Справа № 0740/1072/18
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 червня 2019 року

Київ

справа №0740/1072/18

адміністративне провадження №К/9901/15388/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Загороднюка А.Г.,

суддів - Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.19 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції Закарпатської області про скасування наказу про звільнення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління національної поліції Закарпатської області, в якому просив: визнати протиправними та скасувати наказ начальника ГУНП «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників Хустського ВП ГУНП в Закарпатській області» від 31.08.2018 №1738 та наказ о/с від 10.09.2018 №189 о/с (далі Наказ №1738, Наказ №189 о/с відповідно); поновити на посаді старшого оперуповноваженого сектору кримінальної поліції Хустського відділу ГУНП; стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу, починаючи з 11.09.2018 і до моменту фактичного поновлення на службі.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року у задоволенні позову відмовлено. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.19 рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2018 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі позивач, з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Проаналізувавши доводи касаційної скарги та додані до неї матеріали, колегія суддів дійшла висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

У свою чергу, за змістом пункту 1 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема, справи щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби, окрім справ, в яких позивачами є службові особи, які у значенні Закону України «Про запобігання корупції» займають відповідальне та особливо відповідальне становище.

Обставинами справи свідчать, що спірні правовідносини у цій справі склались з приводу проходження позивачем публічної служби.

При цьому посада позивача (старший оперуповноважений сектору кримінальної поліції) не підпадає під перелік службових осіб, які займають відповідальне та особливо відповідальне становище в розумінні Закону України «Про запобігання корупції».

За таких обставин та правового врегулювання спірні правовідносини, що склались відносяться до справ незначної складності.

Аналіз доводів касаційної скарги в сукупності з відображеними в судових рішеннях судів першої та апеляційної інстанцій обставинами справи не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, наведених у підпунктах «а»-«в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 28.12.2018 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 24.04.19 у справі № 0740/1072/18.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: А.Г. Згороднюк

Судді Л.О. Єресько

В.М. Соколов