Справа № 816/764/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 р.Справа № 816/764/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Калиновського В.А. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Семенка Б.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 08.01.19 року по справі № 816/764/18

за позовом ОСОБА_1

до Ради суддів України третя особа Суддя Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Лариса Владленівна , Вища рада правосуддя

про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

06 березня 2018 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Ради суддів України, треті особи суддя Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Лариса Владленівна, Вища рада правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення Ради суддів України від 07.09.2017 № 44.

В обгрунтування позовних вимог, позивач посилався на те, що спірне рішення не відповідає критеріям об`єктивності, неупередженості та справедливості, не містить будь-якого мотивування та посилань на фактичні дані чи докази щодо конкретних порушень позивачем єдиного статусу судді. Все це, як на думку позивача, свідчить про те, що спірне рішення прийняте з перевищенням наданих повноважень та є прямим тиском на нього. Даним рішенням порушуються права позивача у сфері публічно-правових відносин, оскільки на його підставі відносно позивача Національним агентством з питань запобігання корупції внесено припис від 06.09.2017 №705 про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших порушень закону, а Вищою радою правосуддя 13.12.2017 відкрито дисциплінарну справу.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року позов ОСОБА_1 до Ради суддів України, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: суддя Октябрського районного суду м. Полтави Гольник Лариса Владленівна, Вища рада правосуддя про визнання протиправним та скасування рішення залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на його думку, вирішення спору судом першої інстанції.

Відповідач не скористався правом подати відзив на апеляційну скаргу.

З-я особа Гольник Л.В. у відзиві на апеляційну скаргу посилається на законність та обгрунтованість рішення.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача та 3-я особа до суду не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що позивач - суддя ОСОБА_1 є головою Октябрського районного суду міста Полтави, обраним зборами суддів Октябрського районного суду міста Полтави 31.05.2017.

10-11 травня 2017 року робочою групою Ради суддів України у складі керівника: Алейнікова Г.І. - судді Апеляційного суду Запорізької області (у відставці), голови Комітету адміністрування та організаційного забезпечення діяльності суду Ради суддів України; членів групи: Бахаєва І.М. - судді Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області, члена Комітету адміністрування та організаційного забезпечення діяльності суду Ради суддів України; Плахтій І.Б. - судді Луцького міськрайонного суду Волинської області, члена Комітету адміністрування та організаційного забезпечення діяльності суду, а також члена Комітету етики, врегулювання конфлікту інтересів та професійного розвитку суддів Ради суддів України; Сасевича О.М. - судді Львівського окружного адміністративного суду, голови Комітету з питань комунікацій (в тому числі ЗМІ) Ради суддів України; Опанасюк Т. І. - заступника начальника управління - начальника відділу правової експертизи юридичного управління Державної судової адміністрації України було проведено комплексне вивчення стану організації діяльності Октябрського районного суду міста Полтави та роботи апарату суду за період 2014-2017 років

Комплексне вивчення було проведено на підставі статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII, на виконання рішення Ради суддів України від 10.02.2017 №14 та розпорядження голови Ради суддів України від 05.05.2017 №6.

За наслідками заслуховування та обговорення доповіді члена Ради суддів України Плахтій І.Б. щодо результатів перевірки організації діяльності Октябрського районного суду міста Полтави, в тому числі перевірки фактів, викладених у зверненнях судді Октябрського районного суду міста Полтави Гольник Л.В. , керуючись частиною восьмою статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та Положенням про Раду суддів України, затвердженим Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами) 07.09.2017, Рада суддів України прийняла рішення №44, яким вирішила:

1. Звернути увагу зборів суддів судів України на неприпустимість обрання на посади голів судів осіб з низькими моральними, діловими та професійними якостями.

2. Визнати неприпустимою поведінку, рішення, дії голів судів, які порушують законодавство про єдиний статус суддів.

3. Звернути увагу суддів судів України на те, що створення конфліктної ситуації в суді між суддями, незнаходження порозуміння, а так само ухилення від врегулювання такої конфліктної ситуації, перешкоджає нормальній діяльності суду і суддів, є порушенням правил суддівської етики, порочить звання судді та підриває авторитет судової влади.

4. Рекомендувати зборам суддів Октябрського районного суду міста Полтави розглянути питання про доцільність подальшого перебування на посаді голови названого суду ОСОБА_1

5. Доручити голові Ради суддів України звернутися до Вищої ради правосуддя зі скаргою, зразок якої затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 14.02.2017 №269/0/15-17 та розміщено на офіційному веб-порталі за посиланням http:vru.gov.ua, про притягнення до дисциплінарної відповідальності голови Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 106 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", - за допущення ним поведінки, що підриває авторитет правосуддя, зокрема, в питаннях дотримання норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду, прояв неповаги до інших суддів (порушення положень статті 13 Кодексу суддівської етики).

6. Звернутися до Вищої ради правосуддя щодо необхідності прискорення розгляду звернень судді Октябрського районного суду міста Полтави Гольник Л.В.

7. Рекомендувати керівництву Октябрського районного суду міста Полтави вжити наступні заходи:

а) розробити зміни до засад використання автоматизованої системи документообігу суду у відповідності до вимог процесуальних кодексів та Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26.11.2010 №30 (з подальшими змінами);

б) обговорити, затвердити зборами суддів та оприлюднити на офіційному веб-сайті Октябрського районного суду міста Полтави зміни до засад використання автоматизованої системи документообігу суду;

в) оприлюднювати на веб-сайті Октябрського районного суду міста Полтави звіти про результати розгляду запитів на отримання публічної інформації та систему обліку публічної інформації у порядку, визначеному Законом України від 13.01.2011 №2939-VI "Про доступ до публічної інформації";

г) спрямовувати діяльність Октябрського районного суду міста Полтави на вдосконалення організації роботи суду, забезпечення конституційних засад судочинства, належного рівня здійснення правосуддя та підвищення авторитету судової влади.

Не погоджуючись з рішенням Ради суддів України від 07.09.2017 №44, вважаючи його невмотивованим, таким, що прийняте з перевищенням наданих повноважень та є прямим тиском на нього, таким, що порушує права позивача у сфері публічно-правових відносин, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення Ради суддів України від 07.09.2017 № 44 прийнято у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно з положеннями статті 126 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" для захисту професійних інтересів суддів та вирішення питань внутрішньої діяльності судів в Україні діє суддівське самоврядування - самостійне колективне вирішення зазначених питань суддями.

Суддівське самоврядування є однією з гарантій забезпечення незалежності суддів. Діяльність органів суддівського самоврядування має сприяти створенню належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів і суддів, утверджувати незалежність суду, забезпечувати захист суддів від втручання в їхню діяльність, а також підвищувати рівень роботи з кадрами у системі судів.

До питань внутрішньої діяльності судів належать питання організаційного забезпечення судів та діяльності суддів, соціальний захист суддів та їхніх сімей, а також інші питання, що безпосередньо не пов`язані зі здійсненням правосуддя.

Відповідно до ч.1 статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у період між з`їздами суддів України вищим органом суддівського самоврядування є Рада суддів України.

Положеннями ч. 8 статті 133 визначено, що Рада суддів України, крім іншого:

- розробляє та організовує виконання заходів щодо забезпечення незалежності судів і суддів, поліпшення стану організаційного забезпечення діяльності судів;

- розглядає питання правового захисту суддів, соціального захисту суддів та їхніх сімей, приймає відповідні рішення з цих питань;

- здійснює контроль за організацією діяльності судів, заслуховує з цих питань Голову Державної судової адміністрації України, його заступників, керівників структурних підрозділів і територіальних управлінь Державної судової адміністрації України;

- здійснює контроль за додержанням вимог законодавства щодо врегулювання конфлікту інтересів у діяльності суддів, Голови чи членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Голови Державної судової адміністрації України чи його заступників; приймає рішення про врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів у діяльності зазначених осіб (у разі якщо такий конфлікт не може бути врегульований у порядку, визначеному процесуальним законом).

Таким чином, доводи апелянта про те, що Законом України "Про судоустрій і статус суддів" та Положенням про Раду суддів України, затвердженим рішенням X позачергового з`їзду суддів України 16.09.2010 (зі змінами) відповідачу не надано право проводити контрольні заходи щодо організації діяльності Октябрьского районного суду м. Полтави не можуть бути прийняті колегією суддів до уваги.

При цьому чинним законодавством не встановлено у формі якого заходу Радою суддів України здійснюється здійснює контроль за організацією діяльності судів, виходячи з наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апелянта щодо не визначення відповідачем форми контрольного заходу.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Тобто, необхідними умовами для набуття особою права на судовий захист є: безпосередня участь цієї особи (позивача у справі) в переданих на вирішення до адміністративного суду публічно-правових відносинах; володіння позивачем у цих відносинах певним обсягом прав; вчинення неправомірного зазіхання державою на ці права у спірних правовідносинах, внаслідок чого належні позивачеві права набувають ознак порушених.

Наявність цих ознак є необхідною передумовою для одержання особою правового захисту та можливого застосування в подальшому державою заходів примусу на поновлення порушеного права шляхом прийняття адміністративним судом відповідного рішення.

У випадку ж коли особа не є безпосереднім учасником спірних правовідносин, а дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень в цих відносинах не створюють для особи адміністративно-правових наслідків, то фактично має місце позов спрямований не на відновлення порушених прав, а на досягнення інших цілей, забезпечення яких не відповідає встановленим статтею 2 КАС України завданням адміністративного судочинства.

Отже, особа може претендувати на захист своїх прав у судовому порядку лише в тому випадку, якщо вона є учасником відповідних відносин і в цих відносинах певним чином були порушені, невизнані або оспорені її права. В іншому випадку така особа не може бути носієм порушеного права, а отже вона не може бути суб`єктом права на судовий захист.

У будь-якому разі обраний позивачем спосіб захисту має бути спрямований на відновлення його порушених прав і, у випадку задоволення судом його вимог, прийняте судом рішення має тягнути за собою відновлення тих прав, за захистом яких позивач звернувся до суду.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 20.10.2015 № 21-2497а15 та від 27.10.2015 № 21-3658а15.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пункти 1, 2, 3 рішення Ради суддів України №44 від 07.09.2017 носять загальний характер, ухвалені з метою запобігання підриву авторитету судової влади в цілому та стосуються всіх суддів судів України, та не зачіпають прав, свобод чи інтересів позивача ОСОБА_1 , які б потребували судового захисту, хоча і прийняті за наслідками вивчення стану організації діяльності Октябрського районного суду міста Полтави.

Щодо п. 4 спірного рішення Ради суддів України від 07.09.2017 № 44, яким рекомендувати зборам суддів Октябрського районного суду міста Полтави розглянути питання про доцільність подальшого перебування на посаді голови названого суду ОСОБА_1

Законом України "Про судоустрій і статус суддів" передбачено, що визначатися з кандидатами на адміністративні посади, вирішувати питання внутрішньої діяльності суду та приймати колективні рішення з обговорюваних питань є виключною компетенцією зборів відповідного суду, а Рада суддів України своїми рішеннями лише сприяє створенню належних організаційних та інших умов для забезпечення нормальної діяльності судів та суддів.

З аналізу завдань, покладених на органи суддівського самоврядування, визначених Законом України "Про судоустрій і статус суддів" вбачається, що до таких належить, окрім іншого, зміцнення незалежності судів, суддів, захист професійних інтересів суддів, у тому числі захист від втручання в їхню діяльність.

Таким чином, за відсутності припису зобов`язального характеру відсутній і факт порушення власних повноважень відповідачем, адже пунктом 4 спірного рішення Рада суддів України лише рекомендує зборам суддів певну модель поведінки, від якої вони вправі обґрунтовано відмовитися, а не зобов`язує їх вчиняти певні дії.

Щодо п. 5 спірного рішення Ради суддів України від 07.09.2017 № 44, в яким доручено голові Ради суддів України звернутися до Вищої ради правосуддя зі скаргою, зразок якої затверджено рішенням Вищої ради правосуддя від 14.02.2017 №269/0/15-17 та розміщено на офіційному веб-порталі за посиланням http:vru.gov.ua, про притягнення до дисциплінарної відповідальності голови Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 106 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", - за допущення ним поведінки, що підриває авторитет правосуддя, зокрема, в питаннях дотримання норм суддівської етики та стандартів поведінки, які забезпечують суспільну довіру до суду, прояв неповаги до інших суддів (порушення положень статті 13 Кодексу суддівської етики).

Колегія суддів відхиляє доводи позивача ОСОБА_1 про те, що рішення відповідача в цій частині прийнято з перевищенням наданих повноважень, є прямим тиском на позивача та, що чинним законодавством взагалі не передбачено права Ради суддів України звертатися до Вищої ради правосуддя зі скаргами з огляду на наступне.

Згідно зі ст. 1 Кодексу суддівської етики суддя повинен бути, зокрема, прикладом неухильного додержання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Відповідно до ст. 13 Кодексу суддівської етики суддя, що перебуває на адміністративній посаді в суді, повинен утримуватися від поведінки, дій або висловлювань, які можуть призвести до виникнення сумнівів у єдиному статусі суддів і в те, що професійні судді здійснюють колективне вирішення питань організації роботи суду

Як вбачається із матеріалів справи, за наслідками вивчення організації роботи Октябрського районного суду м. Полтави, робочою групою зроблено висновок про вибірковість та упереджене ставлення керівництва суду щодо фіксації перебування на робочому місці лише судді Гольник Л.В., окремі накази щодо неї видані в порушення норм чинного законодавства ( а.с.127-139).

Відповідно до частини першої статті 107 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" право на звернення зі скаргою щодо дисциплінарного проступку судді (дисциплінарною скаргою) має будь-яка особа. Громадяни здійснюють зазначене право особисто або через адвоката, юридичні особи - через адвоката, органи державної влади та органи місцевого самоврядування - через своїх керівників або представників.

Враховуючи наведе, колегія суддів дійшла висновку, що за встановлених робочою групою Ради суддів України обставин, які свідчили про вчинення головою Октябрського районного суду міста Полтави дій, що призвели до виникнення сумнівів у єдиному статусі суддів, Рада суддів України вправі була доручити голові Ради суддів України звернутися з дисциплінарною скаргою в установленому законом порядку до Вищої ради правосуддя.

Окрім того, з ухвали третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 13.12.2017 (т. 1 а.с. 89-100) вбачається, що 16.03.2017 до Вищої ради правосуддя надійшла скарга судді Октябрського районного суду міста Полтави Гольник Л.В. про притягнення до дисциплінарної відповідальності голови цього суду ОСОБА_1 , в якій скаржниця стверджує про упереджене ставлення до неї з боку голови Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 та його втручання у діяльність Гольник Л.В. як судді щодо здійснення правосуддя.

14.09.2017 на адресу Вищої ради правосуддя надійшов припис Національного агентства з питань запобігання корупції від 06.09.2017 про порушення вимог законодавства щодо етичної поведінки, запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, інших порушень закону та вжиття заходів щодо притягнення голови Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 до встановленої законом відповідальності.

02.10.2017 до Вищої ради правосуддя надійшла скарга голови Ради суддів України за дорученням Ради суддів України з долученим до неї рішенням від 07.09.2017 №44 про притягнення судді Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 106 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

13.12.2017 третьою дисциплінарною палатою Вищої ради правосуддя розглянуто висновок доповідача ОСОБА_6 та додані до нього матеріали попередньої перевірки дисциплінарних скарг судді Октябрського районного суду міста Полтави Гольник Л.В., Національного агентства з питань запобігання корупції, голови Ради суддів України Сімоненко В.М. за дорученням Ради суддів України, відкрито дисциплінарну справу стосовно голови Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 237-242).

В ході розгляду вказаної дисциплінарної справи надано оцінку діям судді ОСОБА_1 стосовно доводів Гольник Л.В. про втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя та доводів скарг стосовно дискримінаційного ставлення ОСОБА_1 до судді Гольник Л.В.

Третя дисциплінарна палата Вищої ради правосуддя своїм рішенням від 23.05.2018 у справі №1467/3дп/15-18, вирішила притягнути суддю Октябрського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосувати до нього дисциплінарне стягнення у виді суворої догани з позбавленням права на отримання доплат до посадового окладу судді протягом трьох місяців (т. 3 а.с. 153-154).

Рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 23.05.2018 у справі №1467/3дп/15-18 ОСОБА_1 оскаржено не було.

Щодо пункту 6 оскаржуваного рішення Ради суддів України №44 від 07.09.2017 , він стосується прав та обов`язків судді Октябрського районного суду міста Полтави Гольник Л .В. та Вищої ради правосуддя та не зачіпають прав позивача.

Щодо пункту п. 7 спірного рішення Ради суддів України від 07.09.2017 № 44, яким рекомендовано керівництву Октябрського районного суду міста Полтави вжити ряд заходів, покликаних на удосконалення організації діяльності Октябрського районного суду міста Полтави також має рекомендаційний характер, який може бути прийнято до виконання або ж за наявності належних обґрунтувань чи доказів виконання рішення - обрано інший варіант реагування, отже воно безпосередньо не стосується прав чи інтересів позивача.

Крім цього, дана рекомендація адресована керівництву Октябрського районного суду міста Полтави, а не конкретно ОСОБА_1 .

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що оскаржуване рішення Ради суддів України від 07.09.2017 №44, не містить мотивувальної частини та посилання на документи, що підтверджують або спростовують обставини чи події.

У тексті рішення, що оскаржується наведені законодавчі підстави його прийняття, а саме, частина восьма статті 133 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" та Положення про Раду суддів України, затвердженого Х позачерговим з`їздом суддів України 16.09.2010 (із подальшими змінами), а також зазаначено, що відбулося заслуховування та обговорення доповіді члена Ради суддів України Плахтій І.Б. щодо результатів перевірки організації діяльності Октябрського районного суду міста Полтави, в тому числі перевірки фактів, викладених у зверненнях судді Октябрського районного суду міста Полтави Гольник Л.В.

Разом з тим, Закон України "Про судоустрій і статус суддів" та Положення про Раду суддів України, затверджене рішенням X позачергового з`їзду суддів України 16.09.2010 (зі змінами), а також Регламент Ради суддів України, затверджений рішенням Ради суддів України 05.02.2015 №2 не містять вимог до форми та змісту рішень Ради суддів України.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача, стосовно того, що оскаржуване рішення було прийнято Радою суддів України без повідомлення ОСОБА_1 та його участі.

Порядок роботи Ради суддів України для реалізації повноважень, наданих їй Конституцією України, Законом України "Про судоустрій і статус суддів", Положенням про Раду суддів України, затвердженим рішенням X позачергового з`їзду суддів України 16.09.2010 (зі змінами), порядок підготовки, розгляду та прийняття Радою рішень, а також інші питання процедурної діяльності Ради визначає Регламент Ради суддів України, затверджений рішенням Ради суддів України 05.02.2015 №2.

Відповідно до пункту 5.3 Регламенту Ради суддів України учасники засідання - це особи, стосовно яких розглядається питання, особи, за поданням (офіційним зверненням) яких розглядається питання, або їх представники, а також особи, залучені в необхідних випадках Радою до участі у розгляді питань.

Положеннями пункту 5.4 Регламенту Ради суддів України встановлено, що учасники засідання Ради мають право ознайомлюватися з матеріалами, що стосуються їхнього питання, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої міркування з питань, що розглядаються, ставити з дозволу головуючого запитання іншим учасникам засідання, подавати письмові пояснення, які приєднуються до матеріалів засідання.

Учасники засідання, присутність яких на засіданні обов`язкова, зобов`язані з`являтися на засідання Ради, давати пояснення, надавати документи, матеріали та інші відомості, необхідні для всебічного розгляду питання. Про неможливість участі у засіданні мають завчасно повідомити Раду.

Неявка учасників засідання є підставою для відкладення розгляду питання тільки якщо їхня присутність на засіданні визнана Радою обов`язковою (пункт 5.2 Регламенту Ради суддів України).

Таким чином, проведення засідання Ради судді України без його участі позивача, відповідає порядку, встановленому Регламентом Ради суддів України.

Доводи апелянта про порушення судом першої інстанції норм процесуального права з огляду на не розгляд заяви представника позивача ОСОБА_8 про відвід судді Супрун Є.Б. спростовуються матеріалами справи.

Так, заява про відвід подана представником позивача ОСОБА_8 . 01.11.18 від імені позивача ОСОБА_1 та вирішена судом в порядку, що передбачено ст. 40 КАС України ухвалами від 01.11.18 та 05.11.18.( т. 5 а.с. 1-13).

Колегія суддів вважає, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року по справі № 816/764/18 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 26.12.2018 року по справі № 816/764/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя З.О. Кононенко
Судді В.А. Калиновський Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 31.05.2019 року