Справа № 522/6877/19
Суддя: Домусчі Л. В.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №522/6877/19
Провадження №2-а/522/580/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року м.Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання - Вадуцкої В.І.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта Зінець Оксани Юріївни, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 19.04.2019 року звернувся до суду з позовом до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта Зінець Оксани Юріївни, третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови від 29.03.2019р. по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі.

В обґрунтування позову вказано, що 29.03.2019 року він рухався на автомобілі Toyota Land Cruiser Prado 120, д.н.з. НОМЕР_1 з вул.Сегедська на вул. Артилерійська. На вул.Артилерійська його наздогнала патрульна поліція, після зупинки співробітники поліції пояснили, що він порушив вимогу дорожнього знаку 5.18 ПДР «Напрямок руху по смузі», після чого інспектором 3 роби 2 бат. УПП в Одеській області Зінець О.Ю. відносно позивача було винесено постанову серії ДП18 №022384, про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 грн.

Між тим із вказаною постановою позивач не згоден та вважає її незаконною. Посилався на те, що він Правил дорожнього руху не порушував, так як жодного знаку на даній дільниці проїзної частини не помітив. Також зазначив, що співробітниками поліції не були взяті до уваги його зауваження та пояснення, щодо неправильності розміщення знаку та про те, що зазначений знак під час руху не видно, а постанову винесено виключно на власний розсуд, що порушує основоположні принципи передбачені Конституцією України, та вважає, що зазначена постанова підлягає скасуванню, у зв`язку з чим вимушений був звернутися до суду з зазначеним позовом.

Разом з позовом позивач просив поновити йому строку на подання даного позову про оскарження постанови та посилався на те, що він вищевказану постанову на місці не отримував, а отримав її поштою лише 11.04.2019 року, що підтверджується листом УкрПошти від 16.04.2019 року.Після цього він одразу звернувся до суду з відповідним позовом та вважає, що строк на подання позову пропущений з поважних причин.

Ухвалою суду від 23.04.2019 року позов було залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків позову.

07.05.2019 року позивач усунув недоліки позову, встановлені в ухвалі суду від 23.04.2019 р..

07.05.2019 року та 08.05.2019 року суддя перебувала у відпустці, 10.05.2019 року та 11.05.2019 року суддя перебувала у відрядженні.

Ухвалою суду від 17.05.2019 року справа прийнята до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 24.05.2019 року.

У судове засідання призначене на 24.05.2019 року позивач ОСОБА_1 з`явився, просив позов задовольнити та пояснив, що працівники поліції пред`явили йому відео, яке він оглянув, але на ньому не було факту порушення ним правил дорожнього руху на перехресті площі Середньофонтанській при повороті наліво в бік вул. Артилерійська, після чого відносно нього було складено постанову, яку він відмовився підписувати, а копію зазначеної постанови отримав поштою.

У судове засідання відповідач та представник третьої особи у судове засідання не з`явилися, розгляд справи відкладено на 28.05.2019 року.

28.05.2019 року на адресу суду від УПП в Одеській області ДПП надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що 29.03.2019 року, знаходячись на службі, під час патрулювання та нагляду за дорожнім рухом, інспектор 3-ї роти 2-го батальйону Управління патрульної поліції Зінець О.Ю. виявила порушення Правил дорожнього руху водієм автомобіля Toyota Land Cruiser Prado 120, д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , який 29.03.2019 року приблизно о 17.35 год. в м.Одеса, порушив вимоги дорожнього знаку 5.18 «Рух по смузі» та здійснив поворот ліворуч зі смуги для руху праворуч, чим порушив п.п.8.4«ґ» ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. За дане правопорушення відповідачем відносно позивача було винесено постанову про застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255,00 грн. за порушення ним вимог ч.1 ст.122 КУпАП. В поясненнях також зазначено, що факт порушення ПДР позивачем підтверджується відеозаписом з відеореєстратора, встановленого в службовому автомобілі. Під час розгляду справи позивач не виявив бажання надати будь-які письмові пояснення та клопотання. За результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача інспектором патрульної поліції було винесено постанову, зі змістом якої позивача було ознайомлено та роз`яснено права та строки її оскарження. Вважають, що постанова - законна та обґрунтована, внаслідок чого позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, просили адміністративний позов ОСОБА_1 залишити без задоволення.

У судове засідання, призначене на 28.05.2019 року ОСОБА_1 не з`явився, надав суду заяву, в якій позов просив задовольнити, справу розглядати за його відсутністю.

У судове засідання відповідач та представник третьої особи не з`явилися, в письмових поясненнях представник УПП в Одеській області ДПП Шияновська Ю.О. просила справу розглядати за відсутністю представника третьої особи.

Відповідно до ст.257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч.5 ст.262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст.205 КАС України).

З урахуванням ч.1 ст.205 КАС України, строків розгляду даної категорії справ, за наявності відзиву від відповідача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, сповіщених належним чином.

Датою ухвалення судового рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення (ч.5 ст.250 КАС України).

У зв`язку з цим датою складання повного тексту рішення є 03.06.2019 року.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 29.03.2019 року ОСОБА_1 інспектором 3-ї роти 2-го батальйону УПП в Одеській області лейтенантом поліції Зінець О.Ю. за постановою серія ДП18 №022384 було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КпАП України та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255,00 гривень.

У постанові серії ДП18 №022384 зазначено, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Toyota Land Cruiser Prado 120, д.н.з. НОМЕР_1 , 29.03.2019 року о 17.35 год. в м.Одеса, вул.Артилерійська - Середньофонтанська площа, порушив вимоги дорожнього знаку 5.18 Напрямок руху по смузі, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП.

Згідно ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.122 КпАП України, передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, а саме, накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Згідно з ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

У відповідності до п.1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У відповідності до п.2.3 (б) Правил дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п.8.4. Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року №1306, передбачає групи дорожніх знаків, а п.«ґ» даного пункту зазначає, що інформаційно-вказівні знаки запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів або скасовують деякі обмеження.

Відповідно до розділу 33 ПДР дорожній знак 5.16 «Напрямок руху по смузі» показує дозволений напрямок руху по смузі.

Дорожній знак 5.18 "Напрямок руху по смузі". Показує дозволений напрямок руху по смузі.

Знак 5.18 із стрілкою, що зображує поворот ліворуч іншим чином, ніж це передбачено цими Правилами, означає, що на даному перехресті поворот ліворуч або розворот здійснюється з виїздом за межі перехрестя направо і об`їздом клумби (розділювального острівця) у напрямку, показаному стрілкою.

Відповідно до п.3.7 ГОСТ ДСТУ 4100-2014. ЗНАКИ ДОРОЖНІ Загальні технічні умови. Правила застосування, на знаках 5.18 зображення (положення) стрілок (основного напрямку руху) має відповідати реальному плануванню перехресть, вимогам напрямків або схемі руху. Пункт 3.10 цього стандарту, вказує, що зображені стрілками на знаках 5.16, 5.18 напрямки руху повинні чітко відображати дозволені напрямки руху за смугами відповідно до конкретної схеми організації дорожнього руху. Відповідно до п.10.7.17 дія знаків 5.16, 5.18, установлених перед перехрестям, поширюється на перехрестя, якщо знаки 5.16, 5.18, установлені на перехресті, не дають інших вказівок.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В своєму позові позивач не оспорює факт порушення ним дорожнього знаку 5.18 ПДР, а лише зазначає, жодного знаку на даній дільниці проїзної частини не помітив, зазначає, що дорожні знаки розміщені неправильно, так як їх не видно під час руху, доказів щодо не порушення ним п.8.4 ПДР суду не надав. Тому суд вважає що інспектор мав право притягати його до відповідальності.

Стосовно підстав позову щодо порушення відповідачем процедури встановленої законодавством при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зазначає наступне.

Згідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до положень ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП при оцінці доказів посадова особа керується своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

П.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 р. №14 "Про практику застосування судами України законодавства по справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху і експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. При ньому повинні бути докази, на яких базується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, і вказано мотиви не взяття до уваги інших доказів, на які посилається правопорушник чи висловлені останнім доводи.

Згідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст.276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст.80, 81, 121-126, 127-1 - 129, ч.ч.1, 2, 3, і 4 ст.130 і ст.139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Законами України може бути передбачено й інше місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. При цьому, термін "за місцем його вчинення" визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Правова позиція по даному питанню висловлена Конституційним Судом України в рішення від 26.05.2015 р. №5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч.1 ст.276 КУпАП.

Відповідно до «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог п.8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції

У відповідності до п.9 ч.3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

У відповідності до п.10 ч.3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд звертає увагу, що відповідно до п.11 ч.3 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення поліцейський може звільнити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до п.5 ч.4 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (ст.285 КУпАП). Копія постанови протягом 3-х днів вручається або висилається поштою рекомендованим листом особі, стосовно якої її винесено.

За загальним правилом ст.254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Разом з тим, ч.3 ст.254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Згідно вказаної норми ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» затверджені Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року встановлено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складення відповідного протоколу.

Тобто під час винесення оскаржуваної постанови відповідач мав право винести постанову на місці вчинення адміністративного правопорушення без складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Таким чином суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач виконав вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Крім того, факт порушення позивачем ПДР підтверджується відеозаписом з відеореєстратора, встановлено в службовому автомобілі патрульної поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Toyota Land Cruiser Prado 120, д.н.з. НОМЕР_1 , в м.Одеса, вул.Артилерійська - Середньофонтанська площа, рухаючись по третій смузі , за якою дозволено лише рух тільки праворуч, здійснив поворот ліворуч, чим порушив вимоги дорожнього знаку 5.18 Напрямок руху по смузі.

Оцінюючи матеріали справи у їх сукупності, ту обставину, що відповідачем було надано до суду докази в підтвердження наявності вини позивача у вчинені адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, суд приходить до висновку про те, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності була винесена правомірно, є законною та скасуванню не підлягає.

Як вбачається з позову, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення була винесена 29.03.2019 року. У той же час, адміністративний позов поданий до суду 19.04.2019 року, тобто з пропущенням встановленого законом строку на оскарження постанови.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України адміністративний позов, поданий після закінчення строків, установлених законом, залишається без розгляду, якщо суд на підставі позовної заяви та доданих до неї матеріалів не знайде підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, про що постановляється ухвала.

Позивач звернувся до суду з клопотанням про поновлення пропущеного ним строку звернення до суду.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова про адміністративне правопорушення серії ДП18 №022384 була винесена 29.03.2019 року, адміністративний позов позивачем подано лише 19.04.2019 року, у зв`язку з тим, що копію оскаржуваної постанови отримано ним поштою лише 11.04.2019 року. Таким чином, ОСОБА_1 не мав можливості своєчасно звернутися до суду з позовом, а тому суд вважає за можливе поновити позивачу пропущений ним строк на звернення до суду з адміністративним позовом

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.8 Кодексу адміністративного судочинства України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно із рішенням ЄСПЛ у справі "Іліан проти Туреччини", правило встановлення обмежень доступу до суду у зв`язку з пропуском строку звернення повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання слід звертати увагу на обставини справи.

Відповідно до ч.3 ст.159 КАС України, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідач виконав вимоги КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездітності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на наведене, суд приходить до переконливого висновку про те, що при винесені постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №022384 від 29.03.2019 року інспектор патрульної поліції 3-ї роти 2-го батальйону УПП в Одеській області лейтенант поліції Зінець О.Ю. діяла на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений діючим законодавством України, та правомірно притягнула правопорушника ОСОБА_1 до передбаченої законом адміністративної відповідальності, наклавши на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Враховуючи вищевказане суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

Керуючись ст.ст.19, 63 Конституції України, ст.ст.2, 14, 19-20, 22, 72-77, 118, 192, ч.3 ст.194, 227-228, ч.4 ст.229, 241-246, 250, 286, 294 КАС України, ст.ст.9, ч.1 ст.122, 222, 251, 252, 254, 258, 268, 276, 280, 283 КУпАП, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до інспектора Управління патрульної поліції в Одеській області лейтенанта Зінець Оксани Юріївни (м.Одеса, вул.Ак.Корольова, 5), третя особа: Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції (м.Одеса, вул.Ак.Корольова, 5), про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Приморський районний суд м.Одеси, шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення складено 03 червня 2019 року.

Суддя: Домусчі Л.В.