Справа № 420/6905/18
Суддя: Цховребова М. Г
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/6905/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Цховребової М.Г.

за участю:

секретаря судового засідання - Поварчук В.В.

представника відповідачів - Мунтяна Є.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Фермерського господарства «ІВАНОВ І К» до Головного управління ДФС в Одеській області та Державної фіскальної служби України про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов Фермерського господарства «ІВАНОВ І К» до Головного управління ДФС в Одеській області та Державної фіскальної служби України, в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 651634/32573608 від 17.04.2018 року комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, про відмову в реєстрації податкової накладної № 66 від 13.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних;

- зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 66 від 13.11.2017 року, подану позивачем за датою її подання.

Ухвалами суду від: 21.01.2019 року: відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження; 14.02.2019 року: продовжено строк підготовчого провадження на тридцять днів.

В судове засідання 21.05.2019 року представник позивача не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду. (а.с.111)

21.05.2019 року представником позивача до суду подано клопотання, вхід. № 18071/19, в якому останній просить розглянути справу № 420/6905/18 без участі представника фермерського господарства, в письмовому провадженні. (а.с.116)

Виходячи з наведеного, керуючись положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 205 КАС України, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу за даною явкою.

Згідно змісту адміністративного позову та відповіді на відзив, позивач обґрунтовує заявлені вимоги із зазначенням таких фактичних обставин:

- 1 серпня 2017 року між ФГ «ІВАНОВ І К» (Постачальник) та ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» (Покупець) було укладено договір поставки сільськогосподарської продукції № 0108/2 (надалі - Договір). Згідно п. 1.1. Договору, Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити товар, ціна та порядок її визначення, найменування, асортимент, строки і умови поставки якої передбачені в цьому договорі та додатках до цього Договору. 13 листопада 2017 року між ФГ «ІВАНОВ І К» та TOB «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» підписано додаткову угоду № 22 до Договору, відповідно до п. 1 якої Постачальник зобов`язується поставити наступний товар, а Покупець прийняти його й оплатити вказаний нижче Товар в строки і на умовах, передбачених в основному договорі та цій Додатковій угоді. Найменування товару - пшениця 3-го класу врожай 2017 року, загальна кількість 26,540 тон, вартістю без ПДВ 113 900,92 грн., з ПДВ 136 681,10 грн. Згідно п. 2 додаткової угоди № 22, Постачальник зобов`язується поставити на користь Покупця загальну кількість товару в термін до 20.11.2017 року на умовах СРТ: ТОВ «Ізмаїльський елеватор». 13 листопада 2017 року на виконання взятих на себе зобов`язань по Договору, позивач поставив за узгодженим з ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» базисом поставки ТОВ «Ізмаїльський елеватор» (підтверджується ТТН серія 12ААЕ № 886595 від 13.11.2017 р. та довіреністю № 2794 від 01.11.2017 р.) наступний Товар - пшениця 3-го класу врожай 2017 року, що підтверджується накладною № 66 від 13.11.2017 р. на загальну суму 136681,10 грн. Крім цього, задля сплати вартості переданого товару позивачем ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» виставлено рахунок № 66 від 13.11.2017р. на суму 136681,10 грн. 16 листопада 2017 року ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА» згідно платіжного доручення № 1155 сплатив позивачу кошти в розмірі 136681,10 грн. В призначенні платежу зазначено: оплата за пшеницю згідно дог. пост. № 0108/2 від 01.08.2017 та рах. № 66 від 13.11.2017 в т.ч. ПДВ 20% - 22780,18 грн.;

- позивач направив на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних податкову накладну № 66 від 13.11.2017 року. Згідно Квитанції від 28.11.2017 року реєстрацію податкової накладної № 66 від 13.11.2017 року позивача було зупинено. Зі змісту Квитанції від 28.11.2017 року вбачається, що контролюючим органом сформовано висновок про відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної в ЄРПН, затверджених Наказом МВФ № 567 від 13.06.2017 року. При цьому, контролюючим органом було порушено норми підпункту 201.16.1. пункту 201.16 статті 201 ПК України, оскільки ним не зазначено у Квитанції від 28.11.2017 року конкретного чіткого критерію оцінки ступеня ризиків, достатнього для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування. Це вбачається з того, що фіскальним органом у Квитанції від 28.11.2017 року зазначено лише загальне посилання на відповідність податкової накладної критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкових накладних в ЄРПН, затверджених Наказом № 567. Натомість, підпункт 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України вимагає від контролюючого органу зазначення конкретного виду критерію;

- з норм законодавства слідує, що можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Таким чином, у Квитанції від 28.11.2017 року фіскальним органом, в порушення підпункту 201.16.1 пункту 201.16 статті 201 ПК України, не вказано ані конкретного виду критерію оцінки ступеня ризику (пункт 6 Критеріїв містить визначення двох різних критеріїв), ані конкретного переліку документів, вичерпний перелік яких встановлений Наказом № 567 (пункт 1 Вичерпного переліку документів містить два різні переліки, в залежності від визначеного ступеня ризику);

- 9 квітня 2018 року повідомленням № 92 щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої зупинена, позивач надав свої пояснення, які підтверджують реальність господарської операції з TOB «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА», та наступні бухгалтерські документи: копію звіту про посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2017 р.; копію договору поставки сільськогосподарської продукції № 0108/2; копію додаткової угоди № 22 від 13.11.2017 року; копія довіреності № 2794 від 01.11.2017 р.; копію накладної № 66 від 13.11.2017 р.; копію ТТН серія 12ААЕ № 886595 від 13.11.2017р.; копію платіжного доручення № 1155 від 16.11.2017 року. Однак, не дивлячись на наданні позивачем пояснення та первинні бухгалтерські документи, Комісією Головного управління ДФС в Одеській області було прийнято Рішення № 651634/32573608 від 17.04.2018 р. про відмову в реєстрації податкової накладної № 66 від 13.11.2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних, з підстав не надання платником податку копій документів: первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків;

- оскаржуване рішення, в порушення Постанови КМУ від 21 лютого 2018 р. № 117 не містить зазначення конкретних документів, копії яких не надано, шляхом підкреслення відповідної назви документу в наведеному в цій підставі переліку. Всі первинні бухгалтерські документи, які стосуються цієї операції, надавались позивачем відповідачу разом з повідомленням № 2 від 9 квітня 2018 року;

- оскаржуване рішення не містить чіткого визначення підстав для прийняття Комісією рішення про відмову в реєстрації податкових накладних, а лише містить загальний перелік документів, що міститься в підставі відмови в реєстрації ПН в зв`язку з не наданням платником податку копій документів та не відповідає критеріям чіткості та зрозумілості акта індивідуальної дії, та породжує його неоднозначне трактування, що в свою чергу впливає на можливість реалізації права або виконання обов`язку платником податків виконати юридичне волевиявлення суб`єкта владних повноважень.

В судовому засіданні представник відповідачів не визнав адміністративний позов повністю, просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити з підстав, викладених у відзиві, із зазначенням таких обставин:

- відповідно до фактичних обставин справи, ФГ «Іванов І К» направлено на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкових накладних податкову накладну № 66 від 13.11.2017 року;

- в рішенні Комісії було чітко зазначено, що платником податків не надано документи, а саме первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових Форм та галузевої специфіки, накладні та розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків.

Заслухавши вступне слово представника відповідачів, дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 13.11.2017 року позивачем, як постачальником (продавцем), складено податкову накладну № 66, згідно якої: отримувач (покупець) - ТОВ «ІСТ ОІЛС УКРАЇНА»; загальна сума коштів, що підлягають сплаті, з урахуванням податку на додану вартість, - 136681,10 грн.; загальна сума податку на додану вартість - 22780,18 грн., у тому числі за основною ставкою - 22780,18 грн.; усього обсяги постачання за основною ставкою (код ставки 20) - 113900,92 грн.; номенклатура товарів/послуг продавця: пшениця 3-го кл. врожай 2017 року. (а.с.25)

Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.11.2017 року № (а.с.26) щодо податкової накладної від 13.11.2017 року № 66, зокрема:

- результат обробки: документ доставлено до ДФС України, документ прийнято, реєстрація зупинена;

- виявлені помилки: відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1001, <%REFINE%>. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН відповідно до пункту «в» пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПКУ, вичерпний перелік яких встановлено наказом МФУ від 13.06.2017 № 567 та/або Таблицю даних платника податків, яка передбачена пунктом 4 цього наказу.

Позивачем після отримання квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної відправлено засобами електронного зв`язку Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, від 09.04.2018 року № 2 (а.с.27) щодо податкової накладної від 13.11.2017 року № 66, в якому позивачем зазначено, що пояснення викладені в окремому документі на 1 аркуші, що додається.

До зазначеного повідомлення додано 10 документів (а.с.13-20, 22, 24):

- пояснення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН № 66 від 13.11.2017 року, реєстрація якої зупинена;

- договір поставки сільськогосподарської продукції № 0108/2 від 1 серпня 2017 року, укладений між позивачем, як Постачальником , та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІСТ ОІЛС Україна», як Покупцем, відповідно до якого, Постачальник зобов`язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити Товар, ціна та порядок її визначення, найменування, асортимент, строки і умови поставки якої передбачені в цьому договорі та додатках до цього Договору;

- додаткова угода № 22 від 13 листопада 2017 року до Договору № 0108/2 від 1 серпня 2017 року;

- довіреність № 2794, видана 1 листопада 2017 року;

- товарно-транспортна накладна;

- видаткова накладна;

- платіжне доручення;

- витяг з ЄДР;

- звіт ф 4 СГ;

- звіт ф 21-заг.

Факт подання позивачем зазначених документів також підтверджується поданими представником відповідачів, разом із відзивом на позовну заяву скріншотом з Журналу розгляду Повідомлень щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по відмовленим ПН/РК. (а.с.76)

Рішенням комісії Головного управління ДФС в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 17.04.2018 року № 651634/32573608 (а.с.28-29) відмовлено у реєстрації податкової накладної від 13.11.2017 року № 66, з підстав ненадання платником податку копій документів:

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити);

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

На доведення обставин, на яких ґрунтуються вимоги, позивачем суду також надано копії, зокрема, копії (а.с.21, 23):

- рахунку № 66 від 13.11.2017 року;

- виписки АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» у м. Києві по рахунку позивача з 16.11.2017 до 16.11.2017 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Частиною 1 статті 78 КАС України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовано законодавством (чинним та у редакції станом на момент виникнення відповідних правовідносин): Податковим кодексом України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), Порядком зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року № 117 (далі - Порядок № 117), Критеріями оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженими наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 753/30621 (далі - Критерії оцінки ступеня ризиків), Вичерпним переліком документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженим наказом Міністерства фінансів України 13.06.2017 № 567, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16 червня 2017 року за № 754/30622 (далі - Вичерпний перелік документів).

Відповідно до п. 74.2 ст. 74 ПК України, в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Критерії оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, відповідно до пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, моніторинг податкової накладної / розрахунку коригування здійснюється ДФС за такими критеріями:

1) обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній / розрахунку коригування, яку (який) подано на реєстрацію в Реєстрі, у 1,5 раза більший за величину, що дорівнює залишку різниці обсягу придбання на митній території України такого товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 01 січня 2017 року в отриманих податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих в Реєстрі, і митних деклараціях, та обсягу постачання відповідного товару/послуги, зазначеному у податкових накладних / розрахунках коригування, зареєстрованих з 01 січня 2017 року в Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 75% загального такого залишку для платників, у яких значення показника D становить більше 0,03; більше 60% - від 0,02 до 0,03; більше 50% - від 0,015 до 0,02; більше 40% - від 0,01 до 0,015, більше 30% - від 0,005 до 0,01, більше 20% - до 0,005) товарів з кодами згідно з УКТ ЗЕД, які визначаються ДФС, та відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, яка подана на реєстрацію в Реєстрі, в інформації, поданій платником податку за встановленою формою, як товару/послуги, що на постійній основі постачається (виготовляється);

2) відсутність (анулювання, призупинення) ліцензій, виданих органами ліцензування, які засвідчують право суб`єкта господарювання на виробництво, експорт, імпорт, оптову і роздрібну торгівлю підакцизними товарами (продукцією), визначеними підпунктами 215.3.1 та 215.3.2 пункту 215.3 статті 215 розділу VI Податкового кодексу України (далі - Кодекс), стосовно товарів, які зазначені платником податку у податковій накладній, поданій на реєстрацію в Реєстрі;

3) розрахунок коригування, складений постачальником товарів/послуг до податкової накладної, яка складена на отримувача - платника податку на додану вартість, якщо передбачається зміна вартості товару/послуг більше ніж удвічі та/або зміна номенклатури товарів/послуг (для кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД - зміна перших чотирьох цифр кодів, а для кодів послуг відповідно до Державного класифікатора продукції та послуг - перших двох цифр кодів).

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає вимогам підпункту 1 цього пункту та сума податку на додану вартість, зазначена в податкових накладних, зареєстрованих платником податку в Реєстрі у звітному (податковому) періоді з урахуванням податкової накладної / розрахунку коригування, поданої на реєстрацію в Реєстрі, які відповідають вимогам підпункту 1 цього пункту, більша за середньомісячну суму сплачених за останні 12 місяців єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків і зборів (крім суми податку на додану вартість, сплаченої при ввезенні товарів на митну територію України) платником податку та його відокремленими підрозділами, реєстрація такої податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

У разі якщо за результатами Моніторингу визначено, що податкова накладна / розрахунок коригування відповідає одній з умов, зазначених у підпунктах 2, 3 цього пункту, реєстрація такої (такого) податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється відповідно до вимог пункту 201.16 статті 201 розділу V Кодексу.

Згідно пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України, у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платнику податку протягом операційного дня контролюючий орган в автоматичному режимі надсилає (в електронному вигляді у текстовому форматі) квитанцію про зупинення реєстрації такої податкової накладної/розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

а) порядковий номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

б) визначення критерію(їв) оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, на підставі яких було здійснено зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування;

в) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та/або копії документів (за вичерпним переліком), достатніх для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Вичерпний перелік таких документів у розрізі критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Згідно пп. 201.16.3 п. 201.16 ст. 201 ПК України письмові пояснення та/або копії документів, подані платником податків до контролюючого органу відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту, розглядаються комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику.

Зазначена комісія приймає рішення про:

реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних;

відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підстави для прийняття комісією центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або про відмову в такій реєстрації встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок роботи комісії визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних приймається та надсилається платнику податку протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та документів, поданих відповідно до підпункту 201.16.2 цього пункту.

Форма таких рішень встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Рішення про відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути оскаржено в адміністративному або судовому порядку.

Згідно п. 1 Вичерпного переліку документів, вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Перелік), у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567 (далі - Критерії):

1) для критерію, зазначеного у підпункті 1 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством;

2) для критерію, зазначеного в підпункті 2 пункту 6 Критеріїв: договори, у тому числі зовнішньоекономічні контракти, з додатками, листування з контрагентами; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для провадження господарської операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання й транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передавання товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Згідно п. 14 Порядку № 117 перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе:

договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні;

розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.

Відповідно до п. 19 Порядку № 117 комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).

Згідно п. 20 Порядку № 117 зазначені комісії приймають рішення про:

реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;

відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

Відповідно до п. 21 Порядку № 117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є:

ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено;

ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку;

надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.

В частині 2 статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

На підставі вищенаведених вимог законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та встановлених в судовому засіданні обставин, а саме:

1. Згідно квитанції про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.11.2017 року № щодо податкової накладної від 13.11.2017 року № 66, зокрема:

- результат обробки: документ доставлено до ДФС України, документ прийнято, реєстрація зупинена;

- виявлені помилки: відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. ПН/РК відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків, визначених пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН, затверджених наказом МФУ від 13.06.2017 року № 567. За результатами опрацювання СМКОР виявлено невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1001, <%REFINE%>.

Проте, по-перше, пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків передбачено три підпункти відповідних критеріїв.

Тобто, Відповідачем - 1 не конкретизовано підпункт пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, яким передбачено застосований цим відповідачем критерій, чим порушено вимоги пп. б пп. 201.16.1 п. 201.16 ст. 201 ПК України.

Крім того, згідно Вичерпного переліку документів, для підпунктів 1 та 2 пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків встановлені окремі вичерпні переліки документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у розрізі Критеріїв оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 13 червня 2017 року № 567.

Тобто, не зазначення відповідачем підпункту пункту 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків, яким передбачено застосований відповідачем критерій, - виключило об`єктивну можливість для позивача правильного вибору Вичерпного переліку документів.

Саме це й обумовило надання позивачем до повідомлення на вищезазначену квитанцію пакету документів на власний розсуд позивача.

По-друге, фактично застосовані відповідачем критерії оцінки ступеня ризиків - «невідповідність обсягів постачання обсягам придбання по товарах згідно з УКТ ЗЕД: 1001, <%REFINE%>» - не передбачений пунктом 6 Критеріїв оцінки ступеня ризиків;

2. згідно змісту оскаржуваного рішення від 17.04.2018 року № 651634/32573608, відмовлено у реєстрації податкової накладної від 13.11.2017 року № 66, з підстав ненадання платником податку копій документів:

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні (документи, які не надано підкреслити);

- розрахункові документи, банківські виписки з особових рахунків.

При цьому, по-перше, в рішенні від 17.04.2018 року № 651634/32573608 не конкретизовано - не підкреслено, які саме первинні документи не надано, навіть, за наявності в самому рішенні законодавчо затвердженої форми відповідної відмітки: «(документи, які не надано підкреслити)».

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення фіскальним органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків. Вживання податковим органом загального посилання на пункт 6 зазначених Критеріїв оцінки ступеня ризиків, є неконкретизованим та призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути повідомленим про необхідність надання документів за вичерпним переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не будь-яких на власний розсуд.

Встановлені судом обставини свідчать про недотримання відповідачем вимог щодо ясності, чіткості, доступності, зрозумілості та обґрунтованості рішень, як щодо квитанції від 28.11.2017 року № щодо податкової накладної від 13.11.2017 року № 66, так і до оскаржуваного рішення від 17.04.2018 року № 651634/32573608, виконання яких є запорукою передбачуваності для позивача наслідків виконання або невиконання ним законних вимог відповідача.

Відтак, невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

На виконання ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд врахував висновки щодо застосування норм права, викладені, зокрема, в постанові Верховного Суду від 23.10.2018 року по справі № 822/1817/18 (адміністративне провадження № К/9901/62472/18) та від 2 квітня 2019 року по справі № 822/1878/18 (адміністративне провадження № К/9901/4668/19).

По-друге, якщо відповідач мав на увазі ненадання позивачем усіх перелічених в оскаржуваному рішенні від 17.04.2018 року № 651634/32573608 документів, то - це не відповідає фактичним обставинам та спростовано дослідженими вищенаведеними письмовими доказами у справі щодо фактично наданих позивачем документів разом із Повідомленням щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, від 09.04.2018 року № 2;

3. Щодо посилання в оскаржуваному рішенні від 17.04.2018 року № 651634/32573608, як на підставу його прийняття, на не надання позивачем розрахункових документів, банківських виписок з особових рахунків.

По-перше, відповідно до матеріалів справи позивачем до Повідомлення щодо подачі документів про підтвердження реальності здійснення операцій по ПН/РК, реєстрація якої/го зупинено, від 09.04.2018 року № 2, було додане платіжне доручення.

Тобто, ненадання платником податку копій документів, а саме розрахункових документів, - не відповідає фактичним обставинам та спростовано дослідженими вищенаведеними письмовими доказами у справі.

По-друге, відповідно до п. 14 Порядку № 117, який діяв на час прийняття оскарженого рішення, перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе, зокрема, розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків.

З наведеного вбачається, що вказана нормативно-правова вимога є альтернативною. Позивачем у спірних правовідносинах наданий розрахунковий документ.

Інших суттєвих доводів та/або доказів щодо обґрунтування правомірності прийняття оскаржуваного рішення, з дотриманням вимог абз. 2 ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачами суду не наведено та не надано.

При цьому слід зазначити, що рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя (див. п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р.).

Однак, ст. 6 п. 1 Конвенції не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін (див. п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р.);

- з урахуванням пп. 4.1.4 п. 4.1 ст. 4 ПК України, відповідно до якого податкове законодавство України ґрунтується на таких принципах: презумпція правомірності рішень платника податку в разі, якщо норма закону чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі закону, або якщо норми різних законів чи різних нормативно-правових актів припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, відповідно

суд дійшов висновку, що:

- оскаржуване рішення комісії Головного управління ДФС України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 17.04.2018 року № 651634/32573608 прийняте: не на підставі та не у спосіб, що передбачені законодавством України; необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення; непропорційно, зокрема без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, тому воно є протиправним та підлягає скасуванню, відповідно

- адміністративний позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення № 605 від 27 грудня 2018 року про сплату судового збору за подання даного адміністративного позову у загальній сумі 3524,00 грн.

Проте, згідно змісту позовних вимог позивачем заявлена одна самостійна та одна похідна від неї вимога немайнового характеру.

Відповідно, стягненню з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «ІВАНОВ І К» підлягає належна суму судового збору в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

При цьому, суд звертає увагу позивача на те, що підстави та порядок повернення судового збору, в тому числі внесеного судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом, встановлені ст. 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI.

Керуючись ст.ст. 205, 241-246, 250, 255, 295 та Перехідними положеннями КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Фермерського господарства «ІВАНОВ І К» (місцезнаходження: вул. Арнаутська, 53, с. Каракурт, Болградський район, Одеська область, 68751, ідентифікаційний код юридичної особи: 32573608) до Головного управління ДФС в Одеській області (місцезнаходження: вул. Семінарська, 5, м. Одеса, 65044; ідентифікаційний код юридичної особи: 39398646) та Державної фіскальної служби України (місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053, ідентифікаційний код юридичної особи: 39292197) про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДФС України в Одеській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, від 17.04.2018 року № 651634/32573608.

Зобов`язати Державну фіскальну службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну № 66 від 13.11.2017 року, подану Фермерським господарством «ІВАНОВ І К» датою її подання.

Стягнути з Головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Фермерського господарства «ІВАНОВ І К» суму судового збору в розмірі 1762,00 грн. (одна тисяча сімсот шістдесят дві гривні).

Апеляційні скарги на рішення суду подаються учасниками справи до або через Одеський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення складено 31 травня 2019 року.

Суддя М.Г. Цховребова

.