Справа № 560/3952/18
Суддя: Франовська К.С.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3952/18

Головуючий суддя 1-ої інстанції-Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Франовська К.С.

31 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Франовської К.С.

суддів: Кузьменко Л.В. Шидловського В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Хмельницького обласного академічного музично-драматичного театру імені М.Старицького на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року (час ухвалення рішення - не зазначено, місце ухвалення рішення - м.Хмельницький, дата складання повного тексту рішення - 23.01.2019) у справі за адміністративним позовом Управління Держпраці у Хмельницькій області до Хмельницького обласного академічного музично-драматичного театру імені М.Старицького про застосування заходів реагування,

В С Т А Н О В И В :

В листопаді 2018 року Управління Держпраці у Хмельницькій області звернулось в суд з позовом до Хмельницького обласного академічного музично-драматичного театру імені М.Старицького про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду із зупиненням експлуатації: 1) штанкетних декораційних підйомників противагового типу на 4-х підвісах із ручним приводом; 2) штанкетних декораційних підйомників противагового типу на 4-х підвісах із електроприводом; 3) штанкетних декораційних підйомників поліспастового противагового типу на 4-х підвісах із ручним приводом; 4) софітних підйомників поліспастового противагового типу з освітлювальною фермою на 2-х парних підвісах з електроприводом (перший софіт); 5) софітних підйомників поліспастового противагового типу з освітлювальною фермою на 4-х парних підвісах з електроприводом (другий софіт); 6) софітних підйомників прямого противагового типу з освітлювальною фермою на 4-х парних підвісах з електроприводом (третій, четвертий п`ятий софіти); 7) підйомника антрактно-розсувної завіси прямого проти вагового типу на 4-х підвісах з електроприводом; 8) підйомника підйомно-опускної завіси поліспастового противагового типу на 4-х підвісах з направляючими та електроприводом.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року позов задоволено. Застосовано заходи реагування до Хмельницького обласного академічного музично-драматичного театру імені М. Старицького у вигляді повного зупинення експлуатації: 1) штанкетних декораційних підйомників противагового типу на 4-х підвісах із ручним приводом; 2) штанкетних декораційних підйомників противагового типу на 4-х підвісах із електроприводом; 3) штанкетних декораційних підйомників поліспастового противагового типу на 4-х підвісах із ручним приводом; 4) софітних підйомників поліспастового противагового типу з освітлювальною фермою на 2-х парних підвісах з електроприводом (перший софіт); 5) софітних підйомників поліспастового противагового типу з освітлювальною фермою на 4-х парних підвісах з електроприводом (другий софіт); 6) софітних підйомників прямого противагового типу з освітлювальною фермою на 4-х парних підвісах з електроприводом (третій, четвертий п`ятий софіти); 7) підйомника антрактно-розсувної завіси прямого проти вагового типу на 4-х підвісах з електроприводом; 8) підйомника підйомно-опускної завіси поліспастового противагового типу на 4-х підвісах з направляючими та електроприводом.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, Хмельницький обласний академічний музично-драматичний театр імені М.Старицького звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. В апеляційній скарзі скаржник про помилковість висновків суду, оскільки судом не враховано того, що орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний контроль у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує його на це та не визначає повноважень такого органу. Також санкція позивача про необхідність зупинення певних робіт є необґрунтованою, оскільки не узгоджується з приписами законодавства і що розгляд даної справи не підлягав у порядку спрощеного позовного провадження.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), відповідно до ч. 1 ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) розгляд справи проводиться без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами.

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено, що в період з 13.11.2018 року по 14.11.2018 року головним державним інспектором Управління Держпраці у Хмельницькій області Костюченком Д.В. проведено планову перевірку дотримання вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки в Хмельницькому обласному академічному музично-драматичному театрі імені М. Старицького.

Перевіркою встановлено порушення вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці і промислової безпеки, які зафіксовано в Акті перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) № 22-01/1316 від 14.11.2018 року.

Актом № 22-01/1316 зафіксовано чотири порушення, які позивач визначив підставою для звернення до суду з позовом про застосування заходів реагування:

1) механізми сценічних підйомників не випробовуються спеціалізованою організацією, чим порушено вимоги ст. 13 Закону України "Про охорону праці", Розділу V п. 8.2 Правил охорони праці для працівників театрів і концертних залів НПАОП 92.01 -1.01 -09;

2) підприємство не отримало дозвіл на експлуатацію вантажопідіймальних механізмів, а саме: сценічні підйомники (лебідки для піднімання ватажу та (або) працівників: 1) штанкетні декораційні підйомники противагового типу на 4-х підвісах із ручним приводом; 2) штанкетні декораційні підйомники противагового типу на 4-х підвісах із електроприводом; 3) штанкетні декораційні підйомники поліспастового противагового типу на 4-х підвісах із ручним приводом; 4) софітні підйомники поліспастового противагового типу з освітлювальною фермою на 2-х парних підвісах з електроприводом (перший софіт); 5) софітні підйомники поліспастового противагового типу з освітлювальною фермою на 4-х парних підвісах з електроприводом (другий софіт); 6) софітні підйомники прямого противагового типу з освітлювальною фермою на 4-х парних підвісах з електроприводом (третій, четвертий п`ятий софіти); 7) підйомник антрактно-розсувної завіси прямого противагового типу на 4-х підвісах з електроприводом; 8) підйомник підйомно-опускної завіси поліспастового противагового типу на 4-х підвісах з направляючими та електроприводом, чим порушено вимоги ст. 21 Закону України «Про охорону праці», Постанови КМУ №1107 від 29.10.2011;

3) на вантажопідіймальні механізми, а саме: сценічні підйомники (лебідки для піднімання ватажу та (або) працівників відсутня технічна документація (паспорта, настанови з експлуатації), чим порушено вимоги ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 5.1.1, п.5.1.2 ДСТУ ГОСТ 2.601:2006;

4) вантажопідіймальні механізми, а саме: сценічні підйомники (лебідки для піднімання ватажу та (або) працівників відсутня технічна документація не пройшли технічний огляд та експертного обстеження спеціалізованою організацією, чим порушено вимоги ст. 13 Закону України «Про охорону праці», розділу 4 п. 1.1 «Правила охорони праці для працівників театрів і концертних залів» НПАОП 92.01-1.01-09, розділу II, п. 1, підпункт 5 Правила охорони праці під час експлуатації вантажопідіймальних кранів, підіймальних пристроїв і відповідного обладнання НПАОП 0.00-1.80-18, Постанови КМУ №687 від 26.05.2004.

14.11.2018 року позивачем винесено Припис № 22-01/1316-1011 про усунення вказаних порушень, який відповідач не оскаржував, і який не є предметом цього судового розгляду.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки у відповідача відсутня технічна документація на вантажопідіймальні механізми, і такі механізми не випробовуються спеціалізованою організацією та не пройшли технічний огляд та експертного обстеження спеціалізованою організацією, відповідач не отримав дозвіл на експлуатацію вантажопідіймальних механізмів, згідно вимог Закону № 2694-XII, є підставою для застосування заходів реагування, передбачених Законом № 877-V, адже подальша експлуатація вказаних вантажопідіймальних механізмів, створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з обумовленими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

1 Щодо доводів скаржника про те, що орган державного нагляду (контролю) не може здійснювати державний контроль у сфері господарської діяльності, якщо закон прямо не уповноважує його на це та не визначає повноважень такого органу, суд зазначає наступне.

Спірні відносини, що склались між сторонами, регулюються Конституцією України, Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» від 05.04.2007 № 877-V (далі - Закон № 877, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), Законом України "Про охорону праці" від 14.10.1992 № 2694-ХІІ, зі змінами і доповненнями, (далі - Закон № 2694-XII) який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Відповідно до п. 1, Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою КМУ від 11.02.2015, № 96 (далі - положення № 96), державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах, зокрема, промислової безпеки, охорони праці.

Згідно п.7, Положення №96, Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до вимог статті 38 Закону України "Про охорону праці" державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Порядок здійснення заходів державного нагляду визначений Законом України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфер господарської діяльності» від 5 квітня 2007 року № 877-V (далі - Закон N 877-V), а також підзаконними нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та на його виконання.

Згідно з абз. 2 ст. 1 Закону № 877- V, державний нагляд (контроль) - це діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, прийнятного рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 1 статті 4 Закону № 877- V, передбачено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках передбачених законом.

В призмі наведених правових норм колегія суддів дійшла до висновку, що саме Управління Держпраці як орган державного нагляду (контролю) у сфері охорони праці покладений обов`язок державного контролю за дотриманням відповідними суб`єктами господарювання правових норм актів про охорону праці.

2 Щодо доводів скаржника про відсутність правових підстав для застосування санкції у вигляді зупинення експлуатації ряду підйомників суб`єкта господарювання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до положень частини 2 статті 4 Закону України «Про охорону праці» від 14 жовтня 1992 року № 2694-XII визначено, що державна політика в галузі охорони праці базується на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці.

Згідно із ч. 1 ст. 39 Закону України «Про охорону праці» посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право безперешкодно відвідувати підконтрольні підприємства (об`єкти), виробництва фізичних осіб, які відповідно до законодавства використовують найману працю, та здійснювати в присутності роботодавця або його представника перевірку додержання законодавства з питань, віднесених до їх компетенції.

Відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про охорону праці», посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці, мають право забороняти, зупиняти, припиняти, обмежувати експлуатацію підприємств, окремих виробництв, цехів, дільниць, робочих місць, будівель, споруд, приміщень, випуск та експлуатацію машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів праці, виконання певних робіт, застосування нових небезпечних речовин, реалізацію продукції, а також скасовувати або припиняти дію виданих ними дозволів і ліцензій до усунення порушень, які створюють загрозу життю працюючих.

Частиною 7 статті 7 Закону №877-V, на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.

За ч. 5 ст. 4 Закону №877-V, виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути зупинені повністю або частково виключно за рішенням суду.

Аналіз наведених положень нормативно-правових актів дає підстави стверджувати, що застосування заходів реагування у вигляді зупинення експлуатації може здійснюватися виключно на підставі рішення адміністративного суду за позовом органів Держпраці у разі коли виявлені порушення законодавства про охорону праці та промислової безпеки спричиняють загрозу життю та здоров`ю людей.

З матеріалів справи вбачається, а саме зі змісту акту перевірки суб`єкта господарювання (виробничого об`єкта) встановлено про наявність ряду фактів порушення у сфері охорони праці відповідачем, які можуть спричинити загрозу безпеці життю та здоров`ю працівників, у зв`язку з чим застосування заходів реагування позивачем відносно відповідача є законними та обґрунтованими.

3 Щодо заявлених доводів про надану неналежну та неповну оцінку судом першої інстанції характеру спірних правовідносин, які відобразились у не з`ясуванні причинно-наслідкового зв`язку між порушенням та можливими наслідками, предмету доказування, та складу учасників, суд апеляційної інстанції вказує наступне.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначено, що державний нагляд (контроль) - діяльність уповноважених законом центральних органів виконавчої влади, їх територіальних органів, державних колегіальних органів, органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування (далі - органи державного нагляду (контролю) в межах повноважень, передбачених законом, щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства суб`єктами господарювання та забезпечення інтересів суспільства, зокрема належної якості продукції, робіт та послуг, допустимого рівня небезпеки для населення, навколишнього природного середовища.

Частиною 5 ст. 4 Закону № 877 передбачено, що виробництво (виготовлення) або реалізація продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання можуть бути призупинені виключно за рішенням суду. Відновлення виробництва (виготовлення) або реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг суб`єктами господарювання після призупинення можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

В силу вимог ч. 7 ст. 7 Закону № 877 на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про охорону праці» державний нагляд за додержанням законів та інших нормативно-правових актів про охорону праці здійснюють центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони праці.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року № 96 затверджено Положення про Державну службу України з питань праці, згідно з п. 7 якого Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пп. 16 п. 4 вказаного Положення Держпраці здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням законодавства у сфері охорони праці в частині безпечного ведення робіт, гігієни праці, промислової безпеки, безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами промислового призначення, у тому числі з питань: забезпечення працівників спеціальним одягом, спеціальним взуттям та іншими засобами індивідуального та колективного захисту; монтажу, ремонту, реконструкції, налагодження і безпечної експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних та інших засобів виробництва і машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; безпеки робіт у сфері поводження з вибуховими матеріалами, проведення робіт з утилізації звичайних видів боєприпасів, ракетного палива та вибухових матеріалів військового призначення; виробництва, зберігання, використання отруйних речовин у виробничих процесах, у тому числі продуктів біотехнологій та інших біологічних агентів; організації проведення навчання (в тому числі спеціального) і перевірки знань з питань охорони праці, навчання працівників у сфері поводження з вибуховими матеріалами та перевірки їх знань.

Відповідно до пп. 5 п.6 цього Положення Держпраці для виконання покладених на неї завдань має право безперешкодно проводити відповідно до вимог закону без попереднього повідомлення в будь-яку робочу годину доби перевірки виробничих, службових, адміністративних приміщень та об`єктів виробництва фізичних та юридичних осіб, які використовують найману працю та працю фізичних осіб, експлуатують машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки, та у разі виявлення фіксувати факти порушення законодавства, здійснення нагляду та контролю за додержанням якого віднесено до повноважень Держпраці.

Таким чином до повноважень Держпраці та його територіальних органів належить державний нагляд за додержанням суб`єктами господарювання вимог законодавства та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, та вони вправі звертатись з відповідним позовом до адміністративного суду у разі необхідності вжиття заходів реагування у вигляді зупинення виконання робіт (виробництва) у випадку встановлення порушень суб`єктами господарювання вимог законодавства та нормативно-правових актів з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю та здоров`ю людей.

Пункт 1.4 Положення про організацію та здійснення державного гірничого нагляду, державного нагляду (контролю) у сфері промислової безпеки та охорони праці в системі Держгірпромнагляду України, затвердженого наказом Міністерства надзвичайних ситуацій України 11 серпня 2011 року №826, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2011 року за №1531/20269, визначає, що загроза життю та здоров`ю працівників - виникнення умов, за яких подальше продовження виконання робіт або експлуатація об`єкта, машин і механізмів несе ризик спричинення внаслідок цих умов фізичної шкоди працівникові, в тому числі такої, яка може призвести до смертельних наслідків.

Згідно п. 2.26 наведеного Положення право заборони виконання робіт, виробництва виникає у разі виявлення під час перевірки: порушень вимог законодавства з охорони праці та промислової безпеки, що створюють загрозу життю працівників; порушень вимог Кодексу України про надра; відсутності дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки; непроведення у встановленому порядку та в терміни технічного огляду, випробування або експертного обстеження машин, механізмів та устаткування підвищеної небезпеки; виникнення нещасного випадку зі смертельним або тяжким наслідком, групового нещасного випадку.

В розумінні ч. 1 ст. 1 Закону України «Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності» від 6 вересня 2005 року №2806-IV документ дозвільного характеру - дозвіл, висновок, рішення, погодження, свідоцтво, інший документ в електронному вигляді (запис про наявність дозволу, висновку, рішення, погодження, свідоцтва, іншого документа в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), який дозвільний орган зобов`язаний видати суб`єкту господарювання у разі надання йому права на провадження певних дій щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності та/або без наявності якого суб`єкт господарювання не може проваджувати певні дії щодо здійснення господарської діяльності або видів господарської діяльності.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору у цій справі є застосування заходів реагування у сфері державного нагляду шляхом зупинення експлуатації ряду підйомників, зазначених в акті перевірки від 14.11.2018 року.

В ході розгляду справи судом першої інстанції було надана правильна оцінка спірним правовідносинам, з`ясовано склад учасників, предмет доказування, також встановлено, що виконуючи роботи підвищеної небезпеки та експлуатуючи машини, механізми, устаткування підвищеної небезпеки здійснювалось без відповідного дозволу, з порушенням встановлених правил, без належного інструктажу, що в свою чергує свідчить про створення роботодавцем небезпечних умов для роботи своїх працівників.

4 Щодо доводів скаржника про можливість застосування позивачем в розумінні ч. 7 ст. 7 Закону № 877 за результатами перевірки "іншого заходу реагування", а саме припису, а не одразу фактичного зупинення роботи відповідача, суд зазначає наступне.

В адміністративних справах щодо застосування заходів реагування щодо державного нагляду (контролю) суд має встановити наявність підстав для застосування таких заходів на момент постановлення судового рішення, зокрема, наявність не усунутих суб`єктом господарювання порушень вимог законодавства, які дійсно створюють загрозу життю та здоров`ю людей. Крім того, застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) полягає в убезпеченні працівників підприємства та його відвідувачів від можливої небезпеки. Разом з тим, форма такого захисту повинна бути розумною, не порушувати прав відповідача і не повинна перешкоджати власнику (користувачу) вживати заходів до усунення виявлених порушень. До того ж, захід реагування у вигляді повного зупинення виконання робіт (виробництва) є крайнім заходом, обрання якого є доцільним лише у разі, якщо допущенні порушення реально створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для звернення позивача до суду з даним позовом був висновок щодо порушення відповідачем вимог законодавчих та нормативно-правових актів з охорони праці і промислової безпеки, які викладені в акті перевірки. Позивач зазначає, що виявлені порушення створюють загрозу життю та здоров`ю людей, що є підставою для що застосування заходів реагування у вигляді повного зупинення експлуатації пійдомників.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що під час розгляду даної справи відповідачем не надано жодних підтверджень, пояснень чи доказів усунення виявлених під час проведення перевірки порушень, що у свою чергу свідчить про наявність реальної загрози життю та безпеці працівників відповідача.

Доводи апеляційної скарги про помилковість рішення суду про розгляд справи у порядку спрощеного провадження безпідставні, оскільки категорію вказаної справи імперативно не заборонено розглядати в порядку спрощеного провадження. Крім того, матеріали справи не містять клопотання відповідача про розгляд справи у порядку загального позовного провадження.

Положеннями статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, на підставі наведеного колегія суддів приходить до висновку, що виявлені під час перевірки порушення не усунуті належним чином, що у свою чергу свідчить про наявність законних підстав для застосування заходів реагування.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції на момент розгляду справи було правильно встановлені обставини справи, судове рішення було ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Хмельницького обласного академічного музично-драматичного театру імені М.Старицького залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 23 січня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 31 травня 2019 року.

Головуючий Франовська К.С.

Судді Кузьменко Л.В. Шидловський В.Б.