Справа № 460/690/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-04-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

25 квітня 2019 року м. Рівне №460/690/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:позивача: представник ОСОБА_1 , відповідача: представник Охман Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2
доУправління Укртрансбезпеки у Рівненській області
визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №094927 від 12.03.2019.

Ухвалою від 27.03.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 25.04.2019 з викликом сторін.

19.04.2019 на адресу суду надійшов відзив на позову заяву Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області (а.с.23-28).

В судовому засіданні 25.04.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Позовні вимоги підтримані в судовому засіданні представником позивача та мотивовані тим, що під час здійснення працівниками Управління Укртрансбезпеки у Волинській області габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належить на праві власності позивачу, було зафіксовано перевищення транспортним засобом нормативно-вагових параметрів - навантаження на одиночну вісь 11,35 т при нормативно допустимому навантаженні 11 т. Сторона позивача зазначила, що на вимогу позивача працівниками Укртрансбезпеки йому не було надано сертифікат відповідності на ваги, якими здійснювався габаритно-ваговий контроль, а проведення повторного габаритно-вагового контролю не здійснено. Вважає, що оскільки маса сипучого вантажу під час руху транспортного засобу не є сталою у різних точках автомобіля, що в свою чергу не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалося з перевищенням вагових обмежень, то постанова про накладення на позивача штрафу за таке перевищення є протиправною та необґрунтованою. З огляду на це просив позов задовольнити повністю.

Згідно з відзивом на позовну заяву та поясненнями представника в судовому засіданні відповідач позов не визнав. На обґрунтування своїх заперечень пояснив, що під час перевірки транспортного засобу, що належить позивачу виявлено порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт", зокрема надання послуг з перевезення вантажу без документу на внесення плати за проїзд великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами загального користування. Зазначено, що за результатами габаритно-вагового контрою транспортного засобу марки Renault номерний знак НОМЕР_1 було встановлено, що навантаження на одиночну вісь транспортного засобу становило 11 т 350 кг при нормативно допустимому 11 т. За таких обставин, вважає, що відповідач, застосовуючи до позивача адміністративно-господарський штраф за порушення законодавства про автомобільний транспорт, діяв на підставі, в межах та у спосіб, передбачені чинним законодавством, а тому просив в задоволенні позову відмовити.

Розглянувши позовну заяву, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

07.02.2019 під час проведення перевірки державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Волинській області на підставі направлення №011692 від 31.01.2019 та щотижневого графіку рейдових перевірок здійснено зважування транспортного засобу марки Renault Premium, номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом Schmite, номерний знак НОМЕР_2 , який належить на праві власності ОСОБА_2 (а.с.29-30).

Відповідно до товарно-транспортної накладної вказаний транспортний засіб використовувалася позивачем для здійснення вантажного перевезення шроту соняшникового (а.с.14).

Проведення габаритно-вагового контролю зазначеного транспортного засобу позивача проведено за допомогою ваги пересувної автомобільного типу CHEKLODE FREEWEIGH, заводський номер 008215, повірка якої проведена 05.07.2018 з терміном дії до 05.07.2019 (а.с.37).

Відповідно до довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 07.02.2019 за результатом зважування навантаження на осі автомобіля становило 1) 7,2 т, 2) 11,35 т, 3) 6,55 т, 4) 7,05 т, 5) 6,8 т; повна маса транспортного засобу складає 38,95 т (а.с.34).

Згідно з результатами зважування позивач допустив перевищення на одиничну вісь - замість нормативних 11 тон навантаження становило 11,35 т.

За результатами перевірки складено акт №0021545 про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 07.02.2019 (а.с.36), відповідно до якого повне осьове навантаження на одиночну вісь становить 11,35 т при нормативно допустимому 11 т.

На підставі вказаного акту складено розрахунок плати за проїзд великовагових та (або) великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування №204/ОАД від 07.02.2019, згідно з яким за пройдену відстань у 805 км автомобілем марки Renault номерний знак НОМЕР_1 та причепа Schmite реєстраційний номер НОМЕР_2 нараховано до сплати 161 євро (а.с.38).

12.03.2019 Управлінням Укртрансбезпеки у Рівненській області, якій була передана справа про порушення законодавства про автомобільний транспорт, прийнято постанову про застосування до СПД ОСОБА_2 адміністративно-господарського штрафу №094927 за порушення ст.48 Закону України "Про автомобільний транспорт" у розмірі 1700 грн.

Не погодившись з правомірністю вказаної постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Правові, економічні, організаційні та соціальні засади забезпечення функціонування автомобільних доріг, їх будівництва, реконструкції, ремонту та утримання в інтересах держави і користувачів автомобільних доріг регламентовані положенням Закону України «Про автомобільні дороги».

Відповідно до частини другої статті 29 Закону України "Про дорожній рух" з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається в порядку встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту, за плату, що встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.

Крім того, цією ж статтею Закону встановлено, що у разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень, обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Статтею 33 Закону України "Про автомобільні дороги" передбачено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 цього Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Згідно з підпунктом 1 пункту 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування (далі - автомобільний транспорт), міському електричному, залізничному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті.

Відповідно до підпунктів 15, 27 пункту 5 Положення Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю.

Пунктом 8 Положення визначено, що Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи та Держспецтрансслужбу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено "Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні" (далі - Порядок № 879).

Підпунктом 3 пункту 2 Порядку №879 визначено, що великовагові транспортні засоби - транспортні засоби, вагові параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 Правил порожнього руху. При цьому транспортний засіб не може вважатися великоваговим та/або великогабаритним, якщо його параметри не перевищують нормативи більш як на 2 відсотки.

Згідно з підпунктом 4 пункту 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль - це контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.

Підпунктом 6 пункту 2 Порядку № 879 визначено, що під вимірювальним і зважувальним обладнанням розуміються технічні засоби, які застосовуються під час визначення габаритно-вагових параметрів транспортних засобів і мають нормовані метрологічні характеристики.

Згідно з пунктами 12, 13 Порядку № 879 вимірювальне і зважувальне обладнання для здійснення габаритно-вагового контролю повинне утримуватись у робочому стані; періодично проводиться повірка (метрологічна атестація) такого обладнання з подальшим клеймуванням (пломбуванням) та видачею відповідного свідоцтва спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрології.

Під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Пунктом 15 Порядку № 879 встановлено, що контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють уповноважені підрозділи Національної поліції та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Згідно з пунктом 16 цього ж Порядку габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Відповідно до підпункту 11 пункту 2 Порядку № 879 точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритновагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному або пересувному пункті.

За результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних (пункт 20 Порядку № 879).

Так, згідно з вимогами пункту 3 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30, транспортний засіб з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Як встановлено судом, за результатами габаритно-вагового контролю транспортного засобу марки Renault Premium, номерний знак НОМЕР_1 , з причіпом Schmite, номерний знак НОМЕР_2 , було встановлено, що навантаження на одиночну вісь становить 11,35 т при нормативно допустимому - 11 т.

Згідно з пунктом 18 цього Порядку № 879 за результатами точного габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка результатів здійснення контролю із зазначенням часу і місця його проведення, а на запит водія - міжнародний сертифікат зважування вантажних транспортних засобів, якщо пункт габаритно-вагового контролю уповноважений видавати такі сертифікати.

Довідка про здійснення габаритно-вагового контролю та/або сертифікат зважування, або документ щодо внесення плати за проїзд є чинними протягом усього маршруту.

Відповідно до пункту 21 Порядку № 879, у разі виявлення факту перевищення хоча б одного вагового та/або габаритного нормативного параметра більш як на 2 відсотки подальший рух транспортного засобу забороняється до внесення плати за його проїзд автомобільними дорогами загального користування (далі - плата за проїзд). Плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, що рухався без відповідного дозволу, здійснюється у подвійному розмірі за пройдену частину маршруту по території України.

Водночас за приписами пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Відповідно до пункту 30 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі) та протяжності маршруту відповідно до "Ставки плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших і самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 № 879.

Оскільки зазначені ставки встановлені в євро, розрахунок плати за проїзд здійснюється саме в євро, а плата за проїзд справляється в національній валюті за офіційним курсом гривні, встановленим Національним банком на день проведення розрахунку (пункт 27 Порядку №879).

Як вбачається з даних розрахунку №204 від 07.02.2019, плата за проїзд транспортного засобу марки, що належить позивачу, розраховувалась згідно з маршрутом, вказаним у товарно-транспортній накладній від 05.02.2019 №Р935 (а.с.14).

Відповідно до пункту 28 Порядку № 879 плата за проїзд автомобільними дорогами загального користування великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу вноситься перевізником за затвердженими ставками виходячи з вагових та/або габаритних параметрів транспортного засобу, протяжності маршруту, кількості перевезень.

Згідно з пунктами 30 - 31-1 Порядку № 879 плата за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу справляється за встановленими ставками залежно від маси такого транспортного засобу, навантаження на вісь (осі), габаритів та протяжності маршруту за формулою

П = (Рзм + Рнв + Рг) х В,

де П - розмір плати за проїзд;

Рзм - розмір плати за перевищення загальної маси транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рнв - розмір плати за перевищення навантаження на вісь (осі) (за одиничну + за здвоєну + за строєну) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

Рг - розмір плати за перевищення габаритів (за висоту + за ширину + за довжину) транспортного засобу за 1 кілометр проїзду;

В - відстань перевезення, кілометрів.

Осі вважаються здвоєними або строєними, якщо відстань між зближеними (суміжними) осями не перевищує 2,5 метра.

При визначенні розміру плати за проїзд транспортних засобів з осьовим сполученням більше трьох береться до рахунку схема, що спричиняє більші руйнування доріг з комбінацій одно-, двох- та трьохосьових сполучень, а найбільша сума навантаження на суміжні осі припадає на максимальну колісну формулу.

Для строєних осей з одиночними шинами плата за перевищення допустимих навантажень на вісь (осі) збільшується у два рази.

Якщо рух здійснюється без відповідного дозволу або внесення плати за проїзд великовагового та/або великогабаритного транспортного засобу, така плата визначається за пройдену частину маршруту по території України або за частину, яку перевізник має намір проїхати, у разі перевищення нормативу хоча б одного вагового або габаритного параметру:

до 10 відсотків - у подвійному розмірі;

на 10-40 відсотків - у потрійному розмірі;

більше як на 40 відсотків - у п`ятикратному розмірі.

У разі перевищення кількох нормативів вагових або габаритних параметрів плата за проїзд визначається виходячи з параметру з найбільшим перевищенням.

Перевізник зобов`язаний протягом 30 календарних днів з моменту визначення плати внести її та повідомити про це відповідний територіальний орган Укртрансбезпеки.

Відповідно до ст. 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше семи відсотків.

Судом встановлено, що вагові параметри транспортного засобу позивача, із врахуванням результатів зважування, перевищують нормативні, більше, ніж на 3 відсотки, отже рух транспортного засобу автомобільними дорогами повинен був здійснюватися на підставі дозволу.

Однак, позивачем ні дозволу, ні документа про внесення плати за проїзд такого транспортного засобу надано не було. Відсутність цих документів не заперечується та визнається позивачем.

Твердження позивача, що при габаритно-ваговому контролі не було враховано сипучий характер вантажу, що перевозився цим транспортним засобом та не проведено повторний габаритно-ваговий контроль цього транспортного засобу судом оцінюються критично, оскільки як встановлено в ході судового розгляду справи, водій транспортного засобу ОСОБА_3 як з актом проведення перевірки, так і з актом про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів був ознайомлений та підписав їх без будь-яких зауважень та застережень. Також жодних доказів того, що водій транспортного засобу проводив вагові параметри до нормативно допустимих після зважування у матеріалах справи немає.

Суд не бере до уваги посилання позивача, що, за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень, оскільки відсутність такої методики не є підставою, яка звільняє перевізників від відповідальності за перевищення вагових та габаритних параметрів транспортного засобу та від обов`язку по внесенню плати за таке перевищення.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного суду від 02.08.2018 у справі №820/1420/17.

З огляду на встановлене, суд вважає, що постанова №094927 від 12.03.2019 про застосування до ОСОБА_2 адміністративно-господарського штрафу в повній мірі відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а відтак підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до частини першої та другої статті 71 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, було доведено правомірність своїх дій та надано обґрунтовані доводи щодо прийняття оскаржуваної постанови відповідно до норм чинного законодавства.

Покладені в основу оспорюваного рішення обставини щодо допущених позивачем порушень, знайшли своє підтвердження належними і допустимими доказами, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Відповідно до статті 139 КАС України у суду відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Фізичній особі - підприємцю ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) в позові до Управління Укртрансбезпеки у Рівненській області ( , вул.Небесної сотні,34, м.Рівне, 33013) про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №094927 від 12.03.2019 відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 02 травня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.