Справа № 394/321/19
Суддя: Запорожець О. М.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
--------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
03.06.2019 2-а/394/7/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого - судді: Запорожець О.М.

при секретарі: Лясковській О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Новоархангельськ адміністративний позов ОСОБА_1 до головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Таровика Сергія Вікторовича про поновлення строку на оскарження та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача про поновлення строку на оскарження та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, зокрема свої вимоги мотивувала тим, що 29 вересня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Таровиком Сергієм Вікторовичем винесено постанову №128/2017-Нарх, про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5440 грн. Відповідно до змісту зазначеної постанови, позивачка побудувала гараж та три господарські будівлі (сараї) по АДРЕСА_2 без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, чим порушила п.1 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Крім того, 11 грудня 2017 року відповідачем винесено постанову №156/2017-Нарх про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. Відповідно до змісту зазначеної постанови, позивачка не виконала законні вимоги припису від 20.09.2017 №144/2017-Нарх, а саме право на виконання будівельних робіт не набула по АДРЕСА_2 , чим порушила пп. «а» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності».

Позивачка вважає, що дані постанови є незаконними та які підлягають скасуванню з наступних підстав.

Про те, що відносно позивачки відповідачем складалися будь-які процесуальні документи їй відомо не було, зазначені вище постанови вона не підписувала, їх копії їй не вручалися та не надсилалася засобами поштового зв`язку. Більш того, про існування зазначених документів вона дізналася лише у березні 2019 року, коли отримала виклик до державного виконавця з Новоархангельського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

Коли позивачка звернулася за роз`ясненнями до начальника ДВС з приводу виклику, то отримала копії постанов про притягнення її до адміністративної відповідальності, на яких відсутня відмітка про отримання позивачкою їх копій.

Незаконно розглянувши справу та склавши постанови без участі позивачки, відповідач не дав їй можливості скористатися своїми правами передбаченими ст. 268 КУпАП у повному обсязі.

Так, відповідачем при винесенні зазначених вище постанов у графі, де зазначено відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, зазначено особисті дані позивачки, а в графі опис обставин вчинення правопорушення, установлених під час розгляду справи, зазначено місце вчинення - домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 . Зазначила, що домоволодіння по АДРЕСА_2 належить громадянці ОСОБА_2 , яка там і проживає. Ніяких будівельних робіт у зазначеному домоволодінні позивачка не проводила, і не могла проводити, так як ніколи там не проживала. Позивачка зареєстрована та проживає у цьому ж селі по АДРЕСА_3 крім того, має у своїй власності будинок, що розташований по АДРЕСА_1 , у якому на даний час проживає її донька.

Крім того, так як позивачку не повідомлено у встановленому порядку про розгляд справ та винесення постанов про накладання адміністративних стягнень, копії відповідних постанов їй не вручено, тому позивачку було фактично позбавлено можливості своєчасно оскаржити їх до суду у строки визначені ст. 289 КУпАП. Це є поважною причиною пропуску строку оскарження постанов.

Позивачка просить суд визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанови №128/2017-Нарх, про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУпАП і постанови №156/2017-Нарх про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та поновити строк на оскарження зазначених постанов; скасувати постанову №128/2017-Нарх, про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5440 грн., складену 29 вересня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Таровиком Сергієм Вікторовичем, і закрити справу про адміністративне правопорушення; скасувати постанову №156/2017-Нарх про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн., складену 11 грудня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Таровиком Сергієм Вікторовичем, і закрити справу про адміністративне правопорушення /а.с.1-4/.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав суду відзив, у якому зазначив, що на момент проведення позапланової перевірки в с. Кальниболота були відсутні таблички з назвами вулиць та номерами будинків, в зв`язку з цим, об`єкт будівництва, який будувався з порушенням вимог законодавства, був вказаний скаржником, який перебував під час проведення перевірки, як і ОСОБА_1

Позивач надала пенсійне посвідчення та паспорт, в якому місце прописки було зазначено с. Жеванівка Новоархангельського району, тому в інспектора не виникло сумнівів, що перевірка проводиться саме того об`єкта будівництва, який знаходиться на території домоволодіння, що належить ОСОБА_1 , тим більше будь-яких заперечень з цього приводу з боку позивача не було.

Під час перевірки, було виявлено факт будівництва господарських будівель (три сараї та гаражі без набуття права на виконання будівельних робіт, що є порушенням ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності».

За результатами проведеної перевірки посадовою особою Управління 20.09.2017 року складено акт № 376/2017-Нарх. та протокол від 20.09.2017 № 121/2017 - Нарх.

Враховуючи факт виявленого правопорушення, головним інспектором будівельного нагляду ОСОБА_3 , на підставі п. п. «а» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 17 Порядку № 553, ОСОБА_1 видано приписи від 20.09.2017 № 144/2017 - Нарх . , яким зобов`язано набути право на виконання будівельних робіт до 20.11.2017 року.

Під час проведення перевірки ОСОБА_1 була присутня, але від пояснень щодо самочинного будівництва відмовилась, про що відображено в акті.

Примірники матеріалів, якими оформлена перевірка, були надіслані поштою, що підтверджується фіскальним чеком, так як позивач відмовився їх отримувати особисто.

Після розгляду матеріалів перевірки, головним інспектором будівельного нагляду, 29.09.2017 винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП. Зазначеною нормою передбачено відповідальність за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт.

Знаючи про час та місце розгляду справи після оголошення складеного протоколу та акту позивач не з`явився на розгляд справи. Причини неявки не були повідомлені, будь-яких клопотань про перенесення її розгляду на адресу управління теж не надходило.

Примірник постанови, враховуючи неявку позивача чи уповноваженої особи на розгляд справи, направлено 29.09.2017 року на адресу ОСОБА_1 поштовим зв`язком, що підтверджується фіскальним чеком.

У зв`язку з не оскарженням винесеної постанови та не сплатою накладеного штрафу в добровільному порядку, постанову передано до органів ДВС для примусового виконання.

В даному випадку, враховуючи матеріали перевірки та об`єкт будівництва (господарські будівлі та гараж), право на виконання будівельних робіт останнього виникає за правилами ст. 34 вказаного Закону - після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

28 листопада 2017 року відповідно до направлення № 507 від 27.11.17 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно - будівельної інспекції у Кіровоградській області Таровиком С.В. здійснено виїзд для проведення позапланової перевірки щодо виконань вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №144/2017-Нарх. від 20.09.2017 року.

Під час проведення перевірки у присутності позивача, було встановлено, що вимоги раніше виданого припису №144/2017 - Нарх. не виконано, що відображено в акті, який було складено під час перевірки №455/2017 - Нарх. від 28.11.17 року, а саме ОСОБА_1 не набула право на виконання будівельних робіт.

За результатами проведеної перевірки посадовою особою Управління було складено також протокол від 28.11.2017 № 155/2017 - Нарх.

Враховуючи факт виявленого правопорушення, головним інспектором будівельного нагляду ОСОБА_3 , на підставі п. п. «а» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п. 17 Порядку № 553, ОСОБА_1 видано приписи від 28.11.2017 № 183/2017 - Нарх . , яким зобов`язано виконати попередній припис від 20.09.2017 № 144/2017 - Нарх. а саме, набути право на виконання будівельних робіт до 29.01.2018 року.

Після розгляду матеріалів перевірки, головним інспектором будівельного нагляду, 11.12.2017 року винесено постанову, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188 42 КУпАП. Зазначеною нормою передбачено відповідальність за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю і тягне за собою накладення штрафу від трьохсот до чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як і в попередньому випадку, позивач на розгляд справи не з`явилась, тому винесена постанова направлена на її адресу засобами поштового зв`язку, що теж підтверджується фіскальним чеком.

В даному випадку, враховуючи матеріали перевірки та об`єкт будівництва (господарські будівлі та гараж), право на виконання будівельних робіт останнього виникає за правилами ст. 34 вказаного Закону - після подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт, тобто об`єкт було побудовано самочинно.

Факти виконання будівельних робіт, які було встановлено під час перевірки, були вчинені саме позивачем, яка особисто під час проведення перевірки надала головному інспектору пенсійне посвідчення та паспорт.

З матеріалів фотофіксації, які були здійснені під час перевірки, вбачається факт будівельних робіт, виконаних саме позивачем - будівництво господарських будівель та гаража.

Отже, посадова особа Управління діяла виключно в межах наданих повноважень та у спосіб визначений вимогами чинного законодавства у сфері містобудівної діяльності, з чітким дотриманням процесуальних норм, а звідси винесена постанова та виданий припис є законними.

Викладені в позові твердження, не можуть вважатись обґрунтованими та такими, що відповідають нормам чинного законодавства України та дійсним обставинам справи, а звідси не являються доказом, що підтверджує неправомірність дій Управління та підставою для скасування постанов. Відповідач просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог позивача, та розгляд справи проводити за його відсутності /а.с.24-25/.

Суд вважає, що справу можливо розглянути за відсутності сторін на підставі наявних в ній письмових доказів.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Ч. 1 ст. 286 КАС України визначено, що адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі. Позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що 29 вересня 2017 року головним інспектором будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Таровиком Сергієм Вікторовичем винесено постанову №128/2017-Нарх про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 96 КУпАП. Даною постановою позивачці інкримінується порушення п.1 ч. 1 ст. 34 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності». Так в постанові вказано, що позивачка побудувала гараж та три господарські будівлі (сараї) по АДРЕСА_2 - без повідомлення про початок будівельних робіт /а.с.9/.

Крім того, постановою від 11 грудня 2017 року №156/2017-Нарх позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення п. п. «а» п. 3 ч. 3 ст. 41 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», відповідно до якої позивачка не виконала законні вимоги припису від 20.09.2017 року №144/2017-Нарх, а саме право на виконання будівельних робіт не набула по АДРЕСА_2 /а.с.11/.

Відповідно до світлокопії договору купівлі-продажу житлового будинку, 14 березня 2001 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_5 житловий будинок, що знаходиться у АДРЕСА_4 /а.с.12/.

Світлокопією довідки Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області № 444 від 25 березня 2019 року підтверджується, що згідно з узаконенням нумерації будинків в АДРЕСА_4 було змінено назву АДРЕСА_4 на АДРЕСА_1 / а .с.17/

Відповідно до світлокопії довідки Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області №443 від 25 березня 2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно зареєстрована та проживає по АДРЕСА_3 /а.с.16/.

Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №153042742 /а.с.14/.

Із світлокопії довідки Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області № 442 від 25 березня 2019 року вбачається, що житловий будинок по АДРЕСА_2 належить гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а.с.15/.

Матеріали справи містять світлокопію технічного паспорту на садибний (Індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 від 14 березня 2017 року /а.с.13/.

В розумінні ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Позивачка пропустила строк на подачу скарги, але мотивувала це тим, що постанови про накладення адміністративного стягнення не отримувала, з ними не була ознайомлена, довідалась тільки після виклику до виконавчої служби. Наведені причини пропуску строку звернення до суду зі скаргою суд визнає поважними та вважає, за доцільне поновити позивачці строк на звернення до суду зі скаргою.

Ст. 1 КУпАП встановлено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Ч. 1 ст. 7 КУпАП вказує на те, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Дана норма кореспондується в ч. 1 ст. 6 КАС України відповідно до якої суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В ст. 62 Конституції України закріплений принцип презумпції невинуватості.

В розумінні ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 96 КУпАП відповідальність настає за виконання будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні.

Об`єктом правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, є встановлений порядок будівництва, реконструкції, реставрації, капітального ремонту об`єктів чи споруд.

Об`єктивна сторона передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, полягає у виконанні будівельних робіт без подання повідомлення про початок виконання зазначених робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, а також наведення недостовірних даних у такому повідомленні.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП - умисел.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП є особи які порушили встановлені норми суспільних відносини у сфері безпеки будівництва, ними можуть бути як громадяни так посадові особи.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 188 42 КУпАП відповідальність настає за невиконання законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Об`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 188 42 КУпАП, є суспільні відносини у сфері управління, а також у сфері містобудування та архітектури.

Об`єктивна сторона передбаченого ч. 1 ст. 188 42 КУпАП, полягає у невиконанні законних вимог (приписів) посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188 42 КУпАП - умисел.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 188 42 КУпАП можуть бути посадові особи підприємств, установ, організацій усіх форм власності та громадяни.

Згідно із положенням ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайта в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності. Якщо при вирішенні питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення органами (посадовими особами), переліченими у пунктах 1-4 статті 213 цього Кодексу, одночасно вирішується питання про відшкодування винним майнової шкоди, то в постанові по справі зазначаються розмір шкоди, що підлягає стягненню, порядок і строк її відшкодування. Постанова по справі повинна містити вирішення питання про вилучені речі і документи, а також вказівку про порядок і строк її оскарження. Постанова суду (судді) про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору. Постанова колегіального органу приймається простою більшістю голосів членів колегіального органу, присутніх на засіданні. Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу. У випадках, передбачених законодавством України, про захід стягнення робиться відповідний запис на протоколі про адміністративне правопорушення або постанова оформляється іншим установленим способом.

Наявні в справі постанови не в повній мірі відповідають положенням ст. 283 КУпАП.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим суд відмічає, що доказ повинен бути відносним та допустимим. Відносний доказ це доказ зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. Допустимим доказом є доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами.

Суду разом з відзивом надано світлокопії знімків якогось домоволодіння, пенсійного посвідчення та паспорту позивачки /а.с.29-30/, які не можуть рахуватись на підтвердження того, що остання є власником зафіксованого на зображенні домоволодіння. Також проведена фотофіксація не може визнаватись належним та допустимим доказом по справі, оскільки її проведення не відображено в жодному із наданих до відзиву документах.

Відповідно до положень частин 2, 3 та 4 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод та інтересів.

З огляду на викладене суд приходить до переконливого висновку, що відповідач у справі діяв не на підставах та не у спосіб визначений законом, зокрема на це вказує, що він в постанові про адміністративне правопорушення не вказав чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу.

Як зазначено вище, відповідно до довідки Кальниболотської сільської ради Новоархангельського району Кіровоградської області позивачка не є власником домоволодіння за адресою АДРЕСА_2 , а власником даного домоволодіння є інша особа /а.с.15/, а тому позивачка не є суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП. Відповідачем не доведено суду, обставину про виконання позивачкою підготовчих робіт без подання повідомлення, а також не надано суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження цього факту.

На думку суду у позивачки відсутня об`єктивна та суб`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП, оскільки відповідальність позивачки за зазначеною статтею виключається, то вона, відповідно, не підлягає відповідальності за ст. 188 42 КУпАП, оскільки припис адресовано не належній особі, яка повинна була вчинити певні дії.

Склад правопорушення включає в себе чотири елементи : об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт та суб`єктивну сторону.

При відсутності будь-якого елементу виключається адміністративна відповідальність.

Підстава закриття в справі про адміністративне правопорушення у разі відсутності складу адміністративного правопорушення регламентована в п. 1 ст. 247 КУпАП.

Ч. 3 ст. 286 КАС визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Наведені в мотивувальній частині рішення обставини дають підстави вважати, що позивачка не вчиняла адміністративних правопорушень передбачених ст. ст. 96 ч. 4, 188 42 КУпАП, а тому в її діях відсутній склад зазначених правопорушень і справа щодо неї підлягає закриттю, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 8, 19, 62 Конституції України, ст. ст. 1, 7, 9, 10, 96, 188 42 , 247, 251, 258, 276, 283 КУпАП, ст. ст. 5, 6, 229, 242, 246, 250, 268, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати поважними причини пропуску строку на оскарження постанов про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУпАП та за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та поновити останній строк на оскарження постанов №128/2017-Нарх від 29.09.2017 року та №156/2017-Нарх від 11.12.2017 року.

Визнати протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Таровика Сергія Вікторовича в частині винесення постанови №128/2017-Нарх від 29.09.2017 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №128/2017-Нарх від 29.09.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 96 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5440 грн.

Закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 96 КУпАП.

Визнати протиправними дії головного інспектора будівельного нагляду інспекційного відділу Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Кіровоградській області Таровика Сергія Вікторовича в частині винесення постанови №156/2017-Нарх від 11.12.2017 року по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення №156/2017-Нарх від 11.12.2017 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 188-42 КУпАП та накладення на неї адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн.

Закрити провадження по адміністративній справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 188 42 КУпАП.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку передбаченому ст. 286 КАС України та розділом ІІІ глави 1 КАС України протягом десяти днів до третього апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: