Справа № 569/452/19
Суддя: Курилець Андрій Романович
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/5246/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого-судді Курильця А.Р.,

суддів Багрія В.М., Качмара В.Я.,

з участю секретаря Чопко Ю.Т.,

представника позивача Крутеня І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 березня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці ДФС про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції - Кучина Н.Г.,

час ухвалення рішення - 07.03.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення -12.03.2019 року,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Волинської митниці ДФС (далі - відповідач) про скасування постанови у справі про порушення митних правил, згідно якої позивача притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та накладено штраф у розмірі 78248,55 грн.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 07 березня 2019 року позов задоволено частково. Скасовано постанову у справі про порушення митних правил від 12 грудня 2018 року, винесену відповідачем в справі про порушення митних правил № 3750/20500/18, якою позивача було визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів в розмірі 78248,55 гривень. Справу про порушення митних правил щодо позивача за ст.485 МК України надіслано на новий розгляд до відповідача.

Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове про задоволення позову.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що розгляд справи відносно позивача проведено у відповідності до вимог МК України, останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, але до митниці не з`явився. Підставою для притягнення позивача до відповідальності слугував той факт, що на підставі аналізу та співставлення отриманих документів з митних органів Литовської Республіки з тими які надавалися позивачем для митного оформлення виявилася невідповідність, оскільки в документах згідно яких було проведене митне оформлення автомобіля вказана інформація про іншого відправника та продавця товару, а також інша вартість товару.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу заперечив, зазначивши, що рішення суду першої інстанції є законним та обгрунтованим, просив залишити його без змін.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату та час засідання, і оскільки його явка не визнана судом обов`язковою, розгляд справи проведено за його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та апеляційну скаргу в межах наведених у ній доводів, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 01.02.2018 року посадовою особою відповідача за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 205100/2018/000966, де декларантом ( митним брокером ) ТзОВ «Марема Україна» проведено митне оформлення товару: легковий автомобіль, марка, модель, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 , загальна кількість місць, включаючи місце водія за документами виробника 5, призначення для використання по дорогах загального користування, бувший у використанні, номер двигуна ( тип ) К9К, двигун дизельний, робочий об`єм циліндрів 1461 см3, потужність 81 кВт; колісна формула 4х2; тип кузова універсал; календарний рік виготовлення 2013; модельний рік виготовлення 2013, який відповідно до Фактури ( TRANSPORTO PRIEMONES PIRKIMOSUTARTIS) від 31.01.2018 року № 09-15 слідував від продавцяItalianaVIA Brennero 98, Trento (TN) Vilnius, Garunai, 49 в адресу фізичної особи ОСОБА_6 АДРЕСА_1, за ціною 2700 Євро .

За митне оформлення даного транспортного засобу при його митній вартості у 95382, 76 гривень було сплачено митних платежів в загальній сумі 36785, 83.

05.07.2018 року до відповідача з Державної фіскальної служби України листом від 27.06.2018 року № 19770/7/99-99-20-02-01-17 надійшло звернення митних органів Литовської республіки щодо підтвердження факту ввезення на митну територію України та митного оформлення автомобіля маркиMEGANE, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_1 за експортною митною декларацією MRN №18LTKR1000EK0242A7 та рахунком фактурою ( PAZYMA) серії TSN Nr . 2407 від 31.01.2018 року щодо купівлі продажу даного транспортного засобу.

За результатами проведення опрацювання зазначеного звернення митних органів Литовської Республіки та товаро-супровідних документів до нього було встановлено, що автомобіль маркиMEGANE, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_5 був проданий компанією UAB&S Mobile, Kauno g. 151. 68228 Marijampole LT громадянину ОСОБА_6 АДРЕСА_1, за ціною 5100 Євро, що за курсом Національного банку України станом на 01.02.2018 року, тобто на момент митного оформлення товару за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 205100/2018/000966, склало суму 176891, 66.

Внаслідок викладеного, відповідачем встановлено, що позивачем, за посередництвом брокера ТзОВ «Марема Україна», під час митного оформлення транспортного засобу марка, модель, ідентифікаційний номер (кузова) НОМЕР_5 , за митною декларацією типу ІМ40ДЕ № 205100/2018/000966, вчинено дії спрямовані на неправомірне звільнення від сплати в повному обсязі митних платежів в сумі 26082, 85 грн., тобто повідомлення в митній декларації типу ІМ40ДЕ № 205100/2018/000966 від 01.02.2018 року неправдивих відомостей щодо відправника товару та отримувача, неправдивих відомостей необхідних для визначення митної вартості самого товару та надав з цією метою органу доходів і зборів документи, що містять такі відомості.

На підставі протоколу про порушення митних правил № 3750/20500/18 від 19.07.2018 року було винесено постанову № 3750/20500/18 від 12.12.2018 року у справі про порушення митних правил, відповідно до якої за вчинення вищезазначеного правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 485 МК України та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 78248, 55 грн.

Статтею 485 МК України передбачено, що заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Згідно з ч.1 ст. 248 МК України, митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації чи документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Відповідно до ч.1,2 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Електронне декларування здійснюється з використанням електронної митної декларації, засвідченої електронним цифровим підписом, та інших електронних документів або їх реквізитів у встановлених законом випадках.

Частиною 2 статті 264 МК України встановлено, що митна декларація та інші документи подаються органу доходів і зборів в електронному вигляді з дотриманням вимог цього Кодексу або на паперових носіях. Митна декларація на паперовому носії супроводжується її електронною копією. Разом з митною декларацією органу доходів і зборів подаються рахунок або інший документ, що визначає вартість товару, та, у випадках, встановлених цим Кодексом, - декларація митної вартості. Відомості про документи, визначені частиною третьою статті 335 цього Кодексу, зазначаються декларантом або уповноваженою ним особою у встановленому порядку в митній декларації. На вимогу органу доходів і зборів декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати органу доходів і зборів оригінали таких документів або засвідчені в установленому порядку їх копії, якщо законодавством не передбачено подання оригіналів.

Частиною 4 статті 58 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця (ч. 5 ст. 58 МК України).

Згідно із ч. 2 ст. 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом фіскальної служби; 2) подавати органу фіскальної служби достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу фіскальної служби додаткової інформації.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що для складання протоколу про порушення митних правил та головним доказом для притягнення позивача до відповідальності були одержані від литовських митних органів експортна митна декларація № 18LTKR1000EK0242A7 та рахунок-фактура від 31 січня 2018 року. Однак сама по собі експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу із Європейського Союзу в Литовській Республіці. Вона жодним чином не виключає можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб, в тому числі, до продавця, зазначеного в поданих до митного оформлення документах. Доводи відповідача про наявність у позивача при перетині митного кордону іншого пакету документів на автомобіль ґрунтуються виключно на припущеннях, так як жодними належними і допустимими доказами не підтверджені.

Проте з такими висновками суд апеляційної інстанції погодитись не може з огляду на наступне.

Судом береться до уваги інформація надана компетентними органами Литовської Республіки, оскільки суду не доведено, що такі містять в собі неправдиву інформацію. Документи надані офіційною стороною, а саме Департаментом при Міністерстві фінансів Литовської Республіки, і сумніву в їх достовірності у суду не виникає.

З матеріалів справи слідує, що при оформленні товару позивачем надавались документи, згідно яких такий слідував від продавцяItalianaVIA Brennero 98, Trento (TN) Vilnius, Garunai, 49 в адресу фізичної особи ОСОБА_6 EN НОМЕР_6 Rovno, Grysevskogo 5a/53, за ціною 2700 Євро .

З документів наданих литовською стороною вбачається, що позивач придбав згадуваний вище транспортний засіб у компанії UAB «T&S MOBILE», Kauno g. 151, 68228 MARIJAMPOLE LT за ціною 5100 Євро (а.с. 71-73, 122-123).

Покупцем у всіх документах значиться позивач, а тому висновок суду першої інстанції, що експортна декларація доводить лише факт початку процедури оформлення експорту транспортного засобу та не виключає можливості переходу прав на автомобіль після такого оформлення до інших осіб є помилковою. Слушними є зауваження відповідача, що сумнівним є факт купівлі позивачем в однієї компанії автомобіля за 5100 Євро, а потім в іншої компанії цього ж автомобіля за 2700 Євро .

Також суд першої інстанції вказує, що експортна декларація ІМ40ДЕ № 205100/2018/000966 для митного оформлення надавалась експортером, брокером ТОВ «Марема Україна» ОСОБА_5 , покупцем товару зазначений позивач, однак доказів того, що брокером зменшено розмір митних платежів при винесені оскаржуваної постанови не надано і матеріали справи про порушення митних правил цих доказів не містять.

Вказане твердження не впливає на спірні правовідносини, оскільки митний брокер, подає для оформлення документи, надані замовником, а тому інших відомості щодо декларованого ним товару брокер міг не знати, підстав сумніватись в достовірності наданих позивачем документів у брокера не було.

Таким чином, у зв`язку з наявністю розбіжностей у документах щодо декларованого транспортного засобу, відповідачем правомірно було проведено перевірку та притягнуто позивача до відповідальності. Жодних належних доказів на спростування обставин, встановлених відповідачем, позивачем не надано.

Щодо твердження позивача про закінчення строків накладення адміністративного стягнення, то згідно норм ст. 467 МК України у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-481, 485 цього Кодексу адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Позивач наголошує, що про наявність листа з Литовської Республіки відповідачу стало відомо у квітні 2018 року. З матеріалів справи вбачається, що лист разом з документами для перевірки надійшов на адресу ДФС України 12.04.2018 року (а.с. 71), проте, факт виявлення правопорушення відбувся після перевірки вказаних даних та встановлення розбіжностей у документах, а тому строки притягнення позивача до відповідальності не є пропущеними.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З аналізу матеріалів справи вбачається, що відповідачем доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Проте, судом першої інстанції не враховано, що ст. 467 МК України передбачено строки накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил та на час подання адміністративного позову такий строк закінчився, а отже направляти справу на новий розгляд до митного органу не було правових підстав.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення.

Керуючись ст.ст. 272,286,308,310,315,316,321,322,325 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Волинської митниці ДФС задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 07 березня 2019 року у справі № 569/452/19 скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та не підлягає оскарженню.

Головуючий суддя А. Р. Курилець
судді В. М. Багрій
В. Я. Качмар
Повне судове рішення складене 31 травня 2019 року.