Справа № 558/121/19
Суддя: Шавель Руслан Миронович
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 рокуЛьвів№ 857/5356/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді Шавеля Р.М.,

суддів Улицького В.З. та Кузьмича С.М.,

з участю секретаря судового засідання - Марцинковської О.М.,

а також сторін (їх представників):

від позивача - не з`явився;

від відповідача - не з`явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Корчемного Юрія Миколайовича на рішення Демидівського районного суду Рівненської обл. від 08.04.2019р. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Корчемного Юрія Миколайовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (суддя суду І інстанції: Фех Т.С.; час та місце ухвалення рішення суду І інстанції: 10 год. 24 хв. 08.04.2019р., смт.Демидівка Рівненської обл.; дата складання повного тексту рішення суду І інстанції: 11.04.2019р.),-

В С Т А Н О В И В:

15.03.2019р. позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову серії НК № 514142 від 23.02.2019р. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП, винесену відповідачем Інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Корчанським Ю.М.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с.1-3).

Рішенням Демидівського районного суду Рівненської обл. від 08.04.2019р. заявлений позов задоволено частково; постанову серії НК № 514142 від 23.02.2019р. Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Корчанського Ю.М. про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КупАП у виді штрафу в розмірі 510 грн. скасовано, а справу надіслано на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи) (а.с.19-21).

Не погодившись із винесеним судовим рішенням, його оскаржив відповідач Інспектор роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Корчемний Ю.М., який покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до невірного вирішення спору, просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні заявленого позову відмовити (а.с.27-29).

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що згідно фактичних обставин справи позивачем допущено порушення п.12.4 Правил дорожнього руху /ПДР/, а саме перевищення встановленого обмеження руху в населеному пункті на 64 км/год., що підтверджується відповідними доказами.

Разом з тим, оскільки на адресу відповідача надійшла лише повістка, останній був позбавлений можливості своєчасно скерувати до суду відзив з відповідними доказами.

Водночас, відповідачем по цій категорії справ повинен бути відповідний орган Національної поліції; впродовж 28.03.2019р.-09.04.2019р. апелянт перебував на охороні публічного порядку і безпеки під час виборчого процесу, а також на відповідних чергуваннях, через що не мав можливості своєчасно подати суду відзив на позовну заяву.

На спростування висновків суду першої інстанції покликається на наявність доказів перевищення позивачем обмеження швидкості, а саме фотознімок, здійснений сертифікованим приладом TruCAM LTI 20/20 № 000521, яким зафіксовано рух керованого позивачем автомобіля зі швидкістю 114 км/год., а також географічні координати локації транспортного засобу.

Інший учасник справи не подав до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом строку, визначеного в ухвалі про відкриття апеляційного провадження, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.4 ст.229 КАС України не здійснювалося. Також в порядку ч.3 ст.268, ч.2 ст.313 КАС України неявка сторін, належним чином повідомлених про час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів приходить до переконання, що подана скарга підлягає до часткового задоволення, з наступних мотивів.

Відповідачем по справі слід вважати Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Корчемного Юрія Миколайовича, оскільки як позивачем у позовній заяві, так і судом першої інстанції в рішенні суду вказано невірне прізвище останнього - Корчанський.

Як слідує із змісту постанови серії НК № 514142 від 23.02.2019р., складеної Інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Корчемним Ю.М., о 09 год. 37 хв. 23.02.2019р., на 158 км автодороги М 06 Київ-Чоп, позивач ОСОБА_1 , керуючи легковим автомобілем марки «КІА Sorento», державний номерний знак НОМЕР_1 , в зоні дії дорожнього знаку 5.45, рухався зі швидкістю 114 км/год., чим порушив вимоги п.12.4 ПДР.

На підставі наведеного, Інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Корчемним Ю.М. винесено постанову серії НК № 514142 від 23.02.2019р., згідно якої позивача було визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.6).

Швидкість руху автомобіля вимірювалася приладом TruCAM 0521; також на постанові є відсутнім підпис позивача або застереження щодо його відмови від отримання копії постанови (а.с.6).

Для підтвердження факту правопорушення під час апеляційного розгляду справи відповідачем представлено фотознімок, зроблений за допомогою приладу TruCAM, серійний номер ТС000521, згідно якого швидкість керованого позивачем автомобіля склала 114 км/год. (а.с.39), а також відомість розстановки сил та засобів роти № 3 батальну УПП в Житомирській обл. ДПП з 08 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. 23.02.2019р. (а.с.42), технічну документацію щодо вимірювальної техніки (а.с.43-53), CD-диск з фотографіями (а.с.55).

Приймаючи рішення по справі та частково задовольняючи заявлений позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено в установленому порядку належними доказами факт вчиненні позивачем порушення ПДР.

Окрім цього, під час розгляду справи відповідачем не було всебічно та повно з`ясовані всі обставини справи, не допитано очевидців події, не представлено фото-, відеоматеріалів вчиненого порушення, через що справу слід надіслати на новий розгляд до компетентного органу.

Між тим, такі висновки суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не відповідають нормам матеріального права і фактичним обставинам справи, з наступних підстав.

Відповідно до п.12.4 ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно ч.3 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В частині притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, спірна постанова серії НК № 514142 від 23.02.2019р. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Разом з тим, вказана постанова не містить посилання на жоден доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення, окрім застереження стосовно того, що швидкість керованого позивачем вимірювалася приладом TruCAM 0521.

Стосовно правильності оцінки наявних у справі доказів колегія суддів виходить з того, що відповідно до приписів КУпАП:

ст.222 - органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв.

ст.251 - доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

ст.258 - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі (ч.2).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу (ч.4).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми (окрім застереження стосовно того, що швидкість керованого позивачем вимірювалася приладом TruCAM 0521).

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті - в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015р. (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Зокрема, згідно п.3 розділу ІІ цієї Інструкції якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складався попри те, що позивач заперечував свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Будь-яких інших доказів вчинення розглядуваного правопорушення, окрім вказівки щодо вимірювання швидкості керованого позивачем приладом TruCAM 0521, відповідачем не представлено.

На підставі наведеного, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП; складену інспектором поліції постанову за наведених обставин не можна вважати належним і допустимим доказом по справі.

Стосовно представленого після завершення судового розгляду справи роздрукованого відеофайлу з приладу вимірювання швидкості TruCAM LTI20/20 ТС000521 (а.с.39) колегія суддів враховує наступне.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України № 580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Не ставляючи під сумнів правомірність застосування вказаного приладу та проходження ним всіх необхідних дозвільних процедур, колегія суддів зазначає, що вказаний доказ не був своєчасно наданий суду.

Зокрема, ухвалою суду від 19.03.2019р. судом витребовувано від відповідача відзив по справі, строк скерування якого до суду становив 5 днів (а.с.11).

Вказана ухвала та повістка до суду не були вручені відповідачу через зазначення неправильної адреси отримувача, що засвідчується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с.23-24).

В чергове судове засідання від 08.04.2019р. відповідач не з`явився, причини неявки не повідомив, хоча судова повістка була вручена Управлінню патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції 01.04.2019р. (а.с.15, 35).

При цьому, будь-яких клопотань, заяв з приводу неможливості представлення відзиву та доказів відповідачем до суду першої інстанції не скеровувалося, не заявлялися вимоги щодо відкладення розгляду справи тощо.

Водночас, відповідачем представлені докази його перебування у відрядженні протягом 28.03.2019р.-31.03.2019р. (а.с.54) та нічних чергуваннях упродовж 04.04.2019р., 08.04.2019р., 09.04.2019р. (а.с.36-38).

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів (ч.5 ст.77 КАС України).

Згідно ч.8 ст.79 КАС України докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Окрім цього, у разі неподання суб`єктом владних повноважень витребуваних судом доказів без поважних причин або без повідомлення причин суд, залежно від того, яке ці докази мають значення, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у її визнанні, або розглянути справу за наявними в ній доказами, а у разі неподання доказів позивачем - також залишити позовну заяву без розгляду (ч.9 ст.80 КАС України).

Із урахуванням наведеного, враховуючи невжиття відповідачем будь-яких заходів для представлення суду необхідних доказів, неповідомлення останнім про неможливість явки до суду, суд першої інстанції обґрунтовано вирішив справу на підставі наявних доказів у справі.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Із змісту спірної постанови слідує, що позивачем допущено перевищення установленої швидкості руху транспортного засобу в населеному пункті.

Між тим, згідно постанови серії НК № 514142 від 23.02.2019р. виявлене перевищення швидкості руху мало місце на 158 км автодороги М 06 Київ-Чоп, при цьому конкретний населений пункту інспектором поліції не зазначений.

Зазначені на представленому фотознімку із приладу TruCAM LTI20/20 ТС000521 координати також не дозволяють визначити конкретне місце розташування автомобіля, при цьому спосіб такого визначення (через застосування широти і довготи) чинним законодавством не визначений.

Водночас, представлений відповідачем фотознімок приладу TruCAM LTI20/20 ТС000521 на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії НК № 514142 від 23.02.2019р. містить неточні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис (вказано лише TruCAM 0521).

При цьому, приписами ч.3 ст.283 КУпАП прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

При вирішенні наведеного спору колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду по наведеній категорії справ, яка викладена в постанові від 15.11.2018р. у справі № 524/5536/17, яка в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є обов`язковою під час вирішення наведеного спору.

Отже, належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч.3 ст.122 КУпАП, не представлено, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП не містить посилань на населений пункт, в межах якого позивач перевищив установлену швидкість руху автомобіля, а також повних реквізитів про технічний засіб, яким вимірювалася швидкість автомобіля.

Стосовно правильності визначення відповідача по цій категорії справ колегія суддів враховує, що відповідно до ст.222 КУпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Приписи ст.286 КАС України, яка регулює особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, вказує, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі (ч.1).

Поняття «суб`єкт владних повноважень» розкрито в п.7 ч.1 ст.4 КАС України, згідно якого суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Згідно з ч.3 ст.46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Також норма ст.286 КАС України не містить прямих застережень про те, що належним відповідачем в цій категорії справ є виключно орган Національної поліції (як, наприклад, це зроблено в ч.3 ст.287 КАС України, яка стосується оскаржень рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця).

При цьому, під час вирішення цього питання колегія суддів керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ст.6 КАС України).

На підставі наведеного, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та помилково накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Також складену інспектором поліції постанову за наведених обставин не можна вважати належним і допустимим доказом по справі.

Згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Стосовно обраного судом першої інстанції способу вирішення справи (скасування рішення суб`єкта владних повноважень і надіслання справи на новий розгляд до компетентного органу) колегія суддів наголошує, що за змістом процесуального закону такий спосіб вирішення справи застосовується лише у випадку вирішення справи некомпетентним органом (посадовою особою). Недотримання процедури розгляду справи, яка призвела до порушення прав та обов`язків, яка притягається до відповідальності, тягне за собою скасування рішення суб`єкта владних повноважень із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

Оскільки в розглядуваному випадку справа про адміністративне правопорушення була розглянута компетентним органом (посадовою особою), тому правових підстав для скасування постанови та скерування справи на новий розгляд немає.

Оцінюючи в сукупності вищевикладене, колегія суддів вважає, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення, при цьому належить визнати протиправною і скасувати постанову серії НК № 514142 від 23.02.2019р., складену Інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Корчемним Ю.М., про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 грн.; закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП; решта позовних вимог задоволенню не підлягає.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права (незастосування закону, який підлягав застосуванню), що своїй сукупності призвело до невірного вирішення спору, через що рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови про часткове задоволення заявленого позову, з вищевикладених мотивів.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне скасувати рішення суду повністю, оскільки його висновки в частині часткового задоволення заявленого позову не у повній мірі відповідають вимогам закону, а також виходячи із процесуальної неможливості усунути такі недоліки судового рішення шляхом його часткового скасування або зміни.

За правилами ст.139 КАС України підстав для розподілу судових витрат у цій справі немає.

Керуючись ст.139, ч.4 ст.229, ч.3 ст.243, ч.3 ст.268, ст.ст.272, 286, 310, ч.2 ст.313, п.2 ч.1 ст.315, п.п.1, 4 ч.1 ст.317, ч.1 ст.321, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Інспектора роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Корчемного Юрія Миколайовича задовольнити частково.

Рішення Демидівського районного суду Рівненської обл. від 08.04.2019р. в справі № 558/121/19 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною і скасувати постанову серії НК № 514142 від 23.02.2019р., складену Інспектором роти № 3 батальйону Управління патрульної поліції в Житомирській обл. Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Корчемним Юрієм Миколайовичем, про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, і накладення штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.122 КУпАП на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Р. М. Шавель
судді В. З. Улицький
С. М. Кузьмич
Дата складення повного судового рішення: 05.06.2019р.