Справа № 200/11371/17 (2-а/200/77/19)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 травня 2019 року м. Дніпросправа № 200/11371/17 (2-а/200/77/19)
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Чередниченка В.Є., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1
на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2019р. у справі №200/11371/17 (2а/200/77/19)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Дніпропетровської митниці ДФС та Державної фіскальної служби України визнання протиправними та скасування постанов
ВСТАНОВИВ:

10.07.2017р. ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпропетровської митниці ДФС (далі - митниця) та Державної фіскальної служби України (далі - ДФС України) про визнання протиправними та скасування постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017р. та постанови Державної фіскальної служби України від 29.06.2017р. у справі про порушення митних правил №0103/110000014/17 / а.с. 2-6/.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2017р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження у адміністративній справі №200/11371/17 та справу призначено до судового розгляду / а.с 21/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що 21.11.2016р. між ТОВ «Агро-Союз-Термінал» (повірений) та ТОВ «Спільне підприємство «Янікс» (довіритель), укладено договір доручення № 24МБО, умовами якого було передбачено, що повірений зобов`язується від імені та за рахунок довірителя на підставі наданих довірителем документів здійснювати декларування товарів та інших предметів, які переміщуються довірителем через митний кордон України. Довірителем було ввезено на митну територію України та задекларовано за митною декларацією ЕМД № 110100002/2017/000071 від 13.01.2017 р. товар «тролейбус; новий; міський, пасажирський, великої місткості з низьким рівнем підлоги (ДСТУ 4905: 2008)», декларування та митне оформлення цього товару відповідно до вищезазначеного договору здійснював він, як представник повіреного, задекларований за МД товар було виготовлено в Республіці Беларусь, що і було зазначено у графі 13 ЕМД на підставі сертифікату погодження товару від 27.12.2016р., усі подані документи були прийняті митницею без заперечень, у встановлений Митним кодексом України строк будь яких письмових вимог щодо надання додаткових документів або письмової відмови у митному оформленні задекларованого товару не надходило та митниця на ЕМД № 110100002/2017/000071 від 13.01.2017 р.. зробила відмітку про закінчення митного оформлення товару, що свідчить про відсутність у органів доходів та зборів зауважень щодо митного оформлення товару, який був наданий у режим вільної торгівлю. У подальшому, 07.04.2016р. державним інспектором відділу митного оформлення № 1 м/п «Аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС відносно нього було складено протокол про порушення митних правил № 0103/110000014/17 за ст. 485 Митного кодексу України оскільки на думку митного органу товар «тролейбус; новий; міський, пасажирський, великої місткості з низьким рівнем підлоги (ДСТУ 4905: 2008)», ввезений на митну територію України ТОВ «СП «Янікс» та задекларований за МД № 110100002/2017/000071 від 13.01.2017 р., не піддано достатній обробці (переробці) відповідно до Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009р. з огляду на те, що умови виконання виробничих і технологічних операцій, наведених у Додатку 1 до цих Правил, не виконані у повному обсязі, що свідчить про відсутність підстав для звільнення від обкладення ввізним митом під час ввезення такого товару на умовах, передбачених Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009р. (далі - Угода), та 01.06.2017 р. митницею прийнято постанову у справі про порушення митних правил № 0103/110000014/17, якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 1674435 грн., і це рішення відповідача ним оскаржено 07.06.2017 р. до ДФС України та постановою ДФС України від 29.06.2017р. постанова митниці від 01.06.2017р. залишена без змін. Позивач вважає висновки відповідачів щодо порушення ним ст. 485 Митного кодексу України та прийняті ними рішення необґрунтованими та безпідставними оскільки ні декларант, ні митний брокер, яким під час митного оформлення цього товару виступав він - як представник митного брокера, не мають повноважень та відповідної компетенції по встановленню країни походження товару, аналізу достатності чи недостатності виконання критеріїв обробки (переробки) товару, крім цього митницею протягом чотирьох робочих годин, як це вимагається Митним кодексом України, з моменту пред`явлення їй, як відповідному органу доходів і зборів, митної декларації та інших необхідних документів щодо товару (тролейбус) не було прийнято письмової відмови у здійсненні митного оформлення цього товару та на митній декларації про ввезення цього товару було проставлено відмітку про завершення їх митного оформлення, що свідчить про те, що орган доходів і зборів вважав, що зауваження до митного оформлення такого товару відсутні, а в діях митного брокера в особі його представника та поданих ним документах відсутні будь-які порушення чинного митного законодавства України. Крім цього необхідно враховувати, що відповідно до п. 5.1. Угоди, товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цими Правилами, тобто у даному випадку застосовується термін «критерії походження», а не «критерії достатньої переробки». Також позивач вважає, що визначене відповідачем порушення не утворює об`єктивну сторону складу порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, відповідачем також невірно здійснено арифметичний розрахунок суми штрафу, який підлягає накладенню у разі застосування ним положень ст. 485 Митного. Кодексу України. Відповідачем під час розгляду справи відносно позивача та прийняття постанови від 01.06.2017р. було порушено порядок розгляду таких справ, який встановлено нормами чинного законодавства, так його не було повідомлено про день, годину та місце розгляду справи Дніпропетровською митницею ДФС, у зв`язку з чим він був фактично позбавлений права брати участь у розгляді справи відносно нього, що є порушенням ст. 526 Митного кодексу України, протокол складено митницею з порушенням вимог чинного законодавства, він не містить всіх необхідних реквізитів, передбачених чинним законодавством України, також митницею порушено строк розгляду справи про порушення митних правил, так протокол складений 07.04.2017 р., а розгляд справи відбувся 01.06.2017 р., і так само порушений 15-денний строк розгляду справи ДФС України, з огляду на те, що відповідачем його скарга була отримана 12.06.2017 р., а розглянута 29.06.2017р.. Позивач вважає, що ним строк на звернення до суду з цим адміністративним позовом пропущений з поважних, оскільки розгляд справи ДФС України відбувся без присутності позивача, про факт розгляду справи він дізнався 06.07.2017 р., коли отримав у відділенні «Укрпошти» копію постанови ДФС України від 29.06.2017р., яка також є предметом оскарження, що свідчить про те, що до моменту отримання цього рішення він не мав можливості звернутись до суду за захистом порушеного права. Позивач просив суд поновити йому строк на звернення до суду з цим позовом та визнати протиправними та скасувати постанову Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017р. та постанову Державної фіскальної служби України від 29.06.2017р. у справі про порушення митних правил №0103/110000014/17.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2019р. у справі №200/11371/17 (2а/200/77/19) ОСОБА_1 поновлено строк на оскарження постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017р. та постанови Державної фіскальної служби України від 29.06.2017р. у справі про порушення митних правил №0103/110000014/17, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС та Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов - відмовлено у повному обсязі. (суддя Женеску Е.В.) / а.с. 153-164/.

Позивач, не погодившись з вищезазначеним рішення суду першої інстанції від 01.03.2019р. у цій справі, подав апеляційну скаргу / а.с. 165-169/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції не було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, та зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, тому просив суд скасувати рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2019р. у справі №200/11371/17 (2а/200/77/19) та постановити нове рішення, яким задовольнити заявлені ним позовні вимоги у повному обсязі.

Адміністративна справа №200/11371/17 (2а/200/77/19), разом з матеріалами вищезазначеної апеляційної скарги, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду 10.04.2019р. / а.с. 170/ з застосування автоматизованої системи діловодства суду було визначено суддю-доповідача у справі / а.с. 171/, якому 10.04.2019р. було передано матеріали справи та апеляційної скарги позивача.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 11.04.2019р. у справі №200/11371/17 (2а/200/77/19) відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2019р. у справі №200/11371/17 (2а/200/77/19) / а.с. 172/ та справу призначено до апеляційного розгляду у судовому засіданні на 16 годин 30 хвилин / а.с. 173/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством строк та порядок було повідомлено учасників справи / а.с. 174-176/.

Відповідач - Дніпропетровська митниця ДФС, у письмовому відзиві на апеляційну скаргу / а.с. 177-181/, заперечував проти доводів апеляційної скарги позивача та посилаючись на те, що судом першої інстанції було об`єктивно та повно з`ясовано усі обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, та постановлено обґрунтоване рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі з огляду на те, що для республіки Білорусь діє інший ніж для України Перелік умов, виробничих і технологічних операцій, під час виконання яких товар вважається, таким що походить з тієї країни, у якій вони мали місце, це обумовлено ним, що відповідно до Протоколу від 30.05.2015р. внесені зміни до Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009р. до Переліку умов, виробничих і технологічних операцій, під час виконання яких товар вважається, таким що походить з тієї країни, у якій вони мали місце, якими розділено необхідний перелік умов та операцій за видами транспорту (транспорт з двигуном внутрішнього згорання, з електроприводом і гібридними силовими установками та для транспорту призначеному для перевезення вантажів (тип форвардер), протокол від 30.05.2015р. не підписаний та не ратифіковано Україною, що не дає підстав для застосування преференційного режиму оподаткування ввізним митом транспортних засобів, не обладнаних двигунами внутрішнього згорання, яким є спірний товар (тролейбус) і ця інформація повинна бути відома позивачу у справі, який є досвідченим брокером та володіє спеціальними знаннями у сфері зовнішньоекономічної діяльності і декларування товарів, тому просив суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції від 01.03.2019р. у цій справі залишити без змін.

За клопотанням позивача / а.с. 185-189/ судовий розгляд цієї справи було відкладено на 16 годин 30 хвилин 22.05.2019р. / а.с. 192-193/, про що судом про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством строк та порядок було повідомлено учасників справи / а.с. 194,196/.

Заслухавши у судовому засіданні 22.05.2019р. :

- позивача та його представника, які підтримали доводи викладені у апеляційній скарзі, та просили суд апеляційну скаргу задовольнити, рішення суду першої інстанції від 01.03.2019р. в частині відмови у задоволенні позовних вимог скасувати та постановити у справі нове рішення, яким задовольнити заявлені позивачем у справі позовні вимоги у повному обсязі;

- представників відповідачів, які заперечували проти доводів апеляційної скарги позивача та підтримали доводи викладені у письмовому відзиві Дніпропетровської митниці ДФС на апеляційну скаргу і просили суд апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції від 01.03.2019р. у цій справі залишити без змін;

перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду справи, як судом першої інстанції, так і апеляційним судом встановлено, що державним інспектором відділу митного оформлення № 1 митного поста «Аеропорт» Дніпропетровської митниці ДФС 07.04.2017р. відносно начальника відділу митного оформлення ТОВ «Агро-Союз Термінал» ОСОБА_1 , позивача у цій адміністративній справі, було складено протокол про порушення митних правил №0103/110000014/17 / а.с. 8/.

З наданої суду ксерокопії вищезазначеного протоколу вбачається, що 12.01.2017р. відповідно до контракту № 395/14-16 від 08.12.2016 р. та специфікації №1 від 08.12.2016р., яка є невід`ємною частиною договору, на митну територію України в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС з Республіки Білорусь на адресу ТОВ «СП «Янікс» на підставі товаросупровідних документів: CMR №3 від 10.01.2017 р. та інвойсу №178 від 27.12.2016р. вантажним автомобілем переміщено товар, заявлений як «транспортний засіб, призначений для перевезення людей понад 10 осіб, включаючи водія, новий: тролейбус міський пасажирський великої місткості з низьким рівнем підлоги (ДСТУ 4905: 2008), пристосований до пасажирів з обмеженими можливостями (обладнаний відкидним трапом), марки «Белкоммунмаш», модель 321, з комплектом ЗІП 1 шт., ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_1 ; кількість місць для сидіння (без водія) 26 , загальна пасажиромісткість (без водія) 101 , тип двигуна електричний асинхронний, потужність 150 кВт, календарний рік виготовлення 2016, модельний рік виготовлення 2016; колісна формула 4х2. Тип кузову: вагонного типу, трьохдверний. Колір жовтий. Комплектація згідно специфікації по контракту. Виробник: ВАТ «Управляющая компания холдинга «Белкоммунмаш». Країна виробництва: BY» (далі - тролейбус пасажирський моделі З21), та 13.01.2017р. цей товар, на підставі попередньої митної декларації № 110000000/2017/900346 від 11.01.2017 р., доставлено в зону діяльності Дніпропетровської митниці ДФС.

13.01.2017р. до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Дніпропетровської митниці ДФС ОСОБА_1 , який виступав як представник повіреного- ТОВ «Агро-Союз- Термінал » (повірений) на підставі договору доручення №24 МБО від 21.11.2016р. , який було укладено між ТОВ «Агро-Союз-Термінал» (повірений) та ТОВ «Спільне підприємство «Янікс» (довіритель), умовами якого було передбачено вчинення повіреним, від імені та за рахунок довірителя на підставі наданих довірителем документів, декларування товарів та інших предметів, які переміщуються довірителем через митний кордон України , подав митну декларацію типу ІМ40ДЕ, яку в подальшому було зареєстровано за № 110100002/2017/000071, у якій задекларував вказаний вище товар, який надійшов з Республіки Білорусь на адресу ТОВ «СП «Янікс» на підставі товаросупровідних документів: CMR №3 від 10.01.2017 р. та інвойсу №178 від 27.12.2016р., із застосуванням 400 преференції по сплаті мита (товари, що ввозяться в Україну згідно з міжурядовими угодами України з країнами СНД (крім Республіки Грузія) з метою звільнення від сплати ввізного мита /а.с. 7/.

Під час митного оформлення вищезазначеного товару за ІМ40ДЕ №110100002/2017/000071 від 13.01.2017р. у митного органу не виникло вимог до декларанта та повіреного щодо надання додаткових документів на підтвердження заявлених ними відомостей щодо задекларованого товару і задекларованому товару - який надійшов з Республіки Білорусь на адресу ТОВ «СП «Янікс» на підставі товаросупровідних документів: CMR №3 від 10.01.2017 р. та інвойсу №178 від 27.12.2016р., надано режим вільної торгівлі.

У подальшому, при проведенні тематичної перевірки відповідно до наказу Дніпропетровської митниці ДФС від 06.02.2017р., було встановлено, що товар «тролейбус; новий; міський пасажирський великої місткості з низьким рівнем підлоги (ДСТУ 4905: 2008)», не піддано достатній обробці (переробці) відповідно до Правил визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009р., оскільки умови виконання виробничих і технологічних операцій, наведених у Додатку 1 до Правил, не виконані у повному обсязі і зазначене не передбачає звільнення від обкладення ввізним митом на умовах, передбачених Угодою про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009 р., і ці обставини викладені акті тематичної перевірки від 17.02.2017р., копія якого була надана суду під час розгляду справи та долучена ним до матеріалів цієї адміністративної справи / а.с. 84-99/.

Виходячи з вищенаведеного висновку тематичної перевірки відповідачем - Дніпропетровською митницею ДФС, було зроблено висновок про те, що ОСОБА_1 у митній декларації № 110100002/2017/000071 від 13.01.2017р. було заявлено неправдиві відомості з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів, шляхом внесення у графу 36 коду « 400», що призвело до безпідставного застосування преференційної пільги та несплати митних платежів у сумі 558145 грн., і оскільки такі дії мають ознаки порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 485 Митного кодексу України відносно начальника відділу митного оформлення ТОВ «Агро-Союз Термінал» ОСОБА_1 , позивача у цій адміністративній справі, було складено протокол про порушення митних правил №0103/110000014/17 від 07.04.2017р. /а.с. 8/, у якому також було зазначено, що розгляд справи відбудеться 01.06.2017р. о 10 годин 45 хвилин за адресою: м.Дніпро, вул. Княгині Ольги буд. 22 к. 503.

31.05.2017р. позивачем було подано до Дніпропетровської митниці ДФС клопотання про перенесення розгляду справи порушення митних правил - протокол №0103/110000014/17 від 07.04.2017р., через перебування на стаціонарному лікуванні, але 01.06.2017 р. в.о. начальника Дніпропетровської митниці ДФС, у відсутність особи, що притягується та відповідальності, та/або її представника, винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0103/110000014/17, якою ОСОБА_1 , начальника відділу митного оформлення ТОВ «Агро-Союз Термінал», визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі трьохсот відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає 1674435 грн. / а.с. 11-12/ та копія постанови була надіслана на адресу ОСОБА_1

Після отримання вищезазначеної постанови позивачем 07.07.2017р. було подано до ДФС України скаргу на вищезазначену постанову про притягнення до адміністративної відповідальності / а.с. 13-16/ та 09.06.2017р. позивачем було подано Дніпропетровської митниці ДФС клопотання щодо долучення до матеріалів справи копії листка непрацездатності.

Постановою ДФС України від 29.06.2017р. за наслідками перевірки скарги позивача постанова Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017 р. залишена без змін / а.с. 18-19/, копія цього рішення надіслана на адресу ОСОБА_1 та згідно поштового повідомлення отримана ним 06.07.2017 р. / а.с. 17/.

Вищезазначені постанова Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017р. у справі про порушення митних правил № 0103/110000014/17 та постанова ДФС України від 29.06.2017р. у справі про порушення митних правил № 0103/110000014/17 є предметом оскарження у цій адміністративній справі.

Спірні відносини, що виникли між сторонами у справі врегульовано положеннями Конституції України та нормами Митного кодексу України, .

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 75 Митного кодексу України для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари; сплатити митні платежі, якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту; виконати встановлені відповідно до закону вимоги щодо заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Стаття 257 Митного кодексу України визначає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари.

Відповідно до ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом, надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей, сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату відповідно до розділу X цього Кодексу.

Згідно ст. 458 Митного кодексу України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 459 Митного кодексу України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил при вчиненні порушень митних правил підприємствами є посадові особи цих підприємств.

Частиною 1 ст. 485 Митного кодексу України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Аналіз положень вищезазначеної норми чинного законодавства дає можливість зробити висновок про те, що склад правопорушення викладений в ст. 485 Митного кодексу України передбачає спеціальну протиправну мету дій декларанта щодо заявлення неправдивих відомостей - неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, і наявність спеціальної протиправної мети в диспозиції вказаної норми свідчить про те, що зазначене правопорушення може бути вчинене лише з умисною формою вини. Тобто, підставою для притягнення особи до відповідальності за порушення митних правил, яке полягає у заявленні в митній декларації неправдивих відомостей з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру , є встановлення наявності у особи декларанта умислу на вчинення таких дій, а саме - умисного заявлення неправдивих відомостей.

Але під час розгляду цієї справи судом встановлено, що позивачем у справі в графі 36 митної декларації ІМ40ДЕ № 110100002/2017/000071 від 13.01.2017р. код « 400» було зазначено на підставі наявної в нього інформації про задекларований товар, яка була надана йому імпортером - ТОВ «Спільне підприємство «Янікс» (довіритель), а саме - товаросупроводжувальних документів CMR №3 від 10.01.2017 р. та інвойсу №178 від 27.12.2016р., при цьому працівником митниці під час здійснення митного оформлення цього товару було підтверджено факт відповідності зазначених декларантом відомостей про товар та відсутність зауважень з даного приводу і як наслідок задекларованому товару було надано режим вільної торгівлі, що у свою чергу свідчить про відсутність в діях декларанта, яким у даному випадку виступав позивач у справі ОСОБА_1 , та в поданих ним документах порушень та відсутність жодних сумнівів у посадової особи митного органу щодо правильності оформлення документів, необхідних для митного оформлення задекларованого товару.

Європейським судом з прав людини, у рішенні Суду від 20.10.2011 р. у справі «Рисовський проти України», викладено правову позицію, щодо принципу «належного урядування», який зокрема передбачає, що державні органи повинні діяти в належний і якомога послідовніший спосіб. При цьому, на них покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах. Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість уникати виконання своїх обов`язків.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що Дніпропетровською митницею ДФС у протоколі про порушення митних правил №0103/110000014/17 від 07.04.2017р. /а.с. 8/ та у постановах Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017р. та ДФС України від 29.06.2017р. у справі про порушення митних правил № 103/110000014/17, які є предметом оскарження у цій адміністративній справі, відповідачі не посилаються на факт заявлення позивачем в момент здійснення митного оформлення товару задекларованого за ІМ40ДЕ № 110100002/2017/000071 від 13.01.2017р. у цій митній декларації неправдивих відомостей про товар, подання недостовірних документів, надання недостовірної інформації та/або ненадання всієї наявної в нього інформації про товар, що підлягав декларуванню.

Також під час розгляду справи судом встановлено, що під час митного оформлення товару задекларованого за ІМ40ДЕ № 110100002/2017/000071 від 13.01.2017р. в графі 13 цієї декларації було зазначено країну, у якій товар був цілком виготовлений або підданий достатній обробці (переробці) , Республіка Білорусь, на підставі Сертифікату про походження товару форми СТ-1 № BYUA виданого 27.12.2016р. Унітарним підприємством по наданню послуг «Мінського відділення Білоруської торгово-промислової палати» (далі - сертифікат СТ-1), у якому зазначено, що всі товари (тролейбуси) повністю вироблені або піддані достатній обробці в Республіці Білорусь і відповідають вимогам походження, встановленим у відношення таких товарів, та з урахуванням відомостей акту експертизи походження товарів №1/1671, який видано 02.05.2016р. Унітарним підприємством по наданню послуг «Мінського відділення Білоруської торгово-промислової палати», та у якому серед іншого зазначено, що при виготовленні продукції, яка класифікується в товарних позиціях по ТН ЗЕД 8702, вартість матеріалів іноземного походження не перевищує 50% ціни кінцевої продукції, та при виготовленні продукції, яка класифікується в товарній позиції ТН ЗЕД 8702, виконуються технологічні операції, які необхідні для надання товару статусу походження, при цьому вартість складових іноземного походження , які не відповідають умовам і операціям, не повинна перевищувати 15% ціни франко-завод кінцевого продукту, і з урахуванням аналізу наданих документів , огляду виробництва, матеріалів, готової продукції, встановлено, що товар ( у тому числі тролейбус пасажирський моделі З21) класифікується в товарній позиції по ТН ЗЕД 8702, відповідає критерію достатньої переробки з урахуванням конструктивних особливостей продукції згідно з вимогами Угоди про правила визначення країни походження товарів в Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009р..

Відповідно до статті 1 Митного кодексу України законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів. Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені цим Кодексом та іншими законами України, застосовуються правила міжнародного договору України.

Аналіз ч.ч.1,2,3 ст. 36 Митного кодексу України діє можливість зробити висновок про те, що країна походження товару визначається з метою оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, заборон та/або обмежень щодо переміщення через митний кордон України, а також забезпечення обліку цих товарів у статистиці зовнішньої торгівлі, країною походження товару вважається країна, в якій товар був повністю вироблений або підданий достатній переробці відповідно до критеріїв, встановлених цим Кодексом та під країною походження товару можуть розумітися група країн, митні союзи країн, регіон чи частина країни, якщо є необхідність їх виділення з метою визначення походження товару.

При цьому відповідно до ч. 7 цієї ж статті Митного кодексу України повністю вироблені або піддані достатній переробці товари преференційного походження визначаються на основі законів України, а також міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Частиною 1 ст. 272 Митного кодексу України передбачено, що ввізне мито встановлюється на товари, що ввозяться на митну територію України, а положеннями ч. 4 та ч. 5 ст. 280 цього ж кодексу передбачено, що ввізне мито на товари, митне оформлення яких здійснюється в порядку, встановленому для підприємств, нараховується за ставками, встановленими Митним тарифом України та є диференційованим щодо товарів, що походять з держав, які спільно з Україною входять до митних союзів або утворюють з нею зони вільної торгівлі. У разі встановлення будь-якого спеціального преференційного митного режиму згідно з міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, застосовуються преференційні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України. До товарів, що походять з України або з держав - членів Світової організації торгівлі, або з держав, з якими Україна уклала двосторонні або регіональні угоди щодо режиму найбільшого сприяння, застосовуються пільгові ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України, якщо інше не встановлено законом. До решти товарів застосовуються повні ставки ввізного мита, встановлені Митним тарифом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 281 цього ж кодексу допускається встановлення тарифних пільг (тарифних преференцій) щодо ставок Митного тарифу України у вигляді звільнення від оподаткування ввізним митом, зниження ставок ввізного мита або встановлення тарифних квот відповідно до законодавства України та для ввезення товарів, що походять з держав, з якими укладено відповідні міжнародні договори .

Так, 18.10.2011р. країнами-учасницями Співдружності Незалежних Держав було підписано Договір про зону вільної торгівлі, який ратифікований Законом України від 30.07.2012 №5193-VI «Про ратифікацію Договору про зону вільної торгівлі» №5193-VI від 30.07.2012р. (далі - Договір) .

Положеннями ст. 2 Договору сторона не застосовує мита та інших платежів, еквівалентних миту, стосовно експорту товару, призначеного для митної території іншої Сторони, та/або імпорту товару, що походить з митної території іншої Сторони, за винятком випадків, передбачених в додатку 1, що є невід`ємною частиною цього Договору.

Статтею 4 цього ж Договору передбачено, що для визначення країни походження товарів, що походять із Сторін і знаходяться в торговельному обороті між ними, Сторони круються Правилами визначення країни походження товарів, що є невід`ємною частиною Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009р.

Угода про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав від 20.11.2009р. (далі - Правила) ратифікована Законом України від 06.07.2011 №3592-VI «Про ратифікацію Угоди про Правила визначення країни походження товарів у Співдружності Незалежних Держав» №3592-VI від 06.07.2011р. із застереженнями.

Розділом 1 Правил передбачено, що «країна походження товару» - країна, у якій товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці) відповідно до цих Правил; «критерій достатньої обробки (переробки)» - один із критеріїв визначення країни походження товарів, відповідно до якого товар, якщо в його виробництві беруть участь дві країни чи більше, уважається таким, що походить з тієї країни, на території якої його було піддано останній істотній обробці (переробці), достатній для надання товарові його характерних властивостей.

Згідно з пунктом 2.1 розділу 2 Правил країною походження товару вважається держава - учасниця Угоди, на території якої товар було цілком вироблено чи піддано достатній обробці (переробці) відповідно до цих Правил.

Пункт 2.4 розділу 2 Правил, передбачає, що у разі участі у виробництві товару третіх країн, крім держав - учасниць Угоди, країна походження товару визначається відповідно до критерію достатньої обробки (переробки) товару. Критерій достатньої обробки (переробки) може виражатися виконанням таких умов:

а) зміна товарної позиції за ТН ЗЕД на рівні принаймні одного з перших чотирьох знаків, що сталася в результаті обробки (переробки);

б) виконання необхідних умов, виробничих і технологічних операцій, під час виконання яких товар уважається таким, що походить з тієї країни, на території якої ці операції мали місце;

в) правило адвалорної частки, коли вартість використовуваних матеріалів іноземного походження досягає фіксованої процентної частки в ціні кінцевої продукції.

Основною умовою критерію достатньої обробки (переробки) є зміна товарної позиції за ТН ЗЕД на рівні принаймні одного з перших чотирьох знаків. Ця умова застосовується до всіх товарів, за винятком товарів, уключених до Переліку умов, виробничих і технологічних операцій, під час виконання яких товар уважається таким, що походить з тієї країни, у якій вони мали місце (далі - Перелік) (додаток 1, який є невід`ємною частиною цих Правил).

До товарних позицій 8702-8704 згідно з додатком 1 передбачено наступні умови, виробничі й технологічні операції, необхідні для надання товару статусу походження під час використання у виробництві товару третіх країн - виготовлення, під час якого вартість використовуваних вузлів і деталей не повинна перевищувати 50 % ціни готової продукції, а також за умови виконання технологічних операцій:

- виготовлення та фарбування кузова (кабіни);

- установлення та закріплення двигуна, підключення до двигуна механізмів управління;

- установлення радіаторів і підключення систем охолодження;

- кріплення амортизаторів, підключення трансмісії;

- установлення передньої підвіски та півосей, установлення задньої підвіски;

- з`єднання рульового управління з маточинами передніх коліс;

- установлення коліс і регулювання затягування підшипників передньої маточини, установлення котушки запалювання;

- заправлення та прокачування гідросистеми рульового управління, гальмівної системи, гідрозчеплення;

- установлення та підключення фар, передніх і задніх сигнальних ліхтарів;

- установлення глушника та секцій вихлопного трубопроводу;

- установлення паливного бака та підключення паливоводу;

- установлення генератора та регулювання натягнення приводного паса;

- установлення та підключення акумулятора з перевіркою роботи бортових електричних ланцюгів;

- діагностування та регулювання двигуна;

- перевірки ефективності гальмівної системи;

- консервації місць, які швидко пошкоджуються;

- усунення дефектів після складання;

- нанесення ідентифікаційного номера на табличку й автомобіль;

- обкатки автомобіля.

У зазначених вище технологічних і виробничих операціях для товарів позиції 8704 замість виготовлення та фарбування кузова (кабіни) допускається виконання операцій з виготовлення рами з підвіскою та мостами.

Відповідно до пункту 5.1 розділу 5 Правил товар користується режимом вільної торгівлі на митних територіях держав - учасниць Угоди, якщо він відповідає критеріям походження, установленим цими Правилами, а також якщо товар:

а) вивозиться на підставі договору (контракту) між резидентом однієї з держав - учасниць Угоди й резидентом іншої держави - учасниці Угоди з митної території однієї держави - учасниці Угоди та ввозиться на митну територію іншої держави - учасниці Угоди. У випадках, зазначених у пунктах 8.5 і 8.6 цих Правил, такий договір може бути укладений після вивезення товару;

б) вивозиться (ввозиться) фізичною особою - резидентом держави - учасниці Угоди з митної території однієї держави - учасниці Угоди на митну територію іншої держави - учасниці Угоди;

в) не залишає територій держав - учасниць Угоди, за винятком випадків, коли товар знаходиться або переміщується територіями третіх країн під митним контролем, документально підтвердженим митними органами країн, через території яких здійснюється доставка товару. При цьому товар повинен бути в незмінному стані й над ним не повинні проводитися будь-які операції, за винятком операцій із забезпечення схоронності й перевантаження товару.

Для підтвердження країни походження товару в конкретній державі - учасниці Угоди для цілей надання режиму вільної торгівлі необхідне надання митним органам країни ввезення оригіналу сертифіката форми СТ-1 (бланк сертифіката наведено в додатку 2, який є невід`ємною частиною цих Правил) чи декларації про походження товару (пункт 6.1 розділу 6 Правил).

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що тролейбус пасажирський моделі 321, 2016 року випуску, ввезений Товариством з обмеженою відповідальністю «Спільним підприємством «Янікс», та задекларований за ІМ40ДЕ № 110100002/2017/000071 від 13.01.2017р., пройшов, відповідно до акту експертизи походження товарів №1/1671, який видано 02.05.2016р. Унітарним підприємством по наданню послуг «Мінського відділення Білоруської торгово-промислової палати», основні операції технологічного процесу, які повністю відповідають критеріям, необхідним для надання товару статусу походження під час використання у виробництві товару третіх країн, згідно з додатком 1 Правил, що з урахуванням наявності сертифікату форми СТ-1 встановленого зразку на цей товар у повному обсязі підтверджувало країну походження цього товару - Республіка Білорусь, та надавало право віднесення цього товару до товарної позиції ТН ЗЕД 8702 і як наслідок застосування у даному випадку тарифних преференцій.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду цієї адміністративної справи відповідачами не було надано жодних належних письмових доказів, які б свідчили про викладення у сертифікаті форми СТ-1 на товар, який задекларований за ІМ40ДЕ № 110100002/2017/000071 від 13.01.2017р., недостовірних відомостей про цей товар, підроблення сертифікату, оформлення цього сертифікату на бланку не встановленого зразку, або отримання такого сертифікату не у встановлений чинним законодавством спосіб.

Отже вищенаведені фактичні обставини справи, які були встановлені судом під час розгляду справи, з урахуванням наведених норм митного законодавства, дають можливість зробити висновок про те, що у діях позивача не вбачається склад адміністративного павопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, оскільки у його діях відсутня вина у формі умислу або необережності, суспільно-небезпечні наслідки його дій не встановлені.

Також колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що відповідачі у справі під час розгляду зазначали, що обставини митного оформлення ввезеного на митну територію товару - тролейбусу пасажирського моделі З21, внаслідок навмисного заявлення ОСОБА_1 неправдивих відомостей шляхом внесення коду « 400», призвели до несплати митних платежів в сумі 558145 грн., але враховуючи положення Митного кодексу України, якими передбачено, що митні платежі, які підлягають сплаті під час митного оформлення товару ввезеного на митну територію України , сплачуються імпортером (одержувачем товару), то відповідачами у справі, які є органами виконавчої влади до повноважень яких віднесено, серед іншого, здійснення контролю за своєчасністю та повнотою сплати податків, зборів та митних платежів, і яким для здійснення таких повноважень надано право здійснення відповідних перевірок та прийняття рішень, у разі виявлення порушень, які спрямовані на усунення цих порушень, під час розгляду цієї справи не було надано суду жодного належного письмового доказу щодо прийняття ними, як митними органами, будь-яких рішень стосовно імпортера (одержувача товару) Товариства з обмеженою відповідальністю «Спільного підприємства «Янікс» щодо донарахування сум митних платежів у зв`язку з виявленими порушеннями митного оформлення вищезазначеного товару, що свідчить про недоведеність відповідачами факту існування несплачених митних платежів.

Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом під час розгляду справи у їх сукупності, враховуючи наведені норми чинного законодавства, яке регулює спірні відносини що виникли між сторонами у цій справі колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідачами, які у спірних відносинах виступають у якості суб`єктів владних повноважень, під час розгляду цієї справи судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, не доведено наявність у діях ОСОБА_1 під час здійснення митного оформлення товару за ІМ40ДЕ № 110100002/2017/000071 від 13.01.2017р. всіх складових правопорушення, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України, зокрема, доказів на підтвердження протиправної мети, що свідчить про необґрунтованість прийнятих ним рішень - постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017р. та постанови ДФС України від 29.06.2017р. у справі про порушення митних правил № 0103/110000014/17

Крім цього колегія суддів вважає за необхідне також зазначити, що позивач у справі після отримання протоколу про порушення митних правил №0103/110000014/17 від 07.04.2017р., у якому було зазначено дату час та місце його розгляду, повідомив 31.05. 2017р. Дніпропетровську митницю ДФС про неможливість бути присутнім під час розгляду справи 01.06.2017р. через хворобу та просив відкласти розгляд справи, але відповідач незважаючи на наявність такого клопотання ОСОБА_1 , в порушення вимог ч. 4 ст. 526 Митного кодексу України, розглянув справу 01.06.2017р. у його відсутність, чим фактично порушив право позивача бути присутнім під час розгляду справи відносно нього та надавати пояснення під час розгляду справи.

Також вчинення Дніпропетровською митницею ДФС дій, які про порушують права та інтереси ОСОБА_1 під час розгляду справи про порушення митних правил №0103/110000014/17, підтверджуються тим, що відповідачам було відомо про укладення ОСОБА_1 договору про надання правової допомоги з адвокатом Сироткіним С.С., і ці обставини не заперечувались відповідачем у справі, що свідчить про те, що адвокат (захисник) фактично є учасником провадження у справі про порушення митних правил та на нього поширюється відповідно до п. 6 ст. 500 Митного кодексу України усі права, які зазначені у ст. 498 Митного кодексу України, але відповідач не повідомив захисника ОСОБА_1 адвоката Сироткіна С.С. про день, годину та місце розгляду справи про порушення митних правил №0103/110000014/17, чим порушив гарантоване Конституцією України та Митним кодексом України право позивача скористатись захистом та послугами адвоката (захисника).

Колегія суддів також вважає за необхідне звернути увагу відповідачів у справі на виявлені судом під час розгляду справи порушення вимог ст. 525 Митного кодексу України, якою встановлено що справа про порушення митних правил розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання посадовою собою органу доходів та зборів матеріалів необхідних для вирішення справи з огляду на те, що протокол про порушення митних правил №0103/110000014/17 відносно ОСОБА_1 складено 07.04.2017р., а розглянуто справу та прийнято рішення за результатами її розгляду 01.06.2017р..

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність факту правомірності прийняття постанови Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017р. та постанови ДФС України від 29.06.2017р. у справі про порушення митних правил № 0103/110000014/17, які є предметом оскарження у справі, що у свою чергу є підставою для визнання протиправними та скасування таких рішень суб`єктів владних повноважень, оскільки під час прийняття таких рішень відповідачі діяли не у спосіб визначений чинним законодавством.

З огляду на вищенаведене колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду справи зробив висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, а з урахуванням положень ст. 317 КАС України це є підставою для скасування такого рішення суду, а тому апеляційну скаргу позивача необхідно задовольнити, рішення суду першої інстанції у цій справі від 01.03.2019р. в частині відмови ОСОБА_1 у задоволенні адміністративного позову скасувати, а в решті рішення суду першої інстанції, яке стосується поновлення позивача строку на звернення до суду з адміністративним позовом залишити без змін, оскільки у цій частині рішення суду першої інстанції є обґрунтованим та прийнятим відповідно до положень ст. ст. 122,123 КАС України.

Вирішуючи заявлені позивачем позовні вимоги, колегія суддів враховуючи вищенаведені обставини справи, які були встановлені апеляційним судом під час розгляду справи та підтверджені належними письмовими доказами, приймаючи до уваги наведені норми чинного законодавства, які регулюють спірні відносини, що виникли між сторонами у цій справі, вважає, що заявлені позивачем позовні вимоги знайшли своє підтвердження під час розгляду справи і ґрунтуються на законі, а заявлені позивачем позовні вимоги необхідно задовольнити у повному обсязі та визнати протиправними і скасувати постанову Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017р. та постанову Державної фіскальної служби України від 29.06.2017р. у справі про порушення митних правил №0103/110000014/17.

На підставі викладеного, керуючись ст. 310,315,317,321,322 КАС України, суд , -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01.03.2019р. у справі №200/11371/17 (2а/200/77/19) в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Дніпропетровської митниці ДФС та Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування постанов- скасувати.

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати постанову Дніпропетровської митниці ДФС від 01.06.2017р. та постанову Державної фіскальної служби України від 29.06.2017р. у справі про порушення митних правил №0103/110000014/17.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття , та може бути оскаржена у строки та в порядку встановлені ст. ст. 329,331 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 31.05.2019р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя В.Є. Чередниченко

суддя О.М. Панченко