Справа № 686/24912/17
Суддя: Продан Б. Г.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/22/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019р. м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі: головуючого судді - Продана Б.Г., при секретарі - Боднар А.П., за участю позивача - ОСОБА_1 ., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому адміністративну справу №686/24912/17 за позовом ОСОБА_1 до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України

про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

13.12.2017 року до суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Хмельницької митниці Державної фіскальної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил №0099/40000/17 від 11.10.2017 року. В обґрунтування позову зазначає, що прийнята постанова є необґрунтованою, винесеною з порушенням норм чинного законодавства, а викладені у ній обставини та підстави порушення митних правил є такими, що не відповідають дійсності, розгляд справи був неповним та необ`єктивним, у зв`язку із чим позивач змушена звернутись до суду. Просить також поновити строк на звернення до суду.

В судовому засіданні позивач заяву підтримала, просить задоволити з наведених підстав в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, під час попередніх судових засідань заперечував проти задоволення позову.

25.01.2019 року представник відповідача надав відзив на позов з додатками, який знаходиться в матеріалах справи.

За клопотанням представника відповідача, ухвалою суду від 14.02.2018 року провадження по справі зупинено до набрання законної сили постановою по справі №822/1185/17.

10.04.2019 року позивач заявила клопотання про поновлення провадження по справі, ухвалою суду провадження поновлено.

Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 жовтня 2017 року Хмельницькою митницею ДФС України винесено постанову в справі про порушення митних правил № 0099/40000/17, згідно якої ОСОБА_1 , митного брокера ТОВ «Борг Хіко Україна» (визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого статтею 485 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 2782,80 грн., що підтверджується копією постанови.

Постанова мотивована тим, що «14.04.2017 року на адресу Хмельницької митниці ДФС листом Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 14.04.2017 № 4912/7/22-01-14-11-13 надіслано копію Акту від 31.03.2017 року № 00295/7/11-01-14-08/ про результати документальної планової виїзної перевірки стану дотримання ТОВ «Борг Хіко Україна» законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.01.2014 по 31.12.2016.

Перевіркою правильності декларування підприємством митної вартості товарів встановлено, зокрема, факти неврахування до складу витрат на транспортування товарів сум вартості експедиційного обслуговування вантажних перевезень (винагорода експедитора).

Під час декларування підприємством товарів згідно з митними деклараціями внаслідок неврахування експедиційних витрат зменшено розмір митних платежів у сумі 927,60 грн. Додаток № 8 до Акту від 31.03.2017 № 00295/7/22-01 -14-08/.

Вказані декларації для здійснення митного оформлення імпортованих товарів були подані на митний пост «Хмельницький-Центральний» Хмельницької митниці ДФС відповідальною особою но роботі з Хмельницькою митницею ДФС - брокером ТОВ «Борг Хіко Україна» - Романюк Оксаною Валеріївною. Таким чином, ОСОБА_1 , будучи митним брокером Підприємства та відповідальною по роботі з Хмельницькою митницею ДФС особою, заявила у вищевказаних митних деклараціях неправдиві відомості щодо митної вартості товарів, не включивши до складу транспортних витрат на доставку імпортованих товарів витрати на експедиційне обслуговування, чим вчинила протиправні дії, що призвели до зменшення розміру митних платежів у сумі 927,60 грн. під час імпорту товару, оформленого за відповідними митними деклараціями, тобто вчинила порушення митних правил, передбачене статтею 485 МК України».

Позивач вказує, що, будучи митним брокером підприємства, не заявляла у митних деклараціях неправдивих відомостей щодо митної вартості товарів, оскільки правомірно не включила до складу транспортних витрат па доставку імпортованих товарів витрати на експедиційне обслуговування.

Так, дійсно, ст.ст.49-51 Митного кодексу України передбачено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються для: нарахування митних плагежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України, ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки. Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

П. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати па транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Відповідно до п. 5 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення па митну територію України. Одночасно п. 2 ч. 11 ст. 58 МК України передбачає, що до митної вартості не включаються нижчезазначені витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, а саме витрати на транспортування після ввезення. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті.

Таким чином, витрати на транспортування після ввезення па територію України не включались ОСОБА_1 до митної вартості за умови виділення з ціни, документального підтвердження та можливості обчислення на момент митного оформлення.

В даному випадку за період, який підлягав перевірці, позивач включала до складу митної вартості товарів пред`явлених до митного оформлення вартість транспортних витрат до місця перетину митного кордону на підставі довідок про транспортні витрати, виданих перевізниками. У вказаних довідках визначено вартість транспортно-експедиційних витрат по транспортуванню вантажу з розмежуванням до митного кордону, та, відповідно, від митного кордону до місця митного оформлення на території України. Загальна сума транспортних витрат з перевезення вантажів, що визначені в довідках про транспортні витрати відповідає загальній сумі вартості наданих послуг з перевезення, визначених в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг).

У акті від 31.03.2017 року № 00295/7/11-01-14-08/ контролюючий орган зазначає про невідповідність сум витрат на транспортування імпортованих товарів, що задекларовані за митною декларацією, та фактично понесених підприємством, що не відповідає дійсності. Також посилається на акти виконаних робіт/послуг, як на «первинні документи». Однак, норми ст. 53 та ст. 58 МК України вимагають документального підтвердження витрат на транспортування до і після ввезення на митну територію України, і, взагалі не містить виразу «первинний документ». При цьому норми МК України не встановлюють особливих вимог до форми, типу та вигляду документів, які підтверджують вартість перевезення.

Митним кодексом України не визначено, які саме транспортні документи повинен подавати декларант на підтвердження транспортних витрат, а тому довідка про транспортні витрати, може слугувати допустимим доказом, на підтвердження розміру витрат на перевезення товарів.

Митним законодавством також не передбачено конкретного способу, в який вартість перевезення від місця за кордоном до митної границі України повинна бути виділена з ціни окремим рядком в акті надання транспортних послуг, а тільки вказано, що така вартість повинна бути документально підтверджена та піддаватися обчисленню.

Таким чином, наявність довідок про транспортні витрати дає можливість ідентифікації та виділення витрат на транспортування імпортованого товару після ввезення, не включених до ціни, з загального розміру витрат на транспортування до митного кордону України.

Вартість перевезення імпортних товарів від місця завантаження до пункту перетину митного кордону визначалась на підставі виданих перевізниками довідок про вартість перевезення, які містять вичерпну інформацію щодо виконавця наданих послуг, його місцезнаходження, маршруту доставки, відстані від постачальника до покупця, в т.ч. до перетину митного кордону, а також від митного кордону до місця призначення (Хмельницький); загальної вартості доставки, яка підлягає обчисленню окремо по території іноземної держави та по території України. Ці довідки скріплені печаткою та підписом виконавця наданих послуг і мають всі ознаки документу.

Враховуючи те, що у довідках (калькуляціях), які складені перевізниками з урахуванням реквізитів, про які зазначалось вище, вартість перевезення до кордону з Україною та після виділена окремо, то сама лише відсутність окремих сум такого перевезення, в актах виконаних робіт не робить такі довідки недійсними документами або документами, які не відповідають вимогам МК України.

Також варто звернути увагу на у обставину, що у розрахункових документах, на які посилається контролюючий орган, в більшості випадків зазначено, що експедиційне обслуговування здійснювалось на митній території України, а у випадках, де таке розмежування території надання експедиційних послуг відсутнє, такий розподіл здійснено перевізником у довідках, де винагорода експедитора віднесена ним до вартості перевезення вантажу на митній території України.

Не погоджуючись із висновками контролюючого органу щодо правильності визначення митної вартості товарів ТОВ «Борг Хіко Україна» звернулось до суду із адміністративним позовом.

16 листопада 2017 року Вінницький апеляційний адміністративний суд виніс постанову у справі за адміністративним позовом ТОВ «Борг Хіко Україна», в якій підтвердив правомірність розподілу витрат на перевезення до та після митного кордону у довідках перевізників. Одночасно суд підтвердив, що у позивача були законні підстави не включати до митної вартості товарів експедиційних витрат, а тому вона не заявляла у вищевказаних митних деклараціях неправдиві відомості щодо митної вартості товарів.

26.02.2019 року Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду постанову Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16.11.2017 року залишено в силі. Копія постанови знаходиться в матеріалах справи.

Також судом встановлено, що при розгляді Хмельницькою митницею ДФС України справи про порушення митних правил було порушено вимоги Митного кодексу України щодо порядку розгляду справи.

Ч. 4 ст. 526 Митного кодексу України передбачає, що права про порушення мігших правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Однак позивач неодноразово зверталась до Хмельницької митниці з проханням перенести розгляд справи про порушення митних правил до закінчення розгляду адміністративного позову ТОВ «Борг Хіко Україна» адміністративним судом. Отже, справа не могла бути розглянута без її участі.

Стаття 529 Митного кодексу передбачає, що постанова митниці у справі про порушення митних правил може бути оскаржена до центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або до місцевого загального суду як адміністративного суду в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України. Скарга (адміністративний позов) на постанову органу доходів і зборів у справі про порушення митних правил подається у строк, встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення. У разі пропуску цього строку з поважних причин він за заявою особи, яка подає скаргу (адміністративний позов), може бути поновлений відповідно митницею, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, або судом.

Суд приходить до висновку, що розгляд адміністративного позову ТОВ «Борг Хіко Україна» адміністративним судом, а також ігнорування прав позивача Хмельницькою митницею ДФС - є поважними причинами пропуску строку на оскарження постанови в справі про порушення митних правил і його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. 77 ч. 2 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

В судовому засіданні представником відповідача не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення інкримінованого правопорушення ОСОБА_1 , тоді як викладені позивачем обставини повністю підтвердились під час слухання справи.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в скоєнні вказаного адміністративного правопорушення не доведена, а тому позовна заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 77, 241, 242, 243, 244, 246, 250 КАС України, ст.ст. 53, 58, 526, 531 МК України, суд -

ВИРІШИВ:

Поновити строк на оскарження постанови.

Позовну заяву задоволити.

Визнати протиправною та скасувати Постанову про порушення митних правил № 0099/40000/17 від 11.10.17р. про накладення на ОСОБА_1 штрафу в сумі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що становить 2782 грн. 80 коп.

На рішення суду може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 . АДРЕСА_1 .

Засоби зв`язку: тел. НОМЕР_1 .

Відповідач: Хмельницька митниця ДФС України.

29010. м. Хмельницький, вул. Пілотська 8. тел. 65 - 01 - 36.

Повний текст рішення складено 27.05.2019 року.

Суддя