Справа № 569/17863/18
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3319/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Улицького В.З., Шавеля Р.М.,

за участю секретаря Мельничук Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління ДАБІ у Рівненській області Цимбалюка Олега Володимировича на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 січня 2019 року (ухвалене головуючим - суддею Галінська В.В. у м. Рівне) у справі № 569/17863/18 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління ДАБІ у Рівненській області Цимбалюка Олега Володимировича про визнання протиправними дій,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просить визнати протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління ДАБІ у Рівненській області Цимбалюка О.В., що виразились у розпочатому провадженні у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст.188-42 КУпАП та визнати протиправним та скасувати рішення у формі Постанови № 7 по справі про адміністративне правопорушення, що винесена 11.09.2018 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління ДАБІ у Рівненській області Цимбалюка О.В., якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 188-42 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Провадження у справі про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст.188-42 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 03.09.2018 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління ДАБІ у Рівненській області Цимбалюком О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 188-42 КУпАП відносно неї. Вважає, що відповідачем порушено порядок складання протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки протокол від 03.09.2018 для підписання ОСОБА_1 не лише не був наданий, а й навіть їй не роз`яснено її права, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Лише на адресу відділу містобудування, архітектури та будівництва Рівненської РДА надійшов лист з долученим протокол від 03.09.2018 в якому містяться відомості про те, що від підписання протоколу ОСОБА_1 відмовилась. Вказана обставина підтверджена ОСОБА_2 , який також приймав участь у проведенні перевірки. Крім цього, зазначає, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 03.09.2018 складеного головним інспектором Цимбалюком О.В., записано адміністративне правопорушення, яке закінчилось 28.03.2018 відповідно до додатку Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю затвердженого Постановою КМ України від 23.05.2011 № 553, та 30.04.2018 відповідно до припису № 1 від 28.02.2018. Тобто, достеменно знаючи що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тим паче на час розгляду справи та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення № 7 від 11.09.2018 сплинув строк накладення адміністративного стягнення, навмисно, безпідставно та протиправно розпочав провадження у справі про адміністративне правопорушення, а й свідомо виніс 11.09.2018 оскаржувану постанову.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 31.01.2019 адміністративний позов задоволено частково. Скасовано постанову головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління ДАБІ у Рівненській області Цимбалюка О.В. від 11.09.2018 по справі про адміністративне правопорушення № 7, якою ОСОБА_1 було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2635 грн, та закрити справу про адміністративне правопорушення. В решті вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності поза межами строку передбаченого ст. 38 КУпАП.

Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

Зокрема в апеляційні скарзі зазначає, що позивача правомірно, в межах повноважень у відповідності до норм чинного законодавства притягнуто до адміністративної відповідальності.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, а тому колегія суддів, відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, з наступних підстав.

З матеріалів справи слідує, що 03.09.2018 головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління ДАБІ у Рівненській області Цимбалюком О.В. складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 188-42 КУпАП відносно ОСОБА_1 за невиконання законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, виданих ними під час здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду.

11.09.2018 відповідачем за розглядом матеріалів справи про адміністративне правопорушення у сфері містобудівної діяльності: акт перевірки вимог законодавства у сфері містобудівної, будівельних норм, державних стандартів і правил № 18 від 03.09.2018 складений за результатами позапланової перевірки, протокол про адміністративне правопорушення від 03.09.2018 складеного за ч. 3 ст. 188-42 КУпАП, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності від 28.02.2018 № 6, клопотання про винесення постанови про закриття справи (в порядку ст.284 КУпАП) начальника відділу Цуканової І.М . вхідний від 11.09.2018 № 1017-2837, заперечення на Акт перевірки подане начальником відділу Цукановою І.М. вхідний від 11.09.2018 № 1017-2834, заперечення на протокол подане начальником відділу Цукановою І.М. вхідний від 11.09.2018 № 1017-2835, заперечення на Припис про усунення подане начальником відділу Цукановою І.М. вхідний від 11.09.2018 № 1017-2836, винесено Постанову № 7 по справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 2635 грн.

Так в постанові зазначено, що позивачем порушено ч. 2 ст. 19, п. 3 ч. 4 ст. 19, абз. 2 ч. 2 ст. 24, п. 2 ч. 3 ст. 29, п. 3 ч. 4 ст. 29, п. 7 ч. 5 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», п. 1.3, п. 2.4 та п. 2.10 «Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки» затвердженого наказом Мінрегіонбуду № 103 від 05.07.2011, п. 3.5 Державних санітарних правил та норм. Гігієнічні вимоги щодо облаштування та утримання кладовищ в населених пунктах України ДСанПІН 2.2.028-99, п.5.1.5 ДБН Б.1.1-14:2012 Склад та зміст детального плану території, вимог абз.3 п.3.25* ДБН 360-92* «Містобудування, планування і забудова міських і сільських поселень», відповідальність за встановлені правопорушення передбачена ч. 3 ст. 188-42 КУпАП.

Вважаючи протиправними дії відповідача, щодо прийнятої постанови, позивач звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.

Проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правильне застосування норм матеріального та процесуального права та повне з`ясування обставин справи судом першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 188-42 КУпАП невиконання законних вимог (приписів) головних інспекторів будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду, виданих ними під час здійснення державного архітектурно-будівельного нагляду тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб від ста п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Із змісту цієї статті слідує, що накладення штрафу на посадових осіб можливе за наявності прийнятої законної вимоги (припису) головного інспектора будівельного нагляду центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду під час здійснення ним державного архітектурно-будівельного нагляду і не виконання такої вимоги (припису) відповідною посадовою особою.

Як згадувалось вище підставою винесення оскаржуваної постанови стало не виконання позивачем припису № 6 від 28.02.2018 винесеного головним інспектором будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування Цимбалюком О. В. державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, в якому зазначено ряд встановлених під час перевірок порушень, на основі яких висунуто вимогу привести будівельні паспорти та містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва до вимог Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ДБН 360-92 , «Порядку видачі будівельного паспорту забудови земельної ділянки» у строк до 30.04.2018. Вказаний припис зазначений у спірній постанові (а.с. 18).

Разом з цим позивач вважає, що на нього накладено адміністративне стягнення всупереч строку встановленого ч. 1 ст. 38 КУпАП.

В свою чергу апелянт стверджує, що строк встановлений ч. 1 ст. 38 КУпАП ним не пропущено, оскільки позивачу ставиться в провину триваюче правопорушення.

Керуючись наведеним вище колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення № 7 від11.09.2018 винесена з порушенням строку накладення адміністративного стягнення згідно вимог ч. 1 ст. 38 КУпАП з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття «триваюче» правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 по справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Як зазначалось вище позивача притягнуто до адміністративної відповідальності 11.09.2018 за не виконання припису № 6 від 28.02.2018, котрим зобов`язано позивача усунути виявлені під час перевірки порушення містобудівного законодавства до 30.04.2018.

Як слідує з оскаржуваної постанови у строк зазначений в приписі позивач не виконав покладеного на неї приписом обов`язку.

Відтак, апеляційний суд вважає, що вчинене позивачем правопорушення, а саме не виконання вимог припису до 30.04.2018, носить одноразовий характер і не є триваючим, оскільки його саме невиконання передбачає відповідальність і відповідач зобов`язаний був дотриматися двомісячного терміну з 01.05.2018 для накладення адміністративного стягнення.

А тому колегія суддів приходить до висновку, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності поза межами строку, визначеного в ст. 38 КУпАП, а саме 11.09.2018.

Відповідно до положень п. 7 ч. ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанова від 11.09.2018 по справі про адміністративне правопорушення № 7 підлягає скасуванню та закрити справу про адміністративне правопорушення.

У п.58 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного інспектора будівельного нагляду відділу нагляду за діяльністю уповноважених органів з питань архітектури та містобудування управління ДАБІ у Рівненській області Цимбалюка Олега Володимировича залишити без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 31 січня 2019 року у справі № 569/17863/18 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді В. З. Улицький
Р. М. Шавель
Повне судове рішення складено 04 червня 2019 року