Справа № 243/1855/19
Суддя: Сидоренко І. О.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Лісняк К.В.,

представника позивача Прокопцева С.В.,

відповідача Алексанян Д.А.,

представника третьої особи Семібратової Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі № 4 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 Батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Краматорську та у місті Слов`янську Департаменту патрульної поліції Головного Управління Національної поліції України в Донецькій області сержанта поліції Алексанян Давида Андрійовича, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся з адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 Батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Краматорську та у місті Слов`янську Департаменту патрульної поліції Головного Управління Національної поліції України в Донецькій області сержанта поліції Алексаняна Давида Андрійовича, третя особа: Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, який обґрунтований тим, що 22.02.2019 року, близько 12 години 00 хвилин, ОСОБА_1 , знаходився за кермом легкового автомобіля седан - В «ЗАЗ-DAEWOO-LANOS» білого кольору, 2006 року випуску з державними реєстраційними номерними знаками НОМЕР_1 та під`їхав у своїх особистих справах по вулиці Вокзальній м. Слов`янська до універсального магазину «АТБ», де зупинився на стоянці автомобільного транспорту разом із іншими автомобілями.

Цей автомобіль належить батькові позивача громадянину України ОСОБА_2 , що зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який надав позивачу усний дозвіл на керування своїм транспортним засобом, автомобіль зареєстровано 06.12.2014 року у Центрі № 1413 міста Краматорськ Донецької області держави Україна.

В цей момент до ОСОБА_1 підійшли співробітники поліції із четвертої Роти Батальону патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Краматорську та у місті Слов`янську Департаменту патрульної поліції Головного Управління Національної поліції України в Донецькій області, які зажадали від нього документи на транспортний засіб, а саме - свідоцтво про реєстрацію автомобіля, посвідчення водія відповідної категорії та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач пред`явив поліцейським для перевірки всі вищевказані документи і в цю хвилину поліцейські звинуватили його в тому, що ніби-то, він здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.39 (місце для стоянки) з додатковою табличкою «інваліди та пішоходи».

При цьому, ОСОБА_1 пояснив поліцейським, що ніякої додаткової таблички немає в тому місці, де він зупинив свій автомобіль та, штовхаючи свій транспортний засіб за стійку дверей, він переставив (перекотив) його на інше місце. Але цього поліцейським виявилося замало.

Відносно позивача 22 лютого 2019 року, близько 12 години 50 хвилин на Привокзальній Площі, навпроти буд. № 40 міста Слов`янська було винесено «Постанову серії НК-№ 508465 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі», яку написав ОСОБА_3 , сержант поліції, поліцейський Роти № 4 Батальону патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Краматорську та у місті Слов`янську Департаменту патрульної поліції Головного Управління Національної поліції України в Донецькій області, в якій записано про те, що 22.02. 2019 року о 12 годині 50 хвилин у місті Слов`янську на вулиці Привокзальна Площа, № 40, водій, керуючи ТЗ, здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.39 «місце для стоянки» з додатковою табличкою «інваліди та пішоходи», чим порушив пункт 8.4 «г» «Правил дорожнього руху» України, відеофіксація проводилася на спеціальні пристрої - бодікамери за № АН- 00106 і № АН -00104 та своїми протиправними діями скоїв адміністративні правопорушення, передбачені частиною 5 ст. 122 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення».

Керуючись положеннями ст. 33, ст. 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», постановив - прийняте по справі рішення, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1700 (Одна тисяча сімсот) гривень 00 коп.

ОСОБА_1 , не погодився з хибними доводами сержанта поліції ОСОБА_3 , і перед тим, як він виніс таке Рішення по адміністративній справі, він негайно повідомив поліцейського про те, що має бажання при розгляді адміністративної справи скористатися юридичною допомогою адвоката.

Але, така цілком законна інформація не подіяла позитивно на сержанта поліції ОСОБА_3 і він сказав позивачу, що він «дуже розумна людина», а він являється спеціалістом дуже високого рівня, бо вже має вищу юридичну освіту і тому такі елементарні справи про адміністративні правопорушення для нього не являються проблемою, адже він, крім того, є спеціально навченою людиною - поліцейським № 4 (Четвертої) Роти Батальону патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Краматорську та у місті Слов`янську Департаменту патрульної поліції Головного Управління Національної поліції України в Донецькій області, а отже, може самостійно приймати рішення відносно нього по адміністративній справі і тому, ОСОБА_3 , вирішив самостійно за нього, що адвокат ОСОБА_1 зовсім не потрібен.

Таким чином, сержант поліції ОСОБА_3 негайно прийняв Рішення по адміністративній справі, так би мовити, «на місці вчинення правопорушення», грубо порушуючи права позивача, згідно вимог ст. 268 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», позбавив його законного права на захист з боку адвоката

Копію вищевказаної Постанови позивач отримав на руки в той же день, коли її виніс поліцейський, тобто 22 лютого 2019 року.

ОСОБА_1 категорично не згоден з такою Постановою серії НК-№ 508465 від 22.02.2019 року по справі про адміністративне правопорушення, адже він, ОСОБА_1 , не порушував «Правила дорожнього руху» України.

У Постанові не вказано, хто керував транспортним засобом, яким конкретно транспортним засобом керував невідомий водій, кого ж визнано винним у вчиненні правопорушення, поліцейським ОСОБА_3 допущена помилка, адже не записано, на чию користь необхідно сплатити штраф, (відсутні слова «на користь держави Україна»), зовсім відсутні реквізити сплати штрафу, не встановлені та не вказані можливі свідки (очевидці) та потерпілі конкретного правопорушення, а якщо воно виявлене поліцейським, то свідки (очевидці), потерпілі письмово не опитані, бо сержант поліції ОСОБА_3 полінувався виконати свої функціональні обов`язки об`єктивно, швидко у повному обсязі та якісно, тобто, ним навмисне грубо порушено вимоги ст. 36, ст. 280 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», відсутній підпис позивача у Постанові про те, що він ознайомлений зі своїми правами, передбаченими ст. 268 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення».

Також, ОСОБА_1 , не був ознайомлений під підпис із вимогами ст. 63 Конституції України, тобто з його правами, що неприпустимо при написанні посадовою особою Постанови в справі про адміністративне правопорушення, адже це суперечить вимогам Розділу під № 3, та Розділу № 4 «Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення» Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що зафіксовані не в автоматичному режимі», зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України «10» листопада 2015 року за номером № 1408/27853.

Тобто, ОСОБА_1 , вважає, що відсутні будь-які, законним чином зібрані та належним чином законно оформлені, докази вчинення ним правопорушення.

Відповідачем суду наданий письмовий відзив на позов, який обґрунтований наступним. 22.02.2019 року в м. Слов`янську приблизно о 12 год. 50 хв. по вул. Привокзальна площа 40 водій, керуючи транспортним засобом ЗАЗ-DAEWOO-LANOS номерний знак НОМЕР_1 здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.38 (місце для стоянки) з додатковою табличкою 7.17 (інваліди) та позначено дорожньою розміткою 1.30, чим порушив п.п. 8.4 г ПДР України.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме, порушення вимог п. 8.4 г ПДР України, відповідальність за яке передбачене ч.5 ст.122 КУпАП було прийнято рішення винести постанову у справі про адміністративне правопорушення, щодо позивача.

Відповідно статті 279 КУпАП, розгляд справи почався з представлення інспектора, інспектор оголосив, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснив особі, що брала участь у розгляді справи, її права і обов`язки: ст.ст. 268, 287-289, 307, 308 КУпАП, ст. 63 Конституції України.

Відповідно статті 278 КупАП та п. 5 Розділу III Наказу № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор з`ясував питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи. Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП Органи Національної поліції уповноважені розглядати справи за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 122 КУпАП.

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення. Згідно з ч .2 ст. 258 КУпАП Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. Відповідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 КУпАП, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі.

3)чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; Розгляд справи відбувався у присутності позивача.

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Ніяких клопотань позивач не заявляв.

Згідно зі ст. 285 КУпАП гр. ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом Постанови та вручено копію постанови.

Позивач в своєму позові оспорює факт законності, винесеної на нього постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При винесенні постанови поліцейський керувався Конституцією України, Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIIІ, Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП), та Наказом № 1395 від 07.11.2015 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі».

Відповідно п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580 - VII, поліцейський уповноважений здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, п. 8 ч. 1 ст. 23 цього Закону встановлює, що поліцейський, у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до п. 8.4 г ПДР України, інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила.

Табличка 7.17 «Інваліди» означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід».

Дорожня розмітка 1.30 позначає місця стоянки транспортних засобів, які перевозять інвалідів чи на яких установлено розпізнавальний знак «Інвалід».

Факт вчиненого адміністративного правопорушення було зафіксовано на камеру поліцейського, яка відповідно до ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію» була закріплена на форменому одязі поліцейського.

Згідно із ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах відеотехніку а також використовувати таку інформацію.

Позивач також в своїй позовній заяві зазначає, що він не зміг скористатись своїм правам на захист.

Такі твердження позивача спростовуються відеозаписом з камери поліцейського, якою було зафіксовано, момент роз`яснення прав та обов`язків позивачу та відмова позивача скористатися своїми правами.

Позивач в позові також зазначає, що в постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 508465 не вказана юридична адреса Батальйону.

В ст. 283 КУпАП встановлені відомості, які повинні міститись в постанові по справі про адміністративне правопорушення. В зазначеній статті відсутня вимога, щодо відображення юридичної адреси органу, який приймає рішення по справі. Але міститься чітка вимога, щодо зазначення найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, що і було відображено в Постанові.

Під час складання постанови поліцейський оцінив докази вчинення адміністративного правопорушення позивачем за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалось на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, в задоволенні позовних вимог просить відмовити.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає.

Представник позивача, адвокат Прокопцев С.В. на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав, зазначених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засідання проти задоволення позову заперечував, надав пояснення, аналогічні обґрунтуванню письмового відзиву на позов. Додатково пояснив, що під час складання оскаржуваної постанови йому допомагав ОСОБА_4 .

Представник третьої особи Департаменту патрульної поліції, Семібратова Д.О., що діє на підставі довіреності від 08.01.2019 року № 226/41/3/01-2019, в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, наполягала на тому, що поліцейський при складанні оскаржуваної постанови діяв правомірно.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 надав показання, що він є поліцейським роти № 4 Батальйону патрульної поліції в м. Краматорську та Слов`янську, був присутнім при вчиненні ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. В його присутності на позивача був накладений штраф за зупинку у не встановленому місці в зоні дії дорожнього знаку «Інваліди» на площі Вокзальній у м. Слов`янську біля супермаркету. ОСОБА_5 зупинився на дорожній розмітці безпосередньо під знаком. Права та обов`язки ОСОБА_1 роз`яснював він. Справу про адміністративне правопорушення розглядав ОСОБА_6 .

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та показання свідка, дослідивши наявні у справі докази, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 22.02.2019 року за адресою: м. Слов`янськ, вул.. Привокзальна Площа, 40 поліцейським роти 4 БПП в Краматорську та Слов`янську УПП в Донецькій області винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 508465, якою на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення в розмірі 1700,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП, а саме за те, що 22.02.2019 року о 12 год. 30 хв. ОСОБА_1 , керуючи транспорти засобом «ЗАЗ Део Ланос», державний номерний знак НОМЕР_1 , у м. Слов`янську. по вул. Привокзальна Площа, 40, здійснив зупинку на місці, яке позначено дорожнім знаком 5.33 (місце для стоянки) з додатковою табличкою 7.17 (інваліди) та позначено дорожньою розміткою 1.30. чим порушив п. 8.4 г ПДР України.

Адміністративним правопорушенням за ч. 5 ст. 122 КУпАП визнається зупинка чи стоянка транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю».

Санкція даної статті передбачає накладення штрафу від шістдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Проте всупереч вимогам ч. 2 ст. 77 КАС України відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження факту скоєння даного адміністративного правопорушення.

Як видно з дослідженого в судовому засіданні диску з боді-камери поліцейського, на відеозапису зафіксовано, що поліцейський наполягає на тому, що ОСОБА_1 порушив ПДР України, проте, самого факту порушення не зафіксовано. Крім того, як видно з даного диску, розгляд справи про адміністративне правопорушення фактично проводилося не відповідачем ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 .

Суду не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження тієї обставини, що особа, яка склала оскаржувану постанову та притягнула позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідач ОСОБА_3 - проводила розгляд справи про адміністративне правопорушення. На відеозапису зафіксовано, що з ОСОБА_1 спілкується інша особа, якою є ОСОБА_4 , що він будучи допитаним в якості свідка не заперечував. Саме ОСОБА_4 , а не відповідач ОСОБА_3 оголошує позивачу про накладене на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700,00 грн. При цьому їх спілкування має характер залякування ОСОБА_1 .

Показання ОСОБА_4 , допитаного в якості свідка під час розгляду даної адміністративної справи щодо того, що ОСОБА_5 порушив ПДР України, оскільки зупинився в забороненому місці, суд не може вважати належним та допустимим доказом на підтвердження провини позивача у вчиненні даного адміністративного правопорушення, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, саме ОСОБА_4 фактично здійснював розгляд справи та вирішував питання про накладення на позивача стягнення в розмірі 1700,00 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України - органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 6. Закону України «Про Національну поліцію» поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації (ст. 7 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Підсумовуючи вищевикладене, приймаючи до уваги, що відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів на підтвердження тієї обставини, що мало місце адміністративне правопорушення та що саме позивач винен у його вчиненні, суд доходить до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 5, 19-21, 72-76, 242, 244, 245, 286 КАС України, ст.ст. 122, 247, 251, 279, 280, 283-284 КУпАП, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського роти № 4 Батальйону патрульної поліції Управління патрульної поліції у місті Краматорську та у місті Слов`янську Департаменту патрульної поліції Головного Управління Національної поліції України в Донецькій області сержанта поліції Алексанян Давида Андрійовича, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії НК № 508465 від 22.02.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 10 днів з дня складення в повному обсязі до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І О.Сидоренко