Справа № 640/8473/19
Суддя: Лях М. Ю.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 640/8473/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.06.2019 Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого -судді Лях М.Ю.,

за участю секретаря - Хомінської Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ) до Управління патрульної поліції у Харківській області в особі інспектора поліції 2 батальйону 3 роти молодшого лейтенанта поліції Аратаєва Дениса Олеговича (м. Харків вул. Шевченко, 315-а) про оскарження постанови про адміністративне стягнення у вигляді штрафу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача Управління патрульної поліції у Харківській області в особі інспектора 2 батальйону 3 роти молодшого лейтенанта поліції Аратаєва Дениса Олеговича про скасування постанови серії ЕАВ №1074990 від 17.04.2019 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що відповідно до вищевказаної постанови, 17 квітня 2019 року о 10.02 год. в м. Харкові по вул. Полтавський шлях, 155, він керуючи транспортним засобом Toyota Camry н.з. НОМЕР_2 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», але при цьому ним були виконані вимоги ПДР України. Зазначає, що він здійснив вимушену зупинку, оскільки встановлена в автомобілі система сигналізації, а саме брелок сигналізації почав подавати сигнал низького заряду батареї та блокувати роботу самого автомобілю, що могло призвести до вимкнення двигуна автомобілю. Саме з цієї причини він здійснив зупинку та увімкнув сигнал «аварійної зупинки», після чого ним було перевірено брелок сигналізації та замінено в ньому батарейку, що зайняло 5-7 хвилин. Вважає, що підстав для встановлення знаку аварійної зупинки не було.

Вказану постанову позивач вважає незаконною, оскільки не порушував ПДР України, а відповідно до ПДР дотримався умов вимушеної зупинки. Посилаючись на вказані обставини просив та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення.

Позивач - ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, клопотання про відкладення розгляду адміністративного позову не надав, у зв`язку з чим суд вважає за можливим розглянути адміністративний позов за його відсутністю.

Відповідач - інспектор поліції 2 батальйону 3 роти молодший лейтенанта поліції Аратаєва Д.О., у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суд не повідомив, у зв`язку з чим суд вважає за можливим розглянути адміністративний позов за його відсутністю.

Суд, перевіривши доводи, викладені позивачем в адміністративному позову, дослідивши матеріали справи в їх системному зв`язку приходить до наступного.

Згідно постанови інспектора УПП у Харківській області 2 батальйону 3 роту молодшого лейтенанта поліції Аратаєва Д.О. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №1074990 від 17.04.2019, ОСОБА_1 17.04.2019 року о 10.02 годині керуючи транспортним засобом Toyota Camry н.з. НОМЕР_2 не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено» здійснивши зупинку в зоні дії знаку, чим порушив п. 8.4.в. ПДР України, чим скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим прийнято рішення про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255 грн.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ПДР України, знак 3.34 "Зупинку заборонено"забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). Зона дії знака від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. Дія знака поширюється лише на той бік дороги, на якому він встановлений.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі пятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач, висловлюючи свою незгоду та оскаржуючи винесену постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, посилається на вимушеність його зупинки для перевірки коректності роботи системи автомобільної сигналізації, при цьому фактично позивач не заперечує про здійснення ним зупинки в межах дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». Наводячи перелік дій, які були ним вчинені для з`ясування вказаних ним обставин, ступінь важливості та фактор невідкладності, все це дозволяє зробити висновок, що позивач мав можливість вчинити наведені ним в позові дії за межами дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено», оскільки перевірка показників коректної роботи брелка сигналізації, заміна батарейки та інші аналогічні дій водій мав об`єктивну можливість здійснити як на початку руху автомобіля, під час перевірки технічного стану автомобіля, так і в момент постановлення/зняття сигналізації в автомобілі або здійснивши зупинку транспортного засобу для здійснення діагностичних дій в спеціалізовану місці, або будь-якому місці, дозволеному ПДР для цього.

Окрім цього, обґрунтовуючи вимушеність своїх дій як водій, який керує транспортним засобом та рухаючись в м. Харкові по вул. Полтавський шлях, в районі буд. № 155 на посилаючись на здійснення ним саме вимушеної зупинку для з`ясування наведених ним питань, позивачем не доведено, що його автомобіль припинив рух через технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху, тобто наявності підстав, що міститься у визначенні терміну «вимушена зупинка» згідно п. 1.10 ПДР України.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позивачем не обґрунтовано наявність вимушеної зупинки його транспортного засобу в зоні дії знаку 3.34 «Зупинку заборонено». При цьому, позивачем не мотивовано, у зв`язку з чим ним було самостійно визначено відсутність підстав для встановлення знаку аварійної зупинки у відповідності до вимог п. 15.14 ПДР України.

Згідно з ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з нормами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція з метою попередження, виявлення або фіксування правопорушення, забезпечення безпеки осіб та забезпечення безпеки дорожнього руху може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах фото і відеотехніку, у зв`язку з чим відповідачем використовувалася нагрудна відеокамеру, що була розміщена на форменому одязі.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.283 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.258 КУпАП передбачено, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі..

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП).

Частиною 5 ст.258 КУпАП, не передбачені винятки щодо необхідності складання протоколу за правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху у разі заперечення особи щодо встановленого порушення.

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності серії ЕАВ №1074990 від 17.04.2019, складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.1 ст.122 КУпАП. Оскільки позивачем вчинено адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а розгляд справи віднесено до компетенції Національної поліції, у відповідності до вимог ст.258 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складався.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, та накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення щодо порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух, не створювати перешкод для проїзду спеціалізованого санітарного транспорту бригад екстреної (швидкої) медичної допомоги, який рухається з включеними проблисковим маячком та спеціальним звуковим сигналом та ін.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно частини 5 статті 77 КАС України якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на основі наявних доказів.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова складена інспектором правомірно, а стягнення накладено в межах, передбачених санкцією відповідної статті, у зв`язку з чим у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 слід відмовити за недоведеністю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.1,9,33,36,122,ч.1,280,283,288,293,294 КУпАП, ст.ст.9,10,11,77,79,241-246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Харківській області в особі інспектора поліції 2 батальйону 3 роти молодшого лейтенанта поліції Аратаєва Дениса Олеговича про оскарження постанови про адміністративне стягнення у вигляді штрафу - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення у справі може бути подана до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі його апеляційного оскарження - моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя -