Справа № 158/434/19
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 рокуЛьвів№857/4739/19
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.,

при секретарі судового засідання: Гнатик А.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 березня 2019 року у справі №158/434/19, головуючий суддя Корецька В.В. проголошене у м. Ківерці, за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ківерціської міської ради про скасування постанови,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ківерціської міської ради про скасування постанови.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.02.2019 року відповідачем винесено постанову №2 про вчинення нею адміністративного правопорушення, яке передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП та рішенням Луцької міської ради №9/23 «Про заборону продажу пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів та змінами рішенням Луцького міської ради №59/138 від 30.04.2014 року» та накладено штраф у розмірі 6800 грн.

Вказує, що про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення 05.02.2019 року вона була присутня на засіданні адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ківерцівської міської ради Волинської області, однак в порушення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП їй не роз`яснили права та обов`язки, а також порушили її право на захист, не залучивши захисника. У зв`язку з чим, просить суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №12 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ківерцівської міської ради Волинської області від 05.02.2019 року та стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 березня 2019 року в позові відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивачем подана апеляційна скарга, в якій зазначає, що із рішенням суду першої інстанції не погоджується з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, невірного встановлення обставин у справ. Зазначає, що суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні безпідставно встановив, що вона здійснювала продаж шампанського, хоча докази цього були відсутні. Так, відповідно до Листа Державної митної служби України від 25.10.2006р. №29/5-11.1/7269-ЕП, згідно з додатковими поясненнями до товарної категорії 2204 10 11 (Пояснення до УКТЗЕД, Київ 2004, том І, стор. 237) термін «шампанське» - це ігристе вино, що виготовляється у французькій провінції Шампань з винограду, збираного виключно в цій провінції. Такий підхід до класифікації також викладено у листі Держмитслужби України від 11.12.97 № 11/2-11820 зі змінами, доведеними листом від 15.01.2004 N 11/1-13-237-ЕП (пункт 12). Вказано також щодо документального підтвердження, що таким документом може бути Сертифікат на шампанське, який видається Міжпрофесійним комітетом шампанських вин. Міжпрофесійний комітет шампанських вин (CIVC) знаходиться у місті Еперне (Франція), підпорядкований міністерству сільського господарства Франції, та займається організацією виробництва, підтвердженням якості та поширенням бренду «шампанське». Найбільш відомі виробники шампанських вин: Moet&Chandon, Veuve Clicquot, Bollinger, Taittinger, Roederer, Ruinard, Laurent Perrier, Deutz, Pommery, Krug, (доказ - Лист Державної митної служби України від 25.10.2006 р. №29/5-11.1/7269-ЕП).

Крім того, в оскаржуваному рішенні суду, суд безпідставно в описовій частині вказує на встановлення нібито обставин, що відповідач виніс постанову №2 та що позивач неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за ст. 154 КУпАП, що не відповідає дійсності.

Також, судом не враховано, що позивач є малозабезпеченою особою. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідачем поданий відзив на апеляційну скаргу, суть якого зводиться до того, що рішення суду є законним та обґрунтованим, прийнятим з дотриманням норм процесуального права, при повному та всебічному з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, доведеністю обставин, що мають значення для справи. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання. Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття в судове засідання сторін учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Судом встановлено та матеріалами справи слідує, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №0001 від 02.01.2019 року о 22 год. 56 хв. продавець магазину «Продукти», що розташований у м. Луцьку, ОСОБА_1 здійснювала продаж спиртних напоїв, а саме шампанського «Советское шампанское», ємністю 0,75 л. у скляній тарі, чим порушила вимоги ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Постановою №12 від 05.02.2019 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ківерцівської міської ради Волинської області, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн.

Суд першої інстанції в позові відмовив з тих підстав, що позивача правомірно притягнуто до відповідальності за порушення правил торгівлі, яке встановлене органом місцевого самоврядування та у відповідності до вимог закону.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що відповідають нормам матеріального права та обставинам справи з огляду на наступне.

Судом встановлено, що п.1 рішення Луцької міської ради від 20.04.2011 №9/23 «Про заборону продажу пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів», зі змінами внесеними рішенням ради від 30.04.2014 року № 59/138, заборонено з 01.05.2011 року продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: в об`єктах торгівлі (крім закладів ресторанного господарства), розміщених в радіусі 100 метрів від головного входу в приміщення загальноосвітніх навчальних закладів; в стаціонарних магазинах, які вбудовані в житлові приміщення, тимчасових спорудах торговельного призначення для здійснення підприємницької діяльності (в тому числі торгівельних павільйонах на зупинках громадського транспорту) з 22.00 до 08.00 години (крім продажу тютюнових виробів).

Основні вимоги до роздрібної торгівлі горілкою і лікеро-горілчаними виробами, вином виноградним та плодово-ягідним, коньяком, шампанським, вином ігристим встановлені Правилами роздрібної торгівлі алкогольними напоями, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 30 липня 1996 року №854 (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин; далі - Правила), які спрямовані на забезпечення прав споживачів щодо належної якості товару і рівня торговельного обслуговування (абзац перший пункту 1 Правил).

Пунктом 7 Правил передбачено, що зручний для населення режим роботи спеціалізованих магазинів, спеціалізованих відділів, секцій комунальної форми власності встановлюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад; зручний для населення режим роботи спеціалізованих магазинів, спеціалізованих відділів, секцій інших форм власності встановлюється виконавчими органами сільських, селищних, міських рад за погодженням з власником цього об`єкта.

Обмеження щодо продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів встановлені статтею 15-3 Закону України від 19 грудня 1995 року «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів» (у редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Відповідно до частини першої цієї статті зазначеного Закону забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів: 1) особами, які не досягли 18 років; 2) особам, які не досягли 18 років; 3) у приміщеннях та на території навчальних закладів, закладів охорони здоров`я, крім ресторанів, що знаходяться на території санаторіїв; 4) у приміщеннях спеціалізованих торговельних організацій, що здійснюють торгівлю товарами дитячого асортименту або спортивними товарами, а також у відповідних відділах (секціях) універсальних торговельних організацій; 5) у закритих спортивних спорудах (крім пива у пластиковій тарі); 6) з торгових автоматів; 7) на полицях самообслуговування (крім тютюнових виробів у блоках та алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових, пива); 8) поштучно (для тютюнових виробів, крім сигар);9) у споживчих упаковках, що містять менш як 20 сигарет; 10) з рук; 11) у невизначених для цього місцях торгівлі.

Частиною третьою статті 15-3 згаданого Закону передбачено, що на час проведення масових заходів сільські, селищні та міські ради в межах відповідної адміністративної території можуть заборонити або обмежити продаж пива (крім пива у пластиковій тарі), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та куріння тютюнових виробів.

Судом встановлено, що рішенням Луцької міської ради заборонено продаж алкогольних напоїв у період часу з 22.00 до 08.00 години.

Як слідує з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 здійснила продаж алкогольних напоїв у заборонений рішенням Луцької міської ради час, що підтверджується протоколом №0001 від 02.01.2019 року, про що зазначено у протоколі.

Вказаний протокол позивач підписала, зазначивши у поясненнях, що «не звернула увагу на годинник».

Постановою №12 від 05.02.2019 року адміністративної комісії при виконавчому комітеті Ківерцівської міської ради Волинської області, позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 грн. Вказану постанову ОСОБА_1 отримала на руки у цей же день 05.02.2109 р.

Частиною 2 ст. 156 КУпАП передбачено, що порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами в приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування, як таких, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами заборонена, а так само торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями або тютюновими виробами через торгові автомати чи неповнолітніми особами, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв або тютюнових виробів особі, яка не досягла 18 років, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар) тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 КУпАП відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 268 КУпАП законодавцем визначено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. У наведених положеннях визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному (необґрунтованому) притягненню такої особи до відповідальності.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; зазначення реквізитів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Що стосується доводів апелянта про те, що відповідачем та судом не було враховано той факт, що вона є інвалідом ІІІ групи, що у неї на утриманні знаходиться непрацездатна матір (80 років), не враховано її майновий стан та накладено штраф у максимально можливому розмірі, то апеляційний суд зазначає наступне.

З матеріалів справи, зокрема відзиву на апеляційну скаргу слідує, що протягом 2018 року на ОСОБА_1 було вчинено чотири адміністративні правопорушення, про що складено протоколи: №2229 від 08.07.2018 року, №1184 від 18.07.2018 року, №1589 від 20.08.2018 року та №2286 від 20.08.2018 року та, за результатами розгляду яких відповідачем було винесено постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП від 06.08.2018 р., 11.09.2018 р., та 20.12.2018 р.

Що стосується доводів апелянта про те, що відповідно до постанови відповідача її притягнули до відповідальності за продаж «спиртних» напоїв, проте диспозиція ч. 2 ст. 156 КУпАП не містить такого визначення напоїв, що відповідно не відповідає складу адміністративного правопорушення, натомість вказано «слабоалкогольні, алкогольні напої», то апеляційний суд вважає доводи апелянта в цій частині безпідставними, оскільки вказані прикметники «спиртний» та «алкогольний» є синонімами та мають однакове значення.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Перевіривши оскаржене позивачем рішення, апеляційний суд вважає, що таке відповідає критеріям, визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України, а представлені відповідачем на заперечення позовних вимог докази у своїй сукупності не дають підставу вважати, що рішення прийняте відповідачем необґрунтовано, без дотриманням норм чинного законодавства, натомість вказують що таке прийнято відповідачем з урахуванням критеріїв визначених ч. 2 ст. 2 КАС України, що свідчить про відсутність підстав для скасування постанови №12 від 05.02.2019р. про накладення на ОСОБА_1 штрафу.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування постанови суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Керуючись статтями 242, 243, 268, 286, 315, 316, 321, 322, 325, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а Ківерцівського районного суду Волинської області від 20 березня 2019 року у справі №158/434/19 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель