Справа № 285/3728/18
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 року м. Житомир

справа № 285/3728/18

категорія 102010000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації", про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з позовом в якому просить:

- визнати неправомірними дії управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області щодо відмови видати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру від 14.02.1992;

- зобов"язати управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області видати дублікат свідоцтва про право власності на житло від 14.02.1992 на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що вирішив укласти договір довічного утримання, однак виявилося, що у нього відсутній правовстановлюючий документ на його житло.

З метою отримання дублікату свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , звернувся із відповідною заявою до Комунального підприємства "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації", однак у листі від 05.09.2018 йому запропоновано звернутися до органу місцевого самоврядування. Тому, 13.09.2018 позивач звернувся до управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради, отримав відповідь, що у відповідача відсутні відомості про видачу йому зазначеного свідоцтва, тому підстав для видачі дубліката свідоцтва про право власності на квартиру немає. У зв"язку з чим у видачі дубліката свідоцтва про право власності було відмовлено.

Вважаючи оскаржувані дії відповідача протиправними, необґрунтованими та такими, що порушують його права та законні інтереси, позивач звернувся до суду з позовом.

Відповідно до ухвали Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 12.10.2018 відкрито провадження у адміністративній справі за вказаним позовом.

22 січня 2019 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області на підставі статей 20, 29 Кодексу адміністративного судочинства України, винесено ухвалу про передачу справи на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

За результатами автоматизованого розподілу судової справи між суддями Житомирського окружного адміністративного суду, визначено головуючим суддею по справі Горовенко А.В.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 адміністративну справу №285/3728/18 прийнято до провадження та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 15.03.2019 за правилами спрощеного позовного провадження.

Згідно з ухвалою суду від 15.03.2019 визнано обов"язковою явку в судове засідання представника відповідача та зобов"язано відповідача надати додаткові докази по справі, розгляд справи відкладено на 11.04.2019.

Відповідно до протокольної ухвали суду від 11.04.2019 в судовому засіданні оголошена перерва до 10.05.2019, у зв"язку з витребуванням у відповідача додаткових доказів по справі.

Згідно з ухвалою суду від 10.05.2019 визнано обов"язковою явку в судове засідання представника третьої особи та зобов"язано Комунальне підприємство "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації", архівний сектор Новоград-Волинської міської ради Житомирської області та Об"єднання співвласників багатоквартирних будинків "ЖБК-№1" надати суду інформацію на підтвердження видачі/наявності свідоцтва про право власності на житло, яке належить позивачу (а.с.121-122

Представник позивача в судовому засіданні, 24.05.2019, позов підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково зазначала, що за відсутності свідоцтва про право власності на квартиру позивач, позбавлений можливості реалізувати своє право на укладення договору довічного утримання для забезпечення належного рівня життя та можливості бути доглянутим у похилому віці.

Представник відповідача в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечувала у повному обсязі, з підстав викладених у письмовій заяві від 15.03.2019 (вх.№5582/19). В обґрунтування зазначала, що управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області не вправі видати дублікат свідоцтва про право власності від 14.02.1992 на квартиру АДРЕСА_1 , адже відповідачем видаються дублікати свідоцтв лише на свідоцтва, які першочергово видані зазначеним управлінням. В архівних документах відділу комунального майна управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради відсутні відомості про видачу свідоцтва на вищевказану квартиру.

Окрім того зауважує, що відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності державним реєстратором Нагель О.С. 25.07.2018 вже зареєстровано право власності вказану квартиру за позивачем.

Також зазначає, що відповідно до вимог норм чинного законодавства, у разі втрати або зіпсування свідоцтва про право власності на житло за письмовою заявою власників (співвласників) дублікат видається лише тим суб"єктом, який видав такий документ. Оскільки відповідачем не видавалося свідоцтво на право власності на квартиру позивача, тому підстав для видачі дубліката у відповідача немає.

Представник третьої особи в судовому засіданні, заперечив проти позову, письмових пояснень по суті позовних вимог суду не надав.

В обґрунтування зазначив, що до 01.01.2013 до повноважень органів місцевого самоврядування належали функції по видачі свідоцтв про право власності на об"єкт нерухомого майна, а також їх дублікату. З 01.01.2013 Комунальне підприємство "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" не виконує функції по реєстрації прав власності на об"єкти нерухомого майна, органами місцевого самоврядування не виконуються функції, щодо видачі свідоцтва про право власності на об"єкт нерухомого майна.

В ході судового розгляду справи 24.05.2019, судом оголошено зміст позовної заяви, заслухано пояснення представників учасників справи, досліджено письмові докази, долучені до матеріалів справи та поставлено на обговорення питання про можливість переходу суду у письмове провадження для подальшого розгляду справи.

Представники учасників справи не заперечували проти переходу суду у письмове провадження для подальшого розгляду справи.

Суд, заслухавши думку учасників справи, відповідно до протокольної ухвали, на місці ухвалив перейти до розгляду справи у порядку письмового провадження.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складене у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.07.2018 №132334382 за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.73).

На звернення позивача до Комунального підприємства "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації", ОСОБА_1 повідомлено, що з 01.01.2013 до повноважень органів місцевого самоврядування належать функції по видачі свідоцтв про право власності на об"єкти нерухомого майна, а також їх дублікату. Відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень" з 01.01.2013 Комунальне підприємство "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" не виконує функції по реєстрації прав власності на об"єкти нерухомого майна, а органи місцевого самоврядування по видачі свідоцтв про право власності на об"єкти нерухомого майна (в тому числі дублікатів), а тому видати дублікат свідоцтва про право власності від 14.02.1992 на квартиру АДРЕСА_1 , бюро не може (а.с.13).

13 вересня 2018 року позивач звернувся до міського голови Новоград-Волинської міської ради із відповідною заявою, в якій просить у зв"язку із втратою свідоцтва про право власності на квартиру видати дублікат свідоцтва на право власності на ім"я ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.118).

Листом від 20.09.2018 №01/1047 виконавчий комітет Новоград-Волинської міської ради Житомирської області повідомив позивачу, що за загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа лише суб"єкт, який видав такий документ (правонаступник) може видати його дублікат. Дублікат документу повинен містити ті ж відомості, що й оригінал документа. Враховуючи те, що в архівних документах відділу комунального майна управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності міської ради відсутні відомості про видачу свідоцтва на право власності на зазначену квартиру, видати його дублікат немає можливості (а.с. 12).

Вважаючи відмову відповідача у видачі дубліката свідоцтва про право власності на житло неправомірною, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для відмови у видачі позивачу дублікату свідоцтва про право власності на квартиру стало те, що видача відповідного дублікату можлива лише суб"єктом, що видав такий документ.

З метою встановлення суб"єкта, який видав ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_1 , судом відповідно до ухвали від 10.05.2019 було витребувано від Комунального підприємства "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації", архівного сектору Новоград-Волинської міської ради Житомирської області та Об"єднання співвласників багатоквартирних будинків "ЖБК- №1" інформацію на підтвердження видачі/наявності свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

На виконання вимог ухвали суду від 10.05.2019 комітетом Новоград-Волинської міської ради надіслано до суду лист від 22.05.2019 №28 в якому повідомлено, що інформації про видачу/наявність свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.02.1992 на ім"я ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 не виявлено (а.с.129).

24 травня 2019 року до суд надійшов лист за вх.№12692/19, в якому зазначено, що Комунальне підприємство "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" підтверджує наявність свідоцтва про право власності на квартиру від 14.02.1992, в житловому будинку АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_1 Підставою наявності зазначеного свідоцтва про право власності на квартиру є реєстрація прав власності, яка була проведена 18.03.1992 в реєстровій книзі 42, зареєстровий №6510/12, а підставою виготовлення була довідка (справка) будинкоуправління житлово-будівельного кооперативу №1 від 18.02.1992 №314 (а.с.135).

Також суд зазначає, що після судового засідання, яке було призначене на 24.05.2019 о 10:00 год, на електронну адресу суду 24.05.2019 близько 11:30 год від Об"єднання співвласників багатоквартирних будинків "ЖБК- 1" надійшов лист за вх.№12664/19, в якому повідомлено, що ОСОБА_1 дійсно зареєстрований в АДРЕСА_1 . Інформацією на підтвердження видачі/наявності свідоцтва про власності на житло, виданого 14.02.1992, Об"єднання співвласників багатоквартирних будинків "ЖБК- 1" не володіє (а.с.142-143).

Відповідно до статті 15 Закону України «Про власність» (в редакції, чинній станом на 14.02.1992) член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно.

Наймач жилого приміщення в будинку державного чи громадського житлового фонду та члени його сім`ї мають право придбати у власність відповідну квартиру або будинок шляхом їх викупу або на інших підставах, передбачених законодавством України.

Відповідно до копії Списку розподілу квартир кооперативного будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , як член кооперативу отримав двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 69-71).

Згідно з довідкою від 25 лютого 1992 року №314, виданою Управлінням житлово-будівельного кооперативу №1, позивачем у повному розмірі сплачено внесок за квартиру по квартирі АДРЕСА_1 . Довідка видана для подання в інвентарбюро для оформлення права власності (а.с.72).

Відповідно до долученої до позовної заяви копії вирізки з місцевого друкованого періодичного видання "Звягель", в розділі "Загублено" розміщено оголошення такого змісту: "Свідоцтво про право власності на ім"я ОСОБА_1 на кв. АДРЕСА_1 , вважати недійсним" (а.с.9).

Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 331 Цивільного кодексу України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №1952-IV (в редакції чинній, на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно з ч.2 та ч.3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно на їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов:

1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення;

2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Матеріали справи свідчать, що інформація про свідоцтво про право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , виданого 14.02.1992, міститься у реєстраційні книзі 42 за номером 6510/12, яка знаходиться у віданні Комунального підприємства "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" (а.с.135).

Окрім того, відповідно до довідки №1403 від 17.07.2018, виданої Комунальним підприємством "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" Шнірелю А.А. зазначено, що згідно з матеріалів архіву Комунального підприємства "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі "Свідоцтва про право власності" від 14.02.1992 (а.с.14).

Суд зазначає, що у листі Державної реєстраційної служби України від 15.01.2013 №12-6-15-13 "Щодо видачі дублікатів втрачених або зіпсованих документів", роз"яснено, що чітке визначення терміна "дублікат" в чинному законодавстві відсутнє, проте з практики застосування термінів, слів та словосполучень у юриспруденції дублікатом є другий примірник документа, що має таку саму юридичну силу, як і оригінал. Тобто дублікат документа повинен містити ті ж відомості, що й оригінал документа. Фактично видача дубліката полягає у відтворенні тексту документа, дублікат якого видається, що спрямоване на відновлення такого документа у випадку неможливості використання останнього з певних причин.

За загальним правилом, у разі втрати або зіпсування документа лише суб`єкт, що видавав такий документ, може видати його дублікат. При цьому втрата чинності нормативно-правовим актом, на підставі якого відповідний суб`єкт видавав документ, не є підставою для відмови у видачі дубліката документа. Єдиною підставою, за наявності якої видача дубліката документа не може бути здійснена суб`єктом, який видав такий документ, є ліквідація (припинення діяльності) такого суб`єкта. У такому випадку видача дубліката документа здійснюється правонаступником відповідного суб`єкта або архівною установою (якщо передбачається передача документів до архіву).

Відповідно до п.2 рішення виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради народних депутатів Житомирської області від 13.02.1992 №43 саме на міське бюро технічної інвентаризації було покладено обов"язокпо видачі свідоцтв про право власності на квартири згідно з поданими довідками ЖБК (а.с.130).

Окрім того у листі №428 від 22.05.2019 Комунальне підприємство "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" на запит суду підтвердило наявність свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_1 від 14.02.1992 в житловому будинку АДРЕСА_1 на ім"я ОСОБА_1 . Підставою наявності даного свідоцтва про право власності на квартиру є реєстрація прав власності, яка була проведена 018.03.1992 в реєстровій книзі 42 за реєстровим №6510/12, а підставою виготовлення була довідка (справка) будинкоуправління житлово-будівельного кооперативу №1 від 18.02.1992 №314 (а.с.135).

Згідно з ч.2 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Разом з тим, суд наголошує, що позивач просить визнати протиправними дії управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області щодо відмови позивачу у видачі дублікату свідоцтва про право власності на квартиру та зобов"язати його видати такий дублікат, що свідчить про те, що позивачем не вірно обрано спосіб захисту порушеного права.

З огляду на викладене та зважаючи на інформацію, викладену в листі виконавчого комітету Новоград-Волинської міської ради від 22.05.2019 №28 про відсутність інформації про видачу/наявність свідоцтва про право власності на житло, виданого 14.02.1992 на ім"я ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 в архівосховищі Новоград-Волинської міської ради Житомирської області, тому суд не вбачає правових підстав зобов"язати управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області видати позивачу дублікат свідоцтва на про право власності на об"єкт нерухомого майна.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України визначено право на судовий захист і передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст.5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З наведеного випливає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Суд зазначає, що при зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.5 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до управління житлово-комунального господарства, енергозбереження та комунальної власності Новоград-Волинської міської ради Житомирської області (вул.Шевченко, буд.16, Новоград-Волинський, Житомирська область, 11700, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Комунальне підприємство "Новоград-Волинське міжміське бюро технічної інвентаризації" (вул.Соборності, буд.13/1, м.Новоград-Волинський, Житомирська область, 11700, ), про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Житомирський окружний адміністративний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.В. Горовенко

Рішення складено у повному обсязі 27 травня 2019 року.