Справа № 462/3065/19
Суддя: Боровков Д. О.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 462/3065/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді: Боровкова Д.О.,

при секретарі Журавльовій А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, Інспектора з паркування Управління безпеки міста Павлика Захара Орестовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить визнати протиправними дії відповідачів; скасуватипостанову серії ЛВ № 71158 від 09.04.2019 року про накладення на неї адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що інспектором з паркування Управління безпеки міста Павликом З.О. була винесена постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 152-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 450 грн.Зазначеного правопорушення вона не вчиняла. У зв`язку з наведеним, просить позов задовольнити.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без її участі та без участі представника позивача. Суд ухвалив розглядати справу без участі позивача та представника позивача, оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті.

Відповідачі або їх представники, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися, письмового відзиву суду на позов не надали. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 09.04.2019 року інспектором з паркування Управління безпеки міста Львівської міської ради Павликом З.О. винесено постанову серії ЛВ № 71158 по справі про адміністративне правопорушення відносно позивача ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 152-1 КУпАП, згідно з якою останню притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 450 грн./а.с.6/.

Виходячи зі змісту адміністративного позову, позивач вважає, що вказана постанова є протиправною, оскільки вона правил дорожнього руху не порушувала, так як є інвалідом ІІІ групи, а тому постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачі порушили вимоги щодо процедури розгляду справи, позбавили її можливості скористатися у повному обсязі своїми правами, а викладені в постановах обставини не відповідають дійсності.

Згідно із ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 , виданому Ганич ОСОБА_2 Іванівні 16.08.2017 року вона є інвалідом ІІІ групи загального захворювання. Термін дії посвідчення довічно /а.с.10/.

Згідно із ч. 2 ст. 152-1 КУпАП паркування транспортних засобів на місцях, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, особами, які не мають відповідних пільг, - тягне за собою накладення штрафу на водії транспортних засобів від п`ятнадцяти до вісімнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Ганич Л.І ОСОБА_3 є безтерміново інвалідом ІІІ групи, а відтак має пільгу для паркування транспортного засобу на місцях, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів, у розумінні ст. 152-1 КУпАП.

З матеріалів справи убачається, що на лобовому склі автомобіля, яким керує позивач є відповідний розпізнавальний знак «інвалід», що підтверджується фотографією, долученою до матеріалів справи /а.с.9/.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ч.5 ст. 77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Однак відповідачі не надали доказів того, що на лобовому склі автомобіля позивача ОСОБА_1 09.04.2019 року був відсутній відповідний розпізнавальний знак «інвалід», а відтак відсутні відповідні пільги для паркування транспортних засобів на місцях, призначених для безоплатного паркування транспортних засобів.

Принцип презумпції невинуватості, передбачає, що всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

За таких обставин факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 152-1 КУпАП на думку суду, в даному випадку є недоведеним.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи наявні матеріали, суд вважає, що з боку позивача порушень, передбачених ч. 2 ст. 152-1 КУпАП, не вбачається.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупність, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Крім того, з метою повного захисту прав та інтересів позивача суд вважає за необхідне провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 152-1 КУпАП відносно позивача закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, вимога позову про визнання дій відповідачів протиправними задоволенню не підлягає, оскільки зазначена вимога повністю охоплюється вимогою про скасування оскаржуваної постанови.

Керуючись ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління безпеки міста Львівської міської ради, Інспектора з паркування Управління безпеки міста Павлика Захара Орестовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії ЛВ № 71158 від 09 квітня 2019 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 152-2 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 152-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

У решті вимог позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п.п. 15.5 Перехідних положень КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Оригінал рішення.