Справа № 456/790/19
Суддя: Гула Л. В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 456/790/19
Провадження № 2-а/456/41/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Гули Л. В.

з участю секретаря Петренко Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Черниша Богдана Юрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом та просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 487264 від 17.01.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування заявлених вимог позивач покликався на те, що 28.02.2019 він рекомендованим листом отримав копію постанови серії НК № 487264 від 17.01.2019 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, зі змісту якої вбачається, що він 17.01.2019 о 09 год. 20 хв. на 610 км+100 м автодороги М-06 Київ-Чоп не увімкнув ближнє світло фар поза межами населеного пункту, не був пристебнутий ременем безпеки, не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та полісу обов`язкового страхування ЦПВВНТЗ, чим порушив п.п. 9.8, 2.3в, 2.1б, 2.1 ПДР України. Вважає, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню. Так, 17.01.2019 близько 09 год. 20 хв. він, керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_1, рухався автодорогою М-06 Київ-Чоп. На 610 км автодороги його зупинив поліцейський Черниш Б.Ю ., на вимогу якого він пред`явив посвідчення водія. Поспілкувавшись з поліцейським, він продовжив рух. Жодної постанови про вчинення ним адміністративного правопорушення в його присутності останній не складав, розгляд справи про адміністративне правопорушення не проводив. В автомобілі, окрім нього, знаходилася його дружина ОСОБА_3 Крім того, в постанові зазначено, що копію постанови надіслано рекомендованим листом 18.01.2019, хоча згідно із сервісом відстеження руху поштових відправлень на сайті Укрпошти таке рекомендоване відправлення скеровано лише 27.02.2019. Постанову винесено на місці вчинення правопорушення без повідомлення про такий розгляд. За таких умов відповідач свідомо позбавив його можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо. Таким чином, вважає, що винесення постанови безпосередньо на місці вчинення правопорушення (на дорозі), а не за місцезнаходженням відповідного органу та без надання часу на реалізацію відповідних прав є порушення права особи, яка притягається до відповідальності. Крім цього, нескладання відповідачем протоколу про адміністративне правопорушення не дало йому можливості висловити свою незгоду щодо вищезазначеного правопорушення, оскільки ніде, окрім протоколу, він свою позицію зафіксувати не зміг би. Ніяких пояснень відповідач у нього не відбирав, а в оскаржуваній постанові ніяким чином його пояснення або незгода щодо вчинення правопорушення не відображені. Тим більше, він не міг подати клопотання, скористатися правовою допомогою, так як була відсутня сама процедура розгляду справи. До постанови у справі про адміністративне правопорушення не долучено доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, а саме: протокол у справі про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновки експерта, речові докази тощо. Стверджує, що про розгляд справи поліцейський Черниш Б.Ю. його не повідомляв, за час їх спілкування розгляд справи взагалі не проводився, а порушень ПДР, які зазначені в постанові, він не вчиняв.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини, та просить їх задовольнити.

Представник відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Мельник Т.П. у судове засідання не з`явився, подав суду відзив на позовну заяву, в обґрунтування якого покликається на те, що згідно з оскаржуваною постановою позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, яке полягає в тому, що ОСОБА_1 17.01.2019 о 09 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06 610км+100м керував транспортним засобом «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_1, без реєстраційного документа на транспортний засіб. Підставою для зупинки позивача стало порушення ним правил користування, використання зовнішніх світлових приладів та попереджувальних сигналів, а також порушення правил користування ременями безпеки. На місці правопорушення поліцейський Черниш Б.Ю . провів розгляд справи, в тому числі, роз`яснив позивачу зміст прав, передбачених ст. 268 КУпАП. За результатами розгляду поліцейський Черниш Б . Ю. виніс оскаржувану постанову. Окрім самої постанови, викладені обставини справи підтверджуються відеозаписом, знятим персональним нагрудним відеореєстратором поліції на підставі ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію». Дії та рішення посадової особи відповідача повністю відповідають вимогам законодавства. Таким чином, оскаржувана постанова винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Враховуючи наведене, просить у задоволенні позовних вимог позивача відмовити.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 17.01.2019 поліцейський взводу 1 батальйону 3 роти 4 УПП у Львівській області ДПП Черниш Б.Ю. зупинив автомобіль марки «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_1, під керуванням позивача ОСОБА_1 на автодорозі М-06 Київ-Чоп 610км+100м, повідомивши про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.

З постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК № 487264 від 17.01.2019 судом встановлено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_1, 17.01.2019 о 09 год. 20 хв. на автодорозі М-06 Київ-Чоп 610км+100м, не увімкнув ближнє світло фар поза межами населеного пункту, не був пристебнутий паском безпеки та не пред`явив свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 9.8, 2.3в, 2.1б, 2.1 ПДР, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП /а.с. 8/.

Поясненнями позивача в судовому засіданні з`ясовано, що він 17.01.2019 близько 09 год. 20 хв., керуючи автомобілем марки «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_1, рухався автодорогою М-06 Київ-Чоп, на 610 км якої його зупинив поліцейський Черниш Б.Ю., на вимогу якого він пред`явив посвідчення водія. Про розгляд справи поліцейський його не повідомляв і такий не проводився. Порушень ПДР, які зазначені в постанові, він не вчиняв. Поспілкувавшись з поліцейським, він продовжив рух, а копію постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП отримав рекомендованим листом 28.02.2019.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Згідно з п. 8.9 Правил дорожнього руху під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: у колоні; на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; на великовагових, великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; на транспортному засобі, що буксирує; у тунелях. З 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Відповідно до п. 2.3в Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися особі, яка навчає водінню, якщо за кермом учень, а в населених пунктах, крім того, водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких заважають користуватися ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів і таксі.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної Гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); чинний страховий поліс (страховий сертифікат «Зелена картка») про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Статтею 32 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 3 ст. 254 КУпАП протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Таким чином, у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається, а посадовими особами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07.11.2015, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятоюстатті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В судовому засідання досліджено відеозапис, наданий відповідачем УПП у Львівській області ДПП, в якому зафіксовано той факт, що позивач 17.01.2019 близько 09 год. 20 хв. на автодорозі Київ-Чоп М-06 610км+100м дійсно керував транспортним засобом марки «Volkswagen Polo», н.з. НОМЕР_1, не увімкнувши ближнє світло фар поза межами населеного пункту, не був пристебнутий паском безпеки та не пред`явив на вимогу поліцейського свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п.п. 9.8, 2.3в, 2.1 ПДР України.

Таким чином, пояснення позивача ОСОБА_1 , що він зазначені в оскаржуваній постанові пункти Правил дорожнього руху не порушував, а поліцейським Чернишем Б. Ю. розгляд справи не проводився, є надуманими, що надані позивачем з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, та суперечать іншим доказам по справі, зокрема, відеозапису, наданому відповідачем.

Крім цього, суд не бере до уваги доводи позивача про те, що поліцейським не складався протокол про вчинення адміністративного правопорушення, внаслідок чого грубо порушені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, оскільки в разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Крім цього, з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в тому числі, й право на юридичну допомогу, однак він не виявив бажання ним скористатися.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Таким чином, оцінивши у сукупності досліджені по справі докази, суд приходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, повністю доведена.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини та визначені відповідно до них правовідносини суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у зв`язку з його необгрунтованістю та безпідставністю, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується відеозаписом, що відповідно до ст. 251 КУпАП є належним та допустимим доказом, та жодним іншим доказом не спростовується. Відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. Відтак оскаржувана постанова в справі про адміністративне правопорушення від 17.01.2019 є законною і підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 9, 77, 242-246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Черниша Богдана Юрійовича про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено судом 04.06.2019.

Суддя Л.В.Гула