грн.

Отже, донарахування із сплати єдиного соціального внеску згідно вимоги склали: за 2017 - 455346 x 22% = 100176,12, за 2018 - 329742,87 x 22% = 72543,43 грн., що в загальній сумі становить 172719,55 грн.

Штрафні санкції нараховані згідно п.3 ч.11 ст. 25 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI із змінами та доповненнями, за донарахування органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків, зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску:

У судовому засіданні встановлено, що за період 2017 виявлене органом державної податкової служби заниження суми чистого оподатковуваного доходу складає + 455346,00 грн. Сума донарахованого єдиного соціального внеску з суми чистого оподатковуваного доходу 22% складає 100176,12 грн. Розмір штрафної санкції на донараховану суму ЄСВ (%) 10% за даними перевірки відповідача складає 20035,22 грн.

За період 2018 виявлене органом державної податкової служби заниження суми чистого оподатковуваного доходу складає + 329742,87 грн. Сума донарахованого єдиного соціального внеску з суми чистого оподатковуваного доходу 22% складає 72543,43 грн. Розмір штрафної санкції на донараховану суму ЄСВ (%) 10% за даними перевірки відповідача складає 7254,34 грн. Всього сума донарахованого єдиного соціального внеску з суми чистого оподатковуваного доходу 22% складає + 172719,55 грн. Розмір штрафної санкції на донараховану суму ЄСВ (%) 10% за даними перевірки відповідача складає 27289,56 грн.

Враховуючи викладене, податкове повідомлення-рішення № про визначення податкового зобов`язання з ПДФО в сумі 496944,52 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 248472,25 грн., що у загальній сумі становить 745416,77 грн.; податкове повідомлення-рішення № про визначення податкового зобов`язання з військового збору в сумі 41412,04 грн. та застосування штрафної санкції в сумі 20706,01 грн., що у загальній сумі становить 62118,05 грн. Вимога про сплату боргу (недоїмки) № на суму 172719,55 та рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів у зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № на суму 27289,56 грн. від 28.02.2019 є правомірними.

З даних підстав вимоги фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.02.2019 року №№, , , вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 28.02.2019 та рішення № від 28.02.2019, є необґрунтованими та до задоволення не підлягають.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2. ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За змістом ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З урахуванням вищезазначеного, суд на підставі наданих учасниками справи письмових доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.

Учасниками справи не подано до суду будь-яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДФС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 28.02.2019 року №№, , , вимоги про сплату боргу (недоїмки) № від 28.02.2019 та рішення № від 28.02.2019 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Микитюк Р.В.

Рішення складене в повному обсязі 03 червня 2019 р.