Справа № 402/1533/18
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2019 року м. Дніпросправа № 402/1533/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13.03.2019 в адміністративній справі №402/1533/18 , ухвалене суддею Ясінським Л.Ю., по справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Обрубинського Едуарда Едуардовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та закриття адміністративної справи,-

в с т а н о в и В:

У грудні 2018 року позивач звернувся до Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13.03.2019 із позовом до Інспектора роти №2 Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта поліції Обрубинського Едуарда Едуардовича, Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції в якому просив скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серія НК № 583611 від 23 грудня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП

Рішенням Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13.03.2019 р. в задоволенні адміністративного позову відмовлено .

Рішення суду обгрунтовано тим, що доказів, які б спростовували факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем не надано

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення , яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі .

Не погодившись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в обґрунтування якої зазначив, що ПДР України не порушував, встановлені обставини не доведені належними доказами. Крім того, відповідачем порушено процедуру розгляду справи та винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що постановою інспектора патрульної поліціїроти №1батальйону №2УПП в Одеській областіДПП старшого лейтенант поліції Обрубинського Е.Е. НК № 583611 від 23.12.2018 року позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та застосованодо ньогоадміністративне стягненняу виглядіштрафу врозмірі 510грн. До адміністративноївідповідальності ОСОБА_1 було притягнутоза те,що 23.12.2018 року о 13 годині 58 хвилин на трасі Е95М05 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 100 км на годину, в зоні дії дорожнього знаку " Обмеження мінімальної швидкості руху 50 км / год", перевищив максимальну обмежену швидкості руху на 50 км/год. Швидкість руху вимірювалась приладом TruCAM TC 600523, чим порушив п.12.9 Правил дорожнього руху України за що передбачена відповідальність за ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з фото, здійсненого за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 №ТС000523, який отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 29.08.2012 року № UA-MI/-2903-2012, позивач вчинив адміністративне правопорушенні, а саме: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем OPEL ASTRA, державний номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю 100 км на годину, в зоні дії дорожнього знаку " Обмеження мінімальної швидкості руху 50 км / год", перевищив максимальну обмежену швидкості руху на 50 км/год

Суд не вважає обґрунтованими доводи апелянта, що вказаний тип засобу, який зареєстровано в Державному реєстрі засобів вимірювальної техніки за номером У3197-12, затверджений сертифікатом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 29.08.2012 № UA-MI/1-2903-2012, було виключено з Державного реєстру на підставі наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 02.11.2015 № 1362, а сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки UA-MI/1-2903-2012 від 29.08.2012 є нечинним з 02.11.2015, а тому використання вказаного пристрою є незаконним, а отримані дані щодо швидкості є необґрунтованими, адже, як доведено відповідачем, на лазерний вимірювач TruCAM LTI20/20 TC000800 складено експертний висновок Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України від 27.09.2018 № 04/02/03-3008, який підтверджує реалізацію криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IEC 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності, цілісності та автентичності зареєстрованих даних, з терміном дії до 27.09.2021.

Крім того, Мінекономрозвитку України видано свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/11928, чинне до 28.09.2019, згідно з яким засіб TruCAM LTI20/20 TC000800 відповідає вимогам «Діапазон вимірювань швидкостівід 2 км/год до 320 км/год. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимі: +- 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; +- 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год».

Згідно зі статтею 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведеної норми права дає можливість дійти висновку, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є, у тому числі, показання технічних приладів. При цьому таку фіксацію може проводити як особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, так і інша особа. Вирішальною ознакою доказу є його змістовність, а не суб`єкт, який такий доказ надав, а тому доводи апелянта щодо прийняття постанови неуповноваженою особою, яка не здійснила фіксацію правопорушення, є необґрунтованими.

Також суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до частини 2 статті 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 3 вказаної статті передбачено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Вказана норма свідчить про правомірність дій відповідача під час складання оскаржуваної постанови та не вимагає від останнього вчинення будь-яких інших дій, крім тих, що були проведені відповідачем.

Враховуючи сукупність викладених обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Суд першої інстанції вірно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Рішення Ульяновського районного суду Кіровоградської області від 13.03.2019 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 14 травня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров