Справа № 1340/3555/18
Суддя: Довгополов Олександр Михайлович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/379/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Довгополова О.М.,

суддів Гудима Л.Я., Святецького В.В.,

з участю секретаря судового засідання Сердюк О.Ю.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Іваненко О.В. ,

третьої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_4 до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_3 , про зобов`язання до вчинення дій, -

суддя (судді) в суді першої інстанції - Брильовський Р.М.,

час ухвалення рішення: 15:10:21,

місце ухвалення рішення - м. Львів,

дата складання повного тексту рішення: 19.11.2018 р.,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся в суд з адміністративним позовом до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - ОСОБА_3 , в якому просив суд зобов`язати відповідача видати дозвіл на тимчасове порушення благоустрою для встановлення риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3 ; стягнути з Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради 2500,00 грн витрат на правову допомогу.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року позов задоволено частково. Зобов`язано Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради видати ОСОБА_4 дозвіл на тимчасове порушення благоустрою для встановлення риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3 . Стягнуто з Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради за рахунок її бюджетних асигнувань 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп. сплаченого судового збору на користь ОСОБА_4 . В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Рішення мотивоване тим, що приймаючи рішення зобов`язати відповідача видати ОСОБА_4 дозвіл на тимчасове порушення благоустрою для встановлення риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3, суд першої інстанції врахував рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 р. у справі № 813/636/18, в якому вже було визнано протиправною відмову Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у наданні ОСОБА_4 дозволу на тимчасове порушення благоустрою при встановленні риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3. Тому, на думку суду першої інстанції, у цьому випадку вимога позивача зобов`язати відповідача видати дозвіл на тимчасове порушення благоустрою для встановлення риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3 може бути вказівкою на спосіб відновлення порушеного права.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій, з посиланням на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що подані позивачем документи не відповідають вимогам законодавства, а тому у районної адміністрації відсутні підстави для надання дозволу на порушення благоустрою території м. Львова для встановлення риштувань з метою проведення утеплення будинку.

Позивач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому покликається на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції та просить залишити його без змін.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на неї у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_4 звертався до Львівського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_3 , у якій просив суд: визнати протиправною відмову Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у наданні ОСОБА_4 дозволу на тимчасове порушення благоустрою при встановленні риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3; зобов`язати Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради видати ОСОБА_4 (ІПН НОМЕР_1 ) дозвіл на тимчасове порушення благоустрою для встановлення риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3; стягнути з Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради нанесену ОСОБА_4 такими неправомірними діями моральну шкоду в розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн та 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн витрат на правову допомогу.

21 травня 2018 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/636/18 позов ОСОБА_4 було задоволено частково. Визнано протиправною відмову Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у наданні ОСОБА_4 дозволу на тимчасове порушення благоустрою при встановленні риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зазначене рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року у справі № 813/636/18 в апеляційному порядку не було оскаржене та 7 липня 2018 року набрало законної сили.

18 червня 2018 року ОСОБА_4 з метою отримання дозволу на тимчасове порушення благоустрою шляхом встановлення риштувань для проведення робіт по утепленню східної частини стіни будинку АДРЕСА_3 , з врахування висновків, викладених у рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 21.05.2018 у справі № 813/636/18, скерував на адресу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради заяву про подання додаткових документів, зокрема: паспорта опорядження фасаду будинку АДРЕСА_3, погодженого управлінням архітектури ЛМР 15.09.2008; копію договору №01/2018 від 05.02.2018 р., укладеного між ОСОБА_4 та ТОВ «НОУДЛЕН» на виконання робіт з утеплення будинку; копію листа юридичного департаменту №2901-118 від 15.01.2018 р. про те, що відмова Залізничної РА ЛМР у наданні дозволу на здійснення робіт по утепленню фасаду будинку є неправомірною; копію рішення Львівського окружного адміністративного суду від 21 травня 2018 року в адміністративній справі № 813/636/18; договір № 48 про здійснення нагляду за відновленням об`єктів благоустрою та усунення пошкоджень цих об`єктів внаслідок виконання земляних та ремонтних робіт на території м. Львова, укладений між ОСОБА_4 та ЛКП «Шляхово-ремонтне підприємство Залізничного району».

Однак відповідь від Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у встановлений законом строк на адресу позивача не надійшла, у зв`язку з чим адвокат позивача ОСОБА_1 скерував адвокатський запит.

У відповідь на вказаний запит Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради скерувала на адресу ОСОБА_1 відповідь, викладену у листі № 32-3151 від 10.07.2018 р. та копію листа-відмови № 32-3150, в якому зазначено, що з огляду на те, що роботи з реконструкції будинку завершені у 2014 році, у відповідача відсутні підстави щодо надання дозволу на порушення благоустрою щодо встановлення риштувань для проведення робіт по утепленню східної частини стіни будинку АДРЕСА_3 . Додатково зазначено, що відповідь чи дії посадовців позивач має право оскаржити у встановленому законом порядку.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції і вважає його таким, що відповідає правильно застосованим нормам матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із того, що відповідно до абз. 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» територія - сукупність земельних ділянок, які використовуються для розміщення об`єктів благоустрою населених пунктів: парків, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, шляхів, площ, майданів, набережних, прибудинкових територій, пляжів, кладовищ, рекреаційних, оздоровчих, навчальних, спортивних, історико-культурних об`єктів, об`єктів промисловості, комунально-складських та інших об`єктів у межах населеного пункту.

Статтею 14 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що об`єкти благоустрою використовуються відповідно до їх функціонального призначення для забезпечення сприятливих умов життєдіяльності людини на засадах їх раціонального використання та охорони з урахуванням вимог правил благоустрою території населених пунктів, інших вимог, передбачених законодавством.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

Згідно з статтею 26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» порушення об`єктів благоустрою, пов`язане з виконанням суб`єктами господарювання земляних та ремонтних робіт, здійснюється на підставі дозволу на порушення об`єктів благоустрою виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - дозвіл), крім випадків, встановлених абзацами другим - четвертим частини першої цієї статті.

Статтею 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» встановлено, що відповідними органами місцевого самоврядування розробляються для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються Правила благоустрою території населеного пункту - нормативно-правовий акт, яким установлюється порядок благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою.

Рішенням Львівської міської ради від 21.04.2011 р. № 376 затверджені «Правила благоустрою міста Львова».

Відповідно до п. 14.1 дозвіл на тимчасове порушення благоустрою при виконанні робіт видає відповідна районна адміністрація на підставі письмової заяви за формою згідно з додатком 2 до цих Правил та основних матеріалів дозвільної та проектної документації відповідно до пункту 14.2 цих Правил.

Згідно з пп. 14.2.2 п. 14.2 залежно від виду об`єктів, місця виконання робіт до письмової заяви замовника або виконавця робіт додаються основні матеріали дозвільної та проектної документації: для отримання дозволу на тимчасове порушення благоустрою при встановленні риштувань під час виконання робіт з ремонту фасадів будівель та споруд: паспорт опорядження фасадів; затверджений проект виконання робіт з ремонту фасадів будівель та споруд (при необхідності); при виконанні поточного ремонту фасаду надається фотофіксація об`єкта та перелік робіт.

Відповідно до ч. 6 ст. 26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», відмова у видачі дозволу видається заявнику в письмовій формі з відповідним обґрунтуванням у строк, передбачений для видачі дозволу. Підставою для відмови у видачі дозволу є подання суб`єктом господарювання неповного пакета документів, необхідних для одержання дозволу згідно із встановленим переліком; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; виявлення недостовірних відомостей у поданих документах. Відмову у видачі дозволу може бути оскаржено в установленому порядку.

Згідно відповіді Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради від 10.07.2018 р. № 32-3150, підставою для відмови є завершення робіт з реконструкції будинку у 2014 році. У зв`язку з цим Залізнична районна адміністрація вважає, що відсутні підстави для надання дозволу на порушення благоустрою шляхом встановлення риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3 .

Однак вказана відповідачем єдина підстава, яка визначена ним як обґрунтування ненадання дозволу, не передбачена Правилами благоустрою м. Львова або іншими чинними актами законодавства. Інші підстави не наводилися та не обґрунтовувалися відповідачем.

З огляду на наведене, колегія суддів також не може брати до уваги твердження скаржника, висловлене ним в апеляційні скарзі, про те, що позивачем не надано усіх необхідних документів для отримання дозволу, а тому він не має права проводити роботи з утеплення будинку, так як така підстава не була вказана як мотивація для відмови заявнику у наданні вказаного дозволу.

Суд звертає увагу, що відповідно до листа від 15.01.2018 № 2901-118 юридичний департамент Львівської міської ради повідомив на звернення ОСОБА_4 від 18.12.2017 № З-Т-112644-001 щодо надання дозволу на закінчення робіт по утепленню фасаду частини будинку АДРЕСА_3 , що будинок № 1 та будинок № 1а є окремими будівлями, які мають свої окремі несучі конструкції. Відповідно до ЦК України власність зобов`язує, отже власник має право здійснювати правомочності своїм майном на власний розсуд і не зобов`язаний отримувати на це дозвіл інших осіб. Отже, розглянувши представлені документи та проаналізувавши нормативні акти Львівської міської ради та виконавчого комітету, юридичний департамент вважає, що відмова Залізничної районної адміністрації у наданні ОСОБА_4 дозволу на здійснення робіт по утепленню фасаду будинку є неправомірною.

Також колегія суддів враховує той факт, що позивач вже подавав документи до Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, за результатами чого отримав відмову, яку в подальшому ним було оскаржено до суду. 21 травня 2018 року рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі № 813/636/18 визнано протиправною відмову Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у наданні ОСОБА_4 дозволу на тимчасове порушення благоустрою при встановленні риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3. Однак після повторного звернення позивача з необхідним пакетом документів щодо надання дозволу на тимчасове порушення благоустрою, йому повторно було відмовлено.

Отже, з врахуванням зазначеного, колегія суддів дійшла висновку, що відмова Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради у наданні ОСОБА_4 дозволу на тимчасове порушення благоустрою при встановленні риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3 є необґрунтованою, оскільки не відповідає вимогам ч. 6 ст. 26-1 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», відтак є протиправною.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

При цьому, на думку колегії суддів, у випадку, коли суб`єкт владних повноважень наділений дискреційними повноваженнями, суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні певної дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин.

Водночас у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, суд може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятими 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Отже, з наведеного вище можна дійти висновку, що коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд може зобов`язати відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 14.06.2007 року у справі «Свято-Михайлівська Парафія проти України» наголосив, що в національному праві має бути засіб юридичного захисту від свавільних втручань органів державної влади в права, гарантовані Конвенцією. Визначення дискреційних повноважень, якими наділені органи державної влади в сфері основоположних прав, у спосіб, що фактично робить ці повноваження необмеженими, суперечило б принципу верховенства права. Відповідно, закон має чітко визначати межі повноважень компетентних органів та чітко визначати спосіб їх здійснення, беручи до уваги легітимну мету засобу, який розглядається, щоб гарантувати особі адекватний захист від свавільного втручання.

Таким чином, наявна в суб`єкта повноважень свобода дій при прийнятті рішення в межах його повноважень не є абсолютною, а обмежена певними законодавчо встановленими рамками, якими, зокрема, визначаються підстави та необхідні умови прийняття певного рішення, зміст цього рішення, його альтернативні варіанти, а також перелік дій, які повинна вчинити особа для отримання певної вигоди внаслідок прийняття суб`єктом владних повноважень відповідного рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи, що повноваження Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради як суб`єкта владних повноважень та можливі варіанти рішень, які можуть прийматись за результатами розгляду клопотання ОСОБА_4 про надання дозволу на тимчасове порушення благоустрою для встановлення риштувань, чітко регламентовані наведеними вище нормами законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що відсутність передбачених цими актами обставин, які б перешкоджали у спірному випадку задовольнити дане клопотання, зобов`язує відповідача надати позивачу відповідний дозвіл.

Оцінивши подані сторонами докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про необхідність зобов`язати Залізничну районну адміністрацію Львівської міської раду видати ОСОБА_4 дозвіл на тимчасове порушення благоустрою для встановлення риштувань під час виконання робіт з ремонту (утеплення) фасаду будинку АДРЕСА_3.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і не дають підстав стверджувати про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. ст. 316, 321, 322, ч. 1 ст. 325 КАС України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 08 листопада 2018 року у справі № 1340/3555/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня її прийняття (проголошення), а у разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи - протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О. М. Довгополов
судді Л. Я. Гудим
В. В. Святецький
Повне судове рішення складено 31.05.2019 р.