Справа № 826/6499/18
Суддя: Вєкуа Н.Г.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

04 червня 2019 року №826/6499/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Вєкуа Н.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрростехно"
доДержавної фіскальної служби України
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії ,
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрростехно" (08292, м. Буча, вул. Заводська 1, , далі - ТОВ "Укрростехно") звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Державної фіскальної служби України (про визнання протиправним та скасування рішення комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №404222/35142774 від 13.12.2017 року про відмову у реєстрації розрахунку коригування №10 від 22.11.2017 року, зобов`язання зареєструвати розрахунок коригування від 22.11.2017 року до податкової накладної №332 від 16.11.2017 року датою його фактичного надходження.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що у квитанції до розрахунку коригування по суті не зазначено конкретних причин зупинення реєстрації такого розрахунку, критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації розрахунку коригування, а міститься лише загальне посилання на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним підпунктом 3 пункту 6 Критеріїв оцінки. Спірне рішення, в свою чергу, не містить чіткої підстави для відмови у реєстрації - чи то подані документи складені з порушенням законодавства, чи то не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію розрахунків коригування.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 02 травня 2018 року відкрито спрощене провадження у справі, без повідомлення учасників справи (письмове провадження), встановлено відповідачу строк для надання відзиву та витребувано від останнього докази та відповідні матеріали.

Відповідач проти позову заперечив із посиланням на загальні приписи Податкового кодексу України щодо порядку реєстрації/зупинення реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, зазначивши також, що позивачем не було надано копій первинних документів, що підтверджують безпосереднє здійснення господарських операцій.

Відповідно до вимог статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України справу розглянуто у порядку письмового провадження, у зв`язку з чим на підставі частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Розглянувши подані сторонам документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що основними видами діяльності ТОВ "Укрростехно" є: код КВЕД 45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами, код КВЕД 45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами; код КВЕД 45.20 Технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів; код КВЕД 45.31 Оптова торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; код КВЕД 45.32 Роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів; код КВЕД 52.21 Допоміжне обслуговування наземного транспорту.

Відповідно до платіжного доручення №7813 від 05.10.2017 року контрагентом Позивача - ТОВ «НАТАША-АГРО» було здійснено на користь передоплату за ремонт транспортного засобу згідно рахунку-фактури №B3-3872 від 22.08.2017 року в сумі 395 803,06 грн.

Так, 05.10.2017 Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрростехно" було зареєстровано податкову накладну №119 від 05.10.2017 року на суму 395 803, 06 грн.

Відповідно до платіжного доручення №8194 від 15.11.2017 року, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» в якості страхового відшкодування на користь ТОВ «НАТАША-АГРО» (тобто фактично від імені ТОВ «НАТАША-АГРО») здійснило платіж на рахунок ТОВ "Укрростехно" в сумі 172 545,29 грн. за ремонт транспортного засобу на підставі того ж рахунку-фактури №B3-3872 від 22.08.2017.

16.11.2017 року ТОВ "Укрростехно" було зареєстровано податкову накладну №332 на суму 172 545,29 грн.

Згідно з актом виконаних робіт від 21.11.2017 №Зн-2841, який було підписано у двосторонньому порядку між позивачем та ТОВ «НАТАША-АГРО», позивачем було виконано роботи по обслуговуванню та ремонту КТЗ на загальну суму 375 964, 56 грн..

Таким чином, фактично сума до сплати за роботи/послуги ТОВ "Укрростехно" менша ніж здійснена ТОВ «НАТАША-АГРО» передоплата на 19 838, 50 грн.

22.11.2017 року Позивачем було зареєстровано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №9 на суму 19 838, 50 грн. до податкової накладної №119 від 05.10.2017 року на суму 395 803,06 грн.

Тобто, з наведеного вбачається, що з боку ТОВ «НАТАША-АГРО» було здійснено передоплату за ремонт транспортного засобу в сумі 395 803, 06 грн., а в подальшому страхова компанія здійснила страхове відшкодування за ремонт цього ж транспортного засобу в сумі 172 545, 29 грн., оскільки як роботи згідно акту виконаних робіт від 21.11.2017 №Зн-2841 було виконано на суму 375 964, 56 грн., то у ТОВ «НАТАША-АГРО» виникла переплата на загальну суму 192 383, 79 грн. (395 803,06+172 545,29-375 964,56 = 192 383,79).

Так, 22.11.2017 року ТОВ «НАТАША-АГРО» звернулося до Позивача з листом №22/11-298 про перерахунок зайво перерахованих коштів на ремонт МАН СВ1285 АХ в сумі 192 383,79 грн. сплачених згідно платіжного доручення №7813 від 05.10.2017 року.

Згідно платіжного доручення від 22.11.2017 року №1509 ТОВ "Укрростехно" було повернуто кошти ТОВ «НАТАША-АГРО» на підставі листа №22/11-298 від 22.11.2017 року в сумі 192 383,79 грн.

Як зазначено вище, 22.11.2017 ТОВ "Укрростехно" було проведено реєстрацію розрахунку коригування кількісних і вартісних показників №9 на суму 19 838, 50 грн. до податкової накладної №119 від 05.10.2017 року. Таким чином, решта суми переплати в кінцевому рахунку склала 172 545, 29 грн. (сума платежу здійснена страховою компанією від ТОВ «НАТАША-АГРО»).

Внаслідок наведеного вище, 22.11.2017 року позивачем було подано розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №10 до податкової накладної від 16.11.2017 року №332 на суму загальну суму 172 545, 29 грн..

Квитанцією від 27.11.2017 № ДФС України повідомила про те, що вищезазначений розрахунок коригування кількісних і вартісних показників №10 до податкової накладної від 16.11.2017 №332 прийнято, але реєстрація зупинена. У даній квитанції орган ДФС повідомив наступне: «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначеним пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 №567. Відповідно до пп. 201.16.1 п. 201.16 ст.201 ПКУ реєстрація РК зупинена. Розрахунок коригування відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків визначеним підпунктом 3 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації розрахунку коригування у єдиному реєстрі».

23.01.2018 позивач звернувся листом до комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісії ДФС), в якому просило прийняти рішення про реєстрацію розрахунку коригування №10 від 22.11.2017 до податкової накладної №332 поданої позивачем. Крім того, в зазначеному зверненні, зазначено, що на виконання п.п.201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, позивачем в електронній системі "М.е.doc" було направлено до Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ відповідні документи про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПК/РК з доданими сканкопіями підтверджуючих операції документів.

За твердженням позивача, що не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи, не отримавши відповіді та будь-яких повідомлень, які повинні були б надійти через електронну систему "М.е.dос", що використовується Позивачем для реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до них у єдиному реєстрі податкових накладних, позивач 12.02.2018 звернувся із скаргою (вих. №3) повторно до Комісії ДФС, в якій просив вжити заходів по реєстрації розрахунків коригування, зокрема розрахунку коригування №10 від 22.11.2017 року.

Листом Державної фіскальної служби України від 19.02.2018 №6222/6/99-99-07-05-01-15 про розгляд звернення, ТОВ «Укрростехно» повідомлено про те, що Комісією ДФС прийнято рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 22.11.2017 №10.

Оскільки самого рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування від 22.11.2017 №10 відповідачем надіслано не було, 06.03.2018 позивач звернувся до відповідача із запитом (вих. №23) про надання рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування від 22.11.2017 №10.

Так, 22.03.2018 позивачем було отримано лист №10287/6/99-99-07-05-06-15 про розгляд звернення та надання копії рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.12.2017 №404222/35142774 до розрахунку коригування №10 від 22.11.2017.

Підставою відмови в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено: "надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування".

Як вбачається з матеріалів справи, рішення від 13.12.2017 №404222/35142774 позивач отримав лише через декілька місяців від дати його прийняття.

Досліджуючи надані сторонами докази, аналізуючи доводи позивача та заперечення відповідача, суд бере до уваги наступне.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України (у редакції чинній на момент виникнення правовідносин) на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України, датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а)дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. За операціями з виконання підрядних будівельних робіт суб`єкти підприємницької діяльності можуть застосовувати касовий метод податкового обліку відповідно до підпункту 14.1.266 пункту 14.1 статті 14 цього Кодексу.

Пунктом 201.16 статті 201 Податкового кодексу України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, у разі відповідності такої податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених відповідно до пункту 74.2 статті 74 цього Кодексу.

На виконання цієї норми постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246 затверджено Порядок ведення Єдиного реєстру податкових накладних (далі - Порядок №1246, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктами дванадцятим Порядку №1246 передбачено здійснення в автоматичному режимі розшифрування та проведення перевірки поданих податкових накладних, серед іншого, на відповідність критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

За результатами перевірок, визначених пунктом дванадцятим Порядку №1246, податковим органом формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція). Така квитанція надсилається платнику податку в автоматичному режимі (в електронному вигляді у текстовому форматі) протягом операційного дня і є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

Положення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України визначають, що у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування; в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Пунктом 1 "Вичерпного переліку документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", затвердженого 13.06.2017 Наказом Міністерства фінансів України №567, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №754/30622 (який 25.05.2018 втратив чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів України від 06.04.2018 №409 (зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.04.2018 за №536/31988), але діяв під час виникнення спірних правовідносин), визначено вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року №567: 1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством; 2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п.6 "Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних", затверджених 13.06.2017 Наказом Міністерства фінансів України №567, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 16.06.2017 за №753/30621 (які 25.05.2018 втратили чинність на підставі Наказу Міністерства фінансів України від 06.04.2018 за №409 (зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 27.04.2018 за №536/31988), але діяли під час виникнення спірних правовідносин), моніторинг податкової накладної/розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями: 1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 рази більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється); 2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право субєкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі; 3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів). У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної/розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу. У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Постановою №190 від 29.03.2017 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" Кабінет Міністрів України постановив: "Установити, що комісія Державної фіскальної служби (далі - комісія ДФС) приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації на підставі отриманих від платника податку на додану вартість відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України письмових пояснень щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, та/або копій документів, які платник податку має право подати до органу Державної фіскальної служби протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного у податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначені у Переліку документів, платник податку подає до ДФС в електронному вигляді засобами електронного зв`язку, визначеними ДФС, з урахуванням вимог Законів України "Про електронний цифровий підпис", "Про електронні документи та електронний документообіг" та нормативно-правового акта щодо порядку обміну електронними документами з контролюючими органами.

23.01.2018 позивач звернувся листом до комісії ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації (далі - Комісії ДФС), в якому просило прийняти рішення про реєстрацію розрахунку коригування №10 від 22.11.2017 до податкової накладної №332 поданої позивачем. Крім того, в зазначеному зверненні, зазначено, що на виконання п.п.201.16.2 п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, позивачем в електронній системі "М.е.doc" було направлено до Ірпінського відділення Вишгородської ОДПІ відповідні документи про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПК/РК з доданими сканкопіями підтверджуючих операції документів.

За твердженням позивача, що не заперечувалось відповідачем під час розгляду справи, не отримавши відповіді та будь-яких повідомлень, які повинні були б надійти через електронну систему "М.е.dос", що використовується Позивачем для реєстрації податкових накладних та розрахунків коригування до них у єдиному реєстрі податкових накладних, позивач 12.02.2018 звернувся із скаргою (вих. №3) повторно до Комісії ДФС, в якій просив вжити заходів по реєстрації розрахунків коригування, зокрема розрахунку коригування №10 від 22.11.2017 року.

Листом Державної фіскальної служби України від 19.02.2018 №6222/6/99-99-07-05-01-15 про розгляд звернення, ТОВ «Укрростехно» повідомлено про те, що Комісією ДФС прийнято рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування від 22.11.2017 №10.

Оскільки самого рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування від 22.11.2017 №10 відповідачем надіслано не було, 06.03.2018 позивач звернувся до відповідача із запитом (вих. №23) про надання рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування від 22.11.2017 №10.

Так, 22.03.2018 позивачем було отримано лист №10287/6/99-99-07-05-06-15 про розгляд звернення та надання копії рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації від 13.12.2017 №404222/35142774 до розрахунку коригування №10 від 22.11.2017.

Порядок прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної або відмову у такій реєстрації, у періоді, протягом якого реалізовувалися спірні правовідносини, було регламентовано постановою Кабінету Міністрів України від 29.03.2017 №190 "Про встановлення підстав для прийняття рішення комісією Державної фіскальної служби про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації" (далі - Постанова № 190).

Пунктом 2 Постанови № 190 визначено підстави для прийняття комісією ДФС рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, зокрема, ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту "в" підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 Кодексу.

Абзацом п`ятим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Абзацом сьомим пункту 201.16.3 пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України платнику податків надано можливість оскаржити Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних в адміністративному або судовому порядку.

Суд зазначає, що рішенням комісії ДФС України від 13.12.2017 №404222/35142774 позивачу було відмовлено у реєстрації розрахунку коригування від 22.11.2017 №10 в Єдиному реєстрі податкових накладних не містить конкретної інформації, щодо причин та підстав для прийняття такого рішення, а лише містить загальну фразу про те, що причиною його прийняття є: наданням платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Так, комісією ДФС України, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації були прийняті спірні рішення, якими відмовлено у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних через надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства та/або не є достатніми для прийняття комісією ДФС рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування.

Всупереч визначеній у вказаному рішенні підставі для його прийняття, податковим органом не наведено жодного порушення норми матеріального права, не зазначено, які саме документи складені з порушенням законодавства, та яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права була висловлена колегією суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постановах від 16.04.2019 (справа № 826/10649/17).

З огляду на наведене в сукупності, суд дійшов висновку про необґрунтованість оскаржуваного рішення, оскільки можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків.

Вживання податковим органом загального посилання на пункт шостий Критеріїв оцінки, без наведення відповідного підпункту, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Крім того, на підтвердження реальності господарських операцій, позивачем надано копії: актів виконаних робіт, платіжних доручень, листа про перерахунок зайво перерахованих коштів.

Також слід зазначити, що рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Позивач стверджує, що після надання відповідачу пояснень, відповідач, всупереч приписів Податкового кодексу України рішення про відмову в реєстрації розрахунку коригування отримав із запізненням.

Відповідно до приписів абз.3 п.42.4 Податкового кодексу України, датою вручення платнику податків документа є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки документа платнику податків.

Також, відповідно до приписів ч.1, 3 ст. 11 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг", електронний документ вважається одержаним адресатом з часу надходження авторові повідомлення в електронній формі від адресата про одержання цього електронного документа автора, якщо інше не передбачено законодавством або попередньою домовленістю між суб`єктами електронного документообігу.

У разі ненадходження до автора підтвердження про факт одержання цього електронного документа вважається, що електронний документ не одержано адресатом.

Відповідачем не надано суду доказів отримання позивачем рішення від 13.12.2017 №404222/35142774 про відмову у реєстрації розрахунку коригування від 22.11.2017 №10 у строки передбачені законом.

Приписами п.42.4 Податкового кодексу України встановлено, що у разі неотримання контролюючим органом квитанції про доставку документа в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня його надіслання такий документ у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручається платнику податків (його представнику).

Доказів своєчасного надсилання позивачу рішення від 13.12.2017 №404222/35142774 про відмову у реєстрації розрахунку коригування у паперовому вигляді відповідач суду не надав.

З наведених підстав суд дійшов висновку про те, що рішення про відмову у реєстрації розрахунку коригування відповідачем не надсилалось своєчасно, то відповідно, для повного захисту порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі розрахунок коригування позивача від 22.11.2017 №10.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (ч. 2 цієї статті).

Оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість доводів позивача. Разом з тим, відповідач як суб`єкт владних повноважень в ході судового розгляду не довів обґрунтованість своїх висновків і правомірність прийнятого на їх підставі рішення у зв`язку із чим суд задовольняє позовні вимоги.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з наявного у матеріалах справи платіжного документа від 25.04.2018 №619, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 524, 40 грн. Відтак, сума судового збору, яка підлягає стягненню на користь позивача, враховуючи розмір задоволених позовних вимог, складає 3 524, 40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 159, 243-245, 263, Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрростехно" (08292, м. Буча, вул. Заводська 1, ) задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії Державної фіскальної служби України, яка приймає рішення про реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації №404222/35142774 від 13.12.2017 року про відмову у реєстрації розрахунку коригування №10 від 22.11.2017 року.

3. Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати розрахунок коригування від 22.11.2017 року до податкової накладної №332 від 16.11.2017 року датою його фактичного надходження.

4. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрростехно" (08292, м. Буча, вул. Заводська 1, ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) гривни 40 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Державної фіскальної служби України (код ЄДРПОУ - 39292197, адреса: 04053, м.Київ, Львівська площа, 8).

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства та може бути оскаржена в апеляційному порядку повністю або частково за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295-297 КАС України, шляхом подання через суд першої інстанції апеляційної скарги).

Суддя Н.Г. Вєкуа