Справа № 200/6752/19-а
Суддя: Логойда Т. В.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 р. Справа№200/6752/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Логойди Т.В.,

секретар судового засідання Галустян Р.Г.,

з участю представника позивача Чекменьова Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом колективного підприємства «Центр-Сервіс» до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:

У травні 2019 року колективне підприємство «Центр-Сервіс» (далі КП «Центр-Сервіс») звернулося до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому зазначало, що у березні 2019 року з метою вчинення нотаріальної угоди щодо майна підприємства звернулося до нотаріуса, від якого дізналося про наявність перешкоди - арешту нерухомого майна підприємства, відомості про який внесено до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Так, у вказаному Реєстрі зареєстровано обтяження з реєстраційним номером 11690178, дата реєстрації 06 жовтня 2011 року; підставою обтяження зазначена постанова про відкриття виконавчого провадження №28705995 від 03 жовтня 2011 року, що винесена головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції; заявником обтяження є Жовтневий відділ державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, код ЄДПОУ 34908779.

У зв`язку з тим, що позивачу не відомо на виконання якого виконавчого документу та на користь якого стягувача було відкрито виконавче провадження та накладений арешт, КП «Центр-Сервіс» звернулося до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з відповідним запитом, на який отримало відповідь про те, що виконавче провадження №28705995 було завершено 22 березня 2012 року у зв`язку з тим, що виконавчий лист передано для подальшого виконання до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь.

На звернення позивача до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області отримало відповідь, що виконавчих документів про стягнення будь-якого боргу з КП «Центр-Сервіс» на виконанні не перебуває.

Вважав що відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо позивача свідчить про те, що виконавчі провадження, в межах яких накладено арешт на майно позивача, завершені. Строк зберігання завершених виконавчих проваджень три роки.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення.

Разом з тим, в порушення вимог законодавства арешт з майна позивача знято не було, що порушує права позивача як власника цього майна.

У зв`язку з наведеним позивач просив скасувати арешт майна позивача з реєстраційним номером 11690178, дата реєстрації 06 жовтня 2011 року, згідно з постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 03 жовтня 2011 року про відкриття виконавчого провадження №28705995.

Ухвалою Донецького оружного адміністративного суду від 28 травня 2019 року, зокрема поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом, у відповідачів витребувані докази.

Ухвала отримана відповідачами в той же день по електронній пошті та 30 травня 2019 року за допомого ПАТ «Укрпошта».

Між тим, відповідачами - суб`єктами владних повноважень вказану ухвалу в частині надання доказів, що витребувані судом, не виконано. Пояснень щодо поважних причин неможливості її виконання до суду не подано.

Відзив на позовну заяву у встановлений строк подано не було. Пояснень щодо поважних причин його неподання до суду не подано.

З огляду на наведене неподання суб`єктами владних повноважень відзиву на позов без поважних причин судом кваліфіковано як визнання позову (ч. 4 ст. 159 Кодексу адміністративного судочинства України).

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав, які викладені в позові. Просив задовольнити позов.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися належним чином. Неявка у судове засідання таких осіб не перешкоджає розгляду справи по суті.

Враховуючи наведене суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.

Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 17 травня 2019 року, що сформована щодо КП «Центр-Сервіс», в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на підставі постанови про відкриття виконавчого провадження №28705995 від 03 жовтня 2011 року, що винесена головним державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції; 06 жовтня 2011 року зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна вказаного підприємства, об`єкт обтяження все нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження 11690178. Арешт дотепер не знятий.

05 березня 2019 року позивач направив до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області запит про надання інформації щодо виконавчих проваджень щодо нього, на який отримав відповідь від 21 березня 2019 року № 10/976, в якій повідомлялося, що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавчі документи про стягнення боргу з КП «Центр-Сервіс» на примусовому виконанні не перебувають. Виконавче провадження №28705995 завершено 22 березня 2012 року у зв`язку з тим, що виконавчий документ передано для подальшого виконання до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь.

У зв`язку з наведеним 22 березня 2019 року позивач направив до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області запит про надання інформації щодо виконавчих проваджень щодо нього, на який отримав відповідь від 08 квітня 2019 року №14.4-17319, що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень, журналів реєстрації вхідної кореспонденції та книг обліку виконавчих проваджень за 2016-2019 роки виконавчих документів про стягнення боргу з КП «Центр-Сервіс» не надходило та на виконанні не перебувало. Надати інформацію про надходження щодо підприємства виконавчих документів до вказаного періоду неможливо, оскільки відповідні журнали реєстрації вхідної кореспонденції та книги обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Судом також встановлено, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2016 року № 99 ліквідовані як юридичні особи публічного права територіальні органи Міністерства юстиції, зокрема Маріупольське міське управління юстиції Донецької області.

Відділи державної виконавчої служби районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції включено до структури відповідних головних територіальних управлінь юстиції (п.п. 1 та 2 вказаної Постанови).

На підставі вказаної постанови Кабінету Міністрів України Жовтневий відділ державної виконавчої служби, який входив до складу Маріупольського міського управління юстиції, включено до структури Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, після чого було створено Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, який є юридичною особою.

Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правові норми належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

На час відкриття виконавчого провадження, в якому накладався арешт на нерухоме майно боржника, порядок примусового виконання рішень регулювався Законом України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV, ч. 6 ст. 24 якого було передбачено, що за заявою стягувача з метою забезпечення виконання рішення про майнові стягнення, державний виконавець постановою про відкриття виконавчого провадження вправі накласти арешт на майно боржника (крім коштів) та оголосити заборону на його відчуження.

Чинність арешту майна боржника припинялася згідно зі ст. 38 вказаного Закону внаслідок завершення виконавчого провадження (у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, крім направлення виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; повернення виконавчого документа стягувачу згідно із статтею 40 цього Закону; повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, згідно із статтею 40-1 цього Закону).

Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року №606-XIV втратив чинність на підставі Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним.

Частиною 1 ст. 319 Цивільного кодексу України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація про обтяження арешт нерухомого майна позивача, об`єкт обтяження все нерухоме майно.

Арешт був накладений постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в межах відповідного виконавчого провадження, яке завершено у зв`язку із направленням виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби, тобто до Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, у зв`язку з чим при такому направленні арешт правомірно знятий не був, що відповідало вимогам законодавства.

В спірних правовідносинах Центральний відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області не порушив права та законні інтереси позивача.

Як повідомив Приморський відділ державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області за 2016-2019 роки виконавчих документів про стягнення боргу з КП «Центр-Сервіс» не надходило та на виконанні не перебувало. Надати інформацію про надходження щодо підприємства виконавчих документів до 2016 року неможливо, оскільки відповідні журнали реєстрації вхідної кореспонденції та книги обліку виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю, знищені у зв`язку із закінченням терміну зберігання.

Згідно з пп. 8.19 п. 8 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року №2274/5, який був чинним та підлягав застосуванню щодо виконавчого провадження, відкритого щодо позивача (до прийняття Міністерством юстиції України наказу від 19 липня 2017 року № 2302/5 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства юстиції України від 25 грудня 2008 року № 2274/5»), знищенню відповідно до цього Порядку після закінчення строків їх зберігання підлягають завершені виконавчі провадження.

Відповідно до п.п.1 та 2 розд. ХІ Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, що затверджений наказом Міністерства юстиції України від 07 червня 2017 року № 1829/5, передані до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця справи та виконавчі провадження, строк зберігання яких закінчився, підлягають знищенню.

Строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік.

Отже, обставини справи свідчать про те, що виконавче провадження щодо позивача було завершено і після закінчення строку зберігання знищено, однак в порушення вимог законодавства арешт, накладений на майно позивача як боржника, знятий не був.

Станом на день розгляду справи в Єдиному реєстрі боржників позивач не значиться.

Станом на день розгляду справи арешт з нерухомого майна також не знятий, що порушує право приватної власності, а саме позбавляє позивача права розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Вказаний арешт, накладений на майно позивача, на сьогодні, фактично, становить втручання держави в право позивача (як власника майна) на мирне володіння майном, передбачене ст. 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини зазначив, що втручання в право на мирне володіння майном повинне здійснюватися з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Правових підстав для втручання держави у право позивача на мирне володіння майном, що здійснюється постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 03 жовтня 2011 року (виконавче провадження №28705995), станом на день розгляду справи судом не встановлено і відповідачами не доведено.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом, зокрема про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

Підстави для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини визначені ч. 4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює вичерпний перелік випадків зняття арешту з майна боржника виконавцем.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч. 5 ст. 59 вказаного Закону).

Між тим, спосіб захисту (відновлення) порушеного права, визначений Законом України «Про виконавче провадження», а саме зняття судом арешту з нерухомого майна, який раніше був накладений державним виконавцем, не відповідає вимогам Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки фактично може призвести до вчинення дій, які не належать до повноважень адміністративних судів, які визначені вказаним Кодексом.

При цьому суд враховує і те, що не може зобов`язати орган державної виконавчої служби зняти арешт з нерухомого майна, власником якого є позивач, оскільки виконавче провадження знищено на законних підставах.

Враховуючи наведене для ефективного захисту порушених прав позивача позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом скасування арешту нерухомого майна позивача, який був накладений постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 03 жовтня 2011 року у виконавчому провадженні №28705995.

Керуючись статтями 32, 139, 243 246, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Позов колективного підприємства «Центр-Сервіс» (87532, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 25, ) до Центрального відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (87515, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Грецька, 19, ), Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (87517, Донецька обл., м. Маріуполь, провул. Дніпропетровський, 15, ) про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна колективного підприємства «Центр-Сервіс», який був накладений постановою головного державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції від 03 жовтня 2011 року у виконавчому провадженні №28705995.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Приморського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполь Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (87517, Донецька обл., м. Маріуполь, провул. Дніпропетровський, 15, ) на користь колективного підприємства «Центр-Сервіс» (87532, Донецька обл., м. Маріуполь, вул. Італійська, 25, ) здійснені ним документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну) грн.

Рішення набирає законної сили у строк та у порядку, що визначені статтею 255 КАС України, і може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Логойда Т. В.