Справа № 821/895/17
Суддя: Кравченко К.В.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 821/895/17
Головуючий в 1 інстанції: Бездрабко О.І.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді -Кравченка К.В.,
судді -Джабурія О.В.,
судді -Вербицької Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області на ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року у справі за заявою ОСОБА_1 , поданою в порядку статті 383 КАС України, до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2018 року ОСОБА_1 (надалі - позивач, заявник) звернувся до суду із заявою, в порядку передбаченому ст.383 КАС України, про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області (надалі - Держгеокадастр, відповідач), в якій просив:

- визнати протиправними дії Держгеокадастру щодо відмови у задоволенні клопотання від 12.04.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Камишанської селищної ради м.Херсона для сінокосіння і випасання худоби, оформленої листом від 01.08.2017 року №К-4677/0-2877/6-17;

- зобов`язати Держгеокадастр повторно розглянути клопотання від 12.04.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Камишанської селищної ради м.Херсона для сінокосіння і випасання худоби.

В обґрунтування вказаної заяви заявник вказав, що Держгеокадастр, виконуючи рішення суду, знов безпідставно відмовив у задоволенні заяви про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки для сінокосіння і випасання худоби.

Ухвалою Херсонського окружного адміністративного суду від 27.12.2018 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправною відмову Держгеокадастра у наданні позивачу дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Коминанської селищної ради м.Херсона для сінокосіння і випасання худоби, викладену у листі №К-4677/0-2877/6-17 від 01.08.2018 року.

Зобов`язано Держгеокадастр вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню ч.3 ст.123 ЗК України, належним чином розглянути заяву позивача від 12.04.2017 року про надання йому дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Комишанської селищної ради м.Херсона для сінокосіння і випасання худоби та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, Держгеокадастр подав апеляційну скаргу, в якій вказуючи на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, в задоволенні заяви, поданої в порядку передбаченому ст.383 КАС України, відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 12.04.2017 року позивач звернувся до Держгеокадастру із клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтованою площею 8 га на території Комишанської селищної ради м. Херсона для сінокосіння і випасання худоби.

18.05.2017 року позивач отримав лист Держгеокадастру від 11.05.2017 року за №К-4677/0-1356/6-17, яким позивача було повідомлено, що для розгляду його клопотання йому необхідно подати довідку (інформацію) від компетентного органу про наявність у позивача поголів`я худоби та розрахунок потреби в площі земельної ділянки.

Вважаючи вищевказаний лист відмовою у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки, ОСОБА_1 в червні 2017 року звернувся до суду з позовом до Держгеокадастру, в якому просив зобов`язати Держгеокадастр повторно розглянути його клопотання від 12.04.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Комишанської селищної ради м.Херсона для сінокосіння і випасання худоби.

Постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 року позов задоволено: визнано протиправною бездіяльність Держгеокадастру щодо не розгляду клопотання ОСОБА_1 від 12.04.2017 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Комишанської селищної ради м.Херсона для сінокосіння і випасання худоби; зобов`язано Держгеокадастр повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.04.2017 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Комишанської селищної ради м.Херсона для сінокосіння і випасання худоби.

Постанова набрала законної сили 12.10.2017 року.

Листом від 01.08.2017 року за №К-4677/0-2877/6-17 Держгеокадастр повідомив позивача про те, що на виконання постанови Херсонського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 року по справі №821/895/17 Держгеокадастром повторно розглянуто заяву від 12.04.2017 року стосовно надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Комишанської селищної ради м.Херсона для сінокосіння і випасання худоби. Відповідно до вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів України Держгеокадастр та його територіальні органи під час передачі земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності в оренду повинні у разі надходження заявок на отримання земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, городництва передавати в оренду лише за результатами земельних торгів. Тому запропоновано позивачу прийняти участь у земельних торгах щодо продажу права оренди на земельну ділянку для сінокосіння і випасання худоби. Про бажання участі у торгах письмово інформувати Головне управління.

Не погоджуючись з такою відповіддю, позивач повторно звернувся до суду з позовом до Держгеокадастру, у якому просив зобов`язати Держгеокадастр повторно розглянути його клопотання від 12.04.2017 року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Комишанської селищної ради м.Херсона для сінокосіння і випасання худоби.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року у справі №821/312/18 позов задоволено: зобов`язано Держгеокадастр повторно розглянути заяву позивача від 12.04.2017 року про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Комишанської селищної ради м. Херсона для сінокосіння і випасання худоби та вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 року у справі №821/312/18 рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року скасовано, прийнято нову постанову, якою провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до Держгеокадастру про зобов`язання вчинити певні дії - закрито.

Закриваючи провадження у справі, суд апеляційної інстанції зазначив, що відмова в задоволенні клопотання позивача про надання йому дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Комишанської селищної ради м.Херсона для сінокосіння та випасання худоби, є підставою для звернення до суду в порядку, встановленому ст.383 КАС України, а не підставою для звернення до суду з новим позовом.

Враховуючи постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 року, позивач 19.12.2018 року звернувся до Херсонського окружного адміністративного суду із заявою в порядку ст.383 КАС України, із зазначеними вище вимогами.

Задовольняючи заяву позивача, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, виконуючи рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 року прийняв протиправне рішення про відмову позивачу у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою, виклавши його у листі №К-4677/0-2877/6-17 від 01.08.2018 року, чим порушив підтверджені рішенням суду права позивача.

Колегія суддів погоджується з цим висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вже було вказано вище, постановою Херсонського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 року було зобов`язано Держгеокадастр повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 12.04.2017 року щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення в оренду земельної ділянки орієнтовною площею 8 га на території Комишанської селищної ради м.Херсона для сінокосіння і випасання худоби.

Проте, на виконання вказаного вище рішення відповідач направив до позивача лист від 01.08.2017 року за №К-4677/0-2877/6-17, в якому зазначив, що клопотання позивача було переглянуто повторно, та відповідно до вимог чинного законодавства та нормативно-правових актів України, у разі надходження заявок на отримання земельних ділянок для сінокосіння і випасання худоби, городництва передаються в оренду лише за результатами земельних торгів.

Згідно висновкам суду викладеним в постанові Херсонського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 року за результатами розгляду клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, відповідач повинен прийняти одне з рішень передбачених ч.3 ст.123 Земельного Кодексу України, а саме: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надати мотивовану відмову у його наданні.

Наведена в листі №К-4677/0-2877/6-17 від 01.08.2018 року відповідь Держгеокадастру, по суті не є рішенням про розгляд клопотання позивача від 12.04.2017 року, оскільки не містить рішення (наказу) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою або мотивованої відмови у його наданні.

Тобто, виконуючи рішення суду від 17.07.2017 року Держгеокадастром не були враховані висновки суду першої інстанції, щодо прийняття одного з рішень передбачених ч.3 ст.123 Земельного Кодексу України.

Крім цього, відповідач в своєму листі зазначив, що передача земельної ділянки можлива лише за результатами участі в земельних торгах.

Колегія суддів вважає такі доводи Держгеокадастру безпідставними, оскільки ч.3 ст.134 Земельного Кодексу України передбачено, що земельні торги не проводяться, зокрема, у випадку надання (передачі) земельної ділянки громадянам для сінокосіння і випасання худоби.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач по суті не виконав постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 року, а дії Держгеокадастру та відповідь надана в листі №К-4677/0-2877/6-17 від 01.08.2018 року суперечить вказаній постанові суду, що призвело до порушення права позивача на отримання обґрунтованого та мотивованого рішення за його клопотанням.

Враховуючи наведене, колегія суддів робить висновок, що відповідач виконуючи постанову Херсонського окружного адміністративного суду від 17.07.2017 року, щодо повторного розгляду заяви позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, порушив підтверджені вказаним рішенням суду права позивача, надавши останньому необґрунтовану та не підкріплену нормами діючого законодавства відповідь, замість прийняття рішення (наказу) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надання мотивованої відмови у його наданні, чим також порушив норми ч.3 ст.123 Земельного Кодексу України.

Таким чином, дії Держгеокадастру з розгляду питань, пов`язаних з наданням дозволу на розробку проекту землеустрою без урахування висновків суду суперечать п.9 ч.1 ст.129, ст.129-1 Конституції України, відповідно до яких судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 6 ст.383 КАС України передбачено, що за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно з ч.ч.1, 2, 5 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

За таких підстав, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача, поданої у порядку ст.383 КАС України.

В апеляційній скарзі апелянт стверджує, що його в порушення п.5 ст.383 КАС України не було повідомлено про розгляд заяви позивача, чим було порушено право апелянта на подання заперечення проти заяви.

Колегія суддів не може погодитись з такими твердженнями позивача, оскільки згідно п.5 ст.383 КАС України встановлено, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання.

Тобто, розгляд такої заяви в порядку письмового провадження або в судовому засіданні з викликом сторін, є правом суду, а не його обов`язком.

Отже, розглядаючи клопотання позивача про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, суд першої інстанції встановивши, що вказана заява відповідає вимогам ст.383 КАС України, вирішив розглядати її в порядку письмового провадження без виклику сторін.

Також апелянт вказує на порушення позивачем строку звернення до суду із заявою в порядку передбаченому ст.383 КАС України, оскільки про існування постанови від 17.07.2017 року заявнику було відомо ще у 2017 році.

Відповідно до ч.4 ст.383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.11.2018 року, якою було роз`яснено заявнику, яким шляхом необхідно здійснювати захист своїх порушених прав, заявник отримав 10.12.2018 року.

До суду із заявою, в порядку передбаченому ст.383 КАС України, заявник звернувся 19.12.2018 року, тобто в 10-ти денний строк, встановлений ч.4 ст.383 КАС України.

В апеляційній скарзі апелянт також зазначає, що заява позивача не відповідає вимогам ч.2 ст.383 КАС України, а саме: не надано ані інформації про день пред`явлення виконавчого листа до виконавця, ані інформації про хід виконавчого провадження.

Колегія суддів з цього приводу зазначає, що ч.2 ст.383 КАС України наведено перелік інформації, яку необхідно вказати в заяві, але цей перелік не є обов`язковим.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстав для повернення вказаної заяви заявнику, відповідно до абз.2 ч.5 ст.383 КАС України, у суду першої інстанції не було.

Таким чином, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, порушень матеріального та процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

За таких обставин апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.311, ст.315, ст.316, ст.321, ст.322, ст.325, ст.329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області - залишити без задоволення, а ухвалу Херсонського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2018 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Кравченко К.В.
Судді Джабурія О.В. Вербицька Н. В.