Справа № 826/16149/18
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

30 травня 2019 року № 826/16149/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.

розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у м. Києві
провизнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного управління Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у м. Києві, у якому просив суд:

- визнати дії Головного управління Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у м. Києві при розгляді заяви від 14 серпня 2018 року про захист порушених прав споживача, як протиправна бездіяльність;

- зобов`язати Головне управління Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у м. Києві провести перевірку в Філії ЕГГ №2 ПАТ «Київгаз» по заяві подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 від 14 серпня 2018 року задля захисту порушених прав споживачів.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідачем безпідставно відмовлено в захисті прав та інтересів позивача, як користувача послуг, які надаються Філією ЕГГ №2 ПАТ «Київгаз». Наголосив на тому, що він та його дружина є фізичними особами, які користуються послугами, що надаються Філією ЕГГ №2 ПАТ «Київгаз», а саме користуються газовою колонкою в особистих потребах.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 жовтня 2018 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти задоволення позовних вимог, виходячи з того, що в розумінні чинного законодавства України, позивач не є користувачем послуг, які надаються Філією ЕГГ №2 ПАТ «Київгаз», оскільки договір про надання послуг з газопостачання квартири АДРЕСА_1 , укладено між громадянином ОСОБА_3 та Філією ЕГГ №2 ПАТ «Київгаз». В той же час, позивачем не надано доказів в підтвердження того факту, що ОСОБА_1 є уповноваженою особою ОСОБА_3 .

Позивачем надано відповідь на відзив, проте суд залишає доводи, викладені у даній відповіді на відзив без врахування, оскільки позивачем не надано доказів направлення відповіді на відзив відповідачу.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

В квартиру АДРЕСА_1 07 червня 2018 року прийшли працівники Філії експлуатації газового господарства (ФЕГГ) №2 майстер ОСОБА_4 та ск-р ОСОБА_5 з метою огляду газового обладнання в даній квартирі.

Працівниками ФЕГГ №2 встановлено, що димовідвідний патрубок від газової колонки не відповідає вимогам безпеки.

Працівниками ФЕГГ №2 повідомлено ОСОБА_1 , місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 , що патрубок треба замінити, інакше газова колонка буде відключена.

Позивач зазначає, що був змушений змінити патрубок, в той же час 15 червня 2018 року майстром ОСОБА_4 та с-р ОСОБА_6 відключено газову колонку від газопостачання.

Позивач та громадянка ОСОБА_2 звернулись до ФЕГГ №2 ПАТ «Київгаз» з заявою, в якій просили підключити газопостачання до колонки та просили надати роз`яснення чому було відключено газопостачання, крім цього просили роз`яснити про вимогу працівників ФЕГГ №2 сплатити 400 грн. за заключення договору.

Головний інженер Овіннікова Н.В. ПАТ «Київгаз» 03 серпня 2018 року надала відповідь на вищезазначену заяву.

Проте, у відповіді від 03 серпня 2018 року не надано пояснень щодо вимоги про сплату 400 грн, а тому позивач та громадянка ОСОБА_2 звернулись 14 серпня 2018 року до Головного управління Держпродспоживслужби у м. Києві із проханням захистити свої порушенні права, як споживачів послуг з постачання газу для побутових потреб.

Головне управління Держпродспоживслужби у м. Києві 13 вересня 2018 року листом №06.5/14227 повідомило позивача про відсутність повноважень у відповідача щодо здійснення державного нагляду (контролю) за суб`єктом господарювання за зверненням позивача.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 1 Закону України Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» державний нагляд (контроль)-діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю)) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Заходи державного нагляду (контролю) - планові та позапланові заходи, які здійснюються шляхом проведення перевірок, ревізій, оглядів, обстежень та інших дій.

Згідно з абзацом 4 частини 1 статті 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» підставами для здійснення позапланових заходів є звернення фізичної особи (фізичних осіб) про порушення, що спричинило шкоду її (їхнім) правам, законним інтересам, життю чи здоров`ю, навколишньому природному середовищу чи безпеці держави, з додаванням документів чи їх копій, що підтверджують такі порушення (за наявності). Позаплановий захід у такому разі здійснюється виключно за погодженням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу.

Як зазначає позивач, він є споживачем комунальних послуг, а тому звернувся за захистом своїх прав та інтересів до відповідача.

Згідно з пунктом 22 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Пунктом 13 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач житлово-комунальних послуг (далі - споживач) - індивідуальний або колективний споживач.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг.

Враховуючи вищезазначені норми, суд дійшов висновку про те, що належною особою, яка має право висувати вимоги до Філії ЕГГ №2 ПАТ «Київгаз» щодо правомірності відключення від газопостачання квартири за адресою: АДРЕСА_2 - є ОСОБА_3 , оскільки останній є безпосереднім споживачем комунальних послуг, у зв`язку з тим, що договір про надання послуг з газопостачання укладений між ОСОБА_3 та Філією ЕГГ №2 ПАТ «Київгаз», а позивач, є лише користувачем комунальних послуг.

Більше того, Головне управління Держпродспоживслужби у м. Києві реалізує державну політику у сфері захисту прав споживачів в межах повноважень, визначених Положенням про Головне управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів в області, в місті Києві, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 квітня 2017 року та статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів».

Головне управління Держпродспоживслужби у м. Києві відповідно до статті 26 Закону України «Про захист прав споживачів» не має повноважень щодо здійснення державного нагляду (контролю) суб`єкта господарювання за зверненням позивача, оскільки ОСОБА_1 не надав доказів, що підтверджують його правовідносини з Філією ЕГГ №2 ПАТ «Київгаз» та не надав доказів, що підтверджують його повноваження, як представника ОСОБА_3 .

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач діяв виключно на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до положень частини 1 статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У силу частини 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Беручи до уваги вищенаведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, та такими, що не підлягають задоволенню повністю.

Судові витрати відсутні.

Керуючись статтями 2, 72-77, 241-246, 251, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити у повному обсязі.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтями 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Т.І. Шейко