Справа № 420/1634/19
Суддя: Білостоцький О. В.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1634/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 травня 2019 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Білостоцького О.В.

При секретарі: Музика І.О.

За участю сторін:

Представника позивача: Прущак В. Є.

Представників відповідача: Мунтян Є.О., Тарановського Р. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Міжнародного гуманітарного університету до головного управління ДФС в Одеській області про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Міжнародного гуманітарного університету (далі МГУ) до головного управління ДФС (Державної фіскальної служби) в Одеській області, в якому позивач просить суд: визнати протиправними дії відповідача щодо нарахування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН); скасувати податкове повідомлення-рішення головного управління ДФС в Одеській області № від 29.01.2019 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що застосування до нього штрафних санкцій за порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних є неправомірним та незаконним, оскільки ним було вжито всіх заходів для своєчасного подання та реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується наданими до суду доказами. З огляду на зазначене, враховуючи відсутність у діях Міжнародного гуманітарного університету ознак протиправності, позивач вважає, що у відповідача не було законодавчих підстав для винесення спірного податкове повідомлення-рішення, а отже воно є незаконним та підлягає скасуванню.

Ухвалою суду від 25.03.2019 року позовну заяву Міжнародного гуманітарного університету до головного управління ДФС в Одеській області було прийнято до розгляду, у справі було відкрито загальне позовне провадження та призначене підготовче судове засідання.

25.04.2019 року та 24.05.2019 року у справі були проведені підготовчі судові засідання, в яких представниками позивача та відповідача були надали пояснення, відзив на адміністративний позов (а.с. 53-54), відповідь на відзив (а.с. 74-77) та додаткові письмові докази (а.с. 55-66).

Ухвалою суду від 24.05.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та за згодою сторін призначено справу до судового розгляду по суті в той самий день.

У судовому засіданні 24.05.2019 року представник позивача підтримала позовні вимоги Міжнародного гуманітарного університету в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представники головного управління ДФС в Одеській області проти задоволення позовних вимог Міжнародного гуманітарного університету заперечували з підстав, викладених у відзиві на адміністративний позов (а.с. 53-54) та зазначили, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення прийнято відповідачем правомірно на підставі акта перевірки, яким встановлено порушення позивачем термінів реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Судом у справі встановлено наступне.

20.11.2018 року головним державним ревізором-інспектором відділу камеральних перевірок податкової звітності м. Одеси управління податків і зборів з юридичних осіб головного управлінням ДФС в Одеській області Вишневською О.М. було проведено перевірку своєчасності реєстрації Міжнародним гуманітарним університетом податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, дата виписки яких припадає на 2017-2018 роки.

За результатами вказаної перевірки відповідачем було складено акт від 20.11.2018 року №40125/15-32-12-10/26249278 (а.с.65-66), у висновках якого зазначено про порушення позивачем граничних строків реєстрації зведених податкових накладних в ЄРПН, а саме: податкова накладна №20 від 31.01.2017 року на суму податку на додану вартість у розмірі 21 211,16 грн. зареєстрована 20.02.2017 року (кількість днів затримки 5); податкова накладна №21 від 30.04.2017 року на суму ПДВ 4,4 грн. - 19.05.2017 року (кількість днів затримки 4); податкова накладна №22 від 31.05.2017 року на суму ПДВ 4 553,98 грн. зареєстрована 16.06.2017 року (кількість днів затримки 1); податкова накладна №24 від 31.10.2017 року на суму ПДВ 16 320, 48 грн. - 16.11.2017 року (кількість днів затримки 1); податкова накладна №21 від 28.02.2018 року на суму ПДВ 948 089,76 грн. зареєстрована 19.03.2018 року (кількість днів затримки 4); податкова накладна №22 від 30.03.2018 року на суму ПДВ 14 904,36 грн. - 16.04.2018 року (кількість днів затримки 1); податкова накладна №22 від 30.04.2018 року на суму ПДВ 304 427,64 грн. зареєстрована 18.05.2018 року (кількість днів затримки 3); податкова накладна №21 від 30.06.2018 року на суму ПДВ 547 761,33 грн. - 17.07.2018 року (кількість днів затримки 2); податкова накладна №23 від 31.07.2018 року на суму ПДВ 761 287,27 грн. зареєстрована 16.09.2018 року (кількість днів затримки 1).

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом було прийнято податкове повідомлення-рішення № від 29.01.2019 року, яким до позивача було застосовано штраф у сумі 261 856, 05 грн. у розмірі 10% від загальної суми податку на додану вартість, на яку були зареєстровані із запізненням зведені податкові накладні (а.с. 8).

Не погоджуючись із вищезазначеним податковим повідомлення-рішення та діями відповідача, вважаючи їх протиправними та необґрунтованими, Міжнародний гуманітарний університет звернувся до суду із даним адміністративним позовом.

Дослідивши адміністративний позов МГУ, відзив головного управління ДФС в Одеській області та інші письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування та повернення в разі переплати, права та обов`язки платників податків, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства встановлені Податковим кодексом України (надалі - ПК України).

Відповідно до пункту 75.1 ст.75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Судом встановлено, що публічно правовий спір в даній адміністративній справі між сторонами виник з тих підстав, що позивач, оспорюючи обґрунтованість податкового повідомлення-рішення № від 29.01.2019 року, винесеного на підставі висновків акту камеральної перевірки №40125/15-32-12-10/26249278 від 20.11.2018 року про порушення позивачем граничних строків реєстрації зведених податкових, посилається на своєчасне надіслання Міжнародним гуманітарним університетом спірних накладних на реєстрацію в Єдиний реєстр податкових накладних, та зазначає про відсутність вини платника податку. Відповідач же у свою чергу, в обґрунтування правомірності винесеного ним податкового повідомлення рішення, посилається на проведення реєстрації зазначених податкових накладних з порушенням строків, визначених Податковим кодексом України, що вбачається із квитанцій про їх реєстрацію. При цьому головне управління ДФС в Одеській області зазначає, що в адміністративному судочинстві при вирішенні податкових спорів судом не повинно застосовуватись та братись до уваги таке поняття як «вина платника податків», а тому незалежно від причин несвоєчасності реєстрації податкових накладних, застосування до позивача штрафу є правомірним.

Судом також встановлено, що податкові накладні №24 від 31.10.2017 року, №21 від 28.02.2018 року, №22 від 30.03.2018 року, №22 від 30.04.2018 року, №21 від 30.06.2018 року, №23 від 31.07.2018 року були відправлені позивачем до Єдиного реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН) та доставлені до Державної фіскальної служби України в межах встановленого законом строку, а саме на 15 день від дати їх складання, відповідно: 15.11.2018 року о 14:18 годин, 15.03.2018 року о 19:34 годин, 15.04.2018 року о 17.26 годин, 15.05.2018 року о 10:21 годин, 15.07.2018 року о 19:43 годин, 15.08.2018 року о 19:28 годин. Зазначені обставини підтверджуються наданими до суду електронними квитанціями з комп`ютерної програми (а.с. 13-15, 17-19, 22-24, 27-29, 32-34, 37-39).

Разом з тим, як вбачається з квитанцій про реєстрацію податкових накладних/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, наданих до суду відповідачем, реєстрація податкових накладних, надісланих позивачем, з незалежних від МГУ причин, була здійсненна в інші дати, зокрема, податкова накладна №20 від 31.01.2017 року була зареєстрована лише 20.02.2017 року; податкова накладна №21 від 30.04.2017 року - 19.05.2017 року; податкова накладна №22 від 31.05.2017 року - 16.06.2017 року; податкова накладна №24 від 31.10.2017 року - 16.11.2017 року; податкова накладна №21 від 28.02.2018 року - 19.03.2018 року; податкова накладна №22 від 31.03.2018 року - 16.04.2018 року; податкова накладна №22 від 30.04.2018 року - 18.05.2018 року; податкова накладна №21 від 30.06.2018 року - 17.07.2018 року ; податкова накладна №23 від 31.07.2018 року - 16.09.2018 року (а.с. 55-64).

Суд при вирішенні спору з цього приводу зазначає наступне.

Згідно з пп. 14.1.60 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) Єдиний реєстр податкових накладних - це реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами.

Відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до пункту 201.4 статті 201 ПК України платники податку в разі здійснення постачання товарів/послуг протягом періоду, за який складається така податкова накладна, постачання яких має безперервний або ритмічний характер можуть складати не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведені податкові накладні на кожного платника податку, з яким постачання мають такий характер протягом періоду, за який складається така податкова накладна, з урахуванням усього обсягу постачання товарів/послуг відповідному платнику протягом такого місяця.

При цьому ритмічним характером постачання вважається постачання товарів/послуг одному покупцю два та більше разів на місяць.

Згідно пункту 201.7 статті 201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до пункту 2, 3 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 року №1246 (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) операційний день це частина дня, протягом якої здійснюються прийняття від платників податку податкових накладних та/або розрахунків коригування та реєстрація або зупинення реєстрації.

Операційний день триває з 0 до 23-ї години.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені (пункт 201.10 статті 201 ПК України).

Відповідно до пункту 120-1.1 статті 120-1 Податкового кодексу України порушення платниками податку на додану вартість граничних термінів реєстрації податкових накладних, що підлягають наданню покупцям - платникам податку на додану вартість, та розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, встановлених статтею 201 цього Кодексу, тягнуть за собою накладення на платників податку на додану вартість, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі: 10 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації до 15 календарних днів; 20 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 16 до 30 календарних днів; 30 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації від 31 до 60 календарних днів; 40 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення терміну реєстрації на 61 і більше календарних днів.

В той же час, пунктом 120-1.2 статті 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що відсутність з вини платника реєстрації податкової накладної, що підлягає наданню покупцю-платнику податку на додану вартість, та розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом 180 календарних днів з дати їх складання тягне за собою накладення на платників податку, на яких відповідно до вимог статей 192 та 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі 50 відсотків від суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податковій накладній/розрахунку коригування.

Аналіз зазначених норм дає підстави вважати, що законодавець передбачив можливість застосування до платника наслідків несвоєчасної реєстрації податкової накладної, передбачених статтею 120-1 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), лише за наявності його вини.

Вказану правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 30.01.2018 року по справі №815/2745/17, від 30.01.2018 року по справі №816/390/17, від 28.08.2018 року по справі №806/1965/16.

При цьому суд зазначає, що податковим порушенням є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених Податковим кодексом України та іншим законодавством, контроль за дотримання якого покладено на контролюючі органи. Відсутність вини платника податків, як необхідної складової податкового правопорушення, обумовлює протиправність застосування штрафних (фінансових) санкцій.

Наведене тлумачення відповідає і практиці застосування норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) Європейським судом з прав людини.

Так, частиною другою статті 6 Конвенції визначено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно із законом.

Європейським судом з прав людини у рішенні від 23 липня 2002 року "Справа "Компанія "Вестберґатаксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" зазначено, що загальний характер правових норм, які регулюють питання податкових штрафів, та мета стягнення, яке має водночас і запобіжний, і каральний характер, з достатньою очевидністю вказують на те, що для цілей статті 6 Конвенції заявники обвинувачувалися в кримінальному правопорушенні.

Отже у справі "Компанія "Вестберґатаксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" було застосовано третій критерій тесту Енгеля для визначення випадків, коли йдеться про кримінальне обвинувачення, у розумінні Конвенції, а саме - критерій правових наслідків для адресата.

Таким чином Європейський суд з прав людини розцінює податкові правопорушення, як різновид кримінального обвинувачення для цілей застосування Конвенції.

Передбачені статтею 120-1 Податкового кодексу України штрафи, за своєю тяжкістю та каральним характером, цілком відповідають санкціям притаманним для застосування за кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для застосування частин другої статті 6 Конвенції, яка, у свою чергу, унеможливлює притягнення до відповідальності особи за відсутності вини.

З огляду на вищезазначене суд при розгляді адміністративної справи №420/1634/19 враховує те, що позивачем було вчинено всіх необхідних дії відповідно до податкового законодавства для реєстрації податкових накладних у встановлений законодавством термін, а тому суд доходить висновку про відсутність вини платника податку щодо їх несвоєчасної реєстрації. З цих підстав суд вважає, що контролюючим органом було необґрунтовано застосовано до позивача штраф оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням № від 29.01.2019 року.

При цьому суд не приймає до уваги посилання представника відповідача на те, що з документів, наданих позивачем до суду, неможливо ідентифікувати податкові накладі, які своєчасно подавались ним на реєстрацію, оскільки зазначене твердження суперечить фактичним обставинам справи. Так, у наданих представником Міжнародного гуманітарного університету електронних квитанціях відображено перелік податкових накладних (їх дата та номер) відповідного календарного періоду, реквізити яких відображені та співпадають з переліком таких накладних, зазначеним у зведених ПН, поданих позивачем на реєстрацію. Крім того з цих квитанцій вбачається дата та час їх подання, орган до якого вони направлялись на реєстрацію (Державна фіскальна служба України), та вони скріплені електронно-цифровим підписом головного бухгалтера Міжнародного гуманітарного університету.

Суд також не вважає обґрунтованим та достатнім для відмови позивачу у задоволенні позову твердження представника головного управління ДФС в Одеській області про ненадання МГУ електронних квитанцій про своєчасне надіслання всіх зведених ПН на реєстрацію, оскільки встановлені у судовому засіданні обставини свідчать про те, що розмір податку на додану вартість, з якого розраховувались відповідачем штрафні санкції за несвоєчасну реєстрацію податкових накладних, був встановлений відповідачем невірно, а тому сума штрафу Міжнародному гуманітарному університету була визначена необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі вищезазначеного суд зазначає, що головним управлінням ДФС в Одеській області не було доведено обґрунтованості та правомірності податкового повідомлення-рішення № від 29.01.2019 року, а тому позовні вимоги позивача в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Разом з тим позовні вимоги позивача про визнання незаконними дій головного управління ДФС в Одеській області щодо нарахування штрафних санкцій за порушення термінів реєстрації податкових накладних в ЄРПН спірним повідомленням рішенням задоволенню не підлягають, оскільки належним та достатнім способом захисту прав та інтересів позивача при вирішенні адміністративної справи №420/1634/19 буде визнання протиправним та скасування саме спірного рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі. При цьому під ефективним засобом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення №136 від 19.03.2019 року про сплату судового збору у сумі 3 927,85 грн.

Враховуючи наявність підстав для задоволення позовної заяви Міжнародного гуманітарного університету, суд вважає необхідним стягнути на його користь суму сплаченого ним судового збору з бюджетних асигнувань головного управління ДФС в Одеській області.

Керуючись вимогами ст.ст. 2, 6-11, 77, 192-194, 205, 241-246, 251, 255, 257, 258, 262, 283, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ :

Адміністративний позов Міжнародного гуманітарного університету (65009, м. Одеса, Фонтанська дорога, 14) до головного управління ДФС в Одеській області (65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправними дій та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати повідомлення-рішення головного управління ДФС в Одеській області від 29.01.2019 року №.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з головного управління ДФС в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Міжнародного гуманітарного університету суму сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 3 927,85 грн.

Рішення суду може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені статтями 293, 295 та п.п.15.5 п.15 ч.1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний суддею 03 червня 2019 року.

Суддя О.В. Білостоцький

.