Справа № 496/1753/19
Суддя: Трушина О. І.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/1753/19
Провадження № 2-а/496/35/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2019 року Біляївський районний суд

Одеської області

в складі: головуючого судді Трушиної О.І.

за участю секретаря Горищенко К.І.

розглянувши адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1091177 від 22.04.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн.

Свої вимоги мотивує тим, що він працює на посаді водія в ДП «Автомаз-Україна», яка є дистриб`ютором China National Duty truck Group Co. LTD, який серед іншого є виробником вантажного транспорту марки «Howo». 21.04.2019 року у зв`язку з надходженням вантажних автомобілів марки «Howo» в порт м. Одеса, він був відряджений до м. Одеси, для отримання та перегону зазначеного вантажного автомобіля, на який він почепив транзитний номер НОМЕР_1 . Вказаний транзитний номер він отримав в ДП «Автомаз-Україна. Однак, 22.04.2019 року під час здійснення перегону вищевказаного автомобіля марки «Howo» з транзитним номером НОМЕР_1 , його зупинив працівник Управління патрульної поліції в Одеській області на 450 км + 500 м автодороги М 05 «Київ-Одеса» та протиправно виніс постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 6 ст. 121 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн. за порушення п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху України, а саме: 22.04.2019 року о 19.39 год. водій керував транспортним засобом з номерними знаками, що не належать даному транспортному засобу (не мав документів про видачу номерних знаків для разових поїздок для даного транспортного засобу).Вважає дану постанову протиправною, оскільки при зупинці він мав в наявності всі необхідні документи та просить скасувати постанову серії ЕАВ № 1091177 від 22.04.2019 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн., у зв`язку з чим він звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але подав до суду відповідь на відзив відповідача, а також подав заяву, в якій просив справу розглянути без його участі.

Представник Управління патрульної поліції в Одеській області в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, подав до суду відзив з приводу даного адміністративного позову, в якому просив відмовити у задоволені позову з підстав, викладених у відзиві.

Згідно до ч. 1 ст. 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що адміністративний позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні, постановою сержанта поліції 1 батальйону 2 роти поліцейського УПП в Одеській області Грибенюка Є.І. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 1091177 від 22.04.2019 року на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 170 грн., за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 4).

У зазначеній постанові вказано, що позивач ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Howo» з номерним знаком НОМЕР_1 22.04.2019 року о 19.39 год. на 450 км + 500 м автодороги М 05 «Київ-Одеса» з номерним знаком, що не належить даному транспортному засобу (не мав документів про видачу номерних знаків для разових поїздок для даного транспортного засобу ( п.: 47, 48, 49 Постанови КМУ 1388 від 07.09.1998 року)), чим порушим п. 2.9.в. Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 121 КУпАП (а.с. 4).

Частина 6 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в установленому порядку, його експлуатація без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу чи не відповідає вимогам стандартів, або з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, закритим іншими предметами, у тому числі з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, чи забрудненим, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані двадцяти метрів, перевернутим чи неосвітленим.

Відповідно до п.2.9.в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею ст. 251 КпАП України передбачено, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Принцип обґрунтованості прийнятого рішення, тобто прийняття рішення з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії, вимагає від суб`єкта владних повноважень (в тому числі, при притягненні особи до адміністративної відповідальності) враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих рішень, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення суб`єкта владних повноважень, в тому числі рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повинно бути вмотивованим.

Посилання на належні та конкретні докази, які свідчать про вчинення особою адміністративного правопорушення, перелік яких визначено статтею 251 КУпАП, повинні міститися саме в постанові про адміністративне правопорушення, однак будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови не надано, в графі «до постанови додається» не зазначено будь-яких доказів.

У разі відсутності у постанові про адміністративне правопорушення посилань на докази вчинення особою адміністративного правопорушення (визначені статтею 251 КУпАП), які у відповідності до статті 252 цього Кодексу повинні бути оцінені відповідним органом (посадовою особою) виключно під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надання таких доказів в подальшому виключатиме їх належність та допустимість з огляду на факт відсутності посилань на них у самій постанові.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанови та накладення на ОСОБА_1 штрафу, передбаченого санкцією ч. 6 ст. 121 КУпАП, не було в наявності та відповідно, не долучено до матеріалів справи.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Судом приймаються до уваги доводи позивача, а саме: надана позивачем міжнародна товарно-транспортна накладна А № 252542/1 від 22.04.2019 року, в якій вказано, що ДП «Автомаз-Україна» придбало у Sinotruk International 14F&15F, Sinotruk Tower, No.777 HUA`AO ROAD, Innovation Zone, Sinan, Shandong, China моторний транспортний засіб, який знаходиться під митним контролем (відбиток Одеської митниці ДФС), під керуванням ОСОБА_1 з номерним знаком НОМЕР_1 (а.с. 32), яка в свою чергу слугує законною підставою для керування зазначеним транспортним засобом.

Крім того, згідно наказу № 123-к від 17.11.2017 року «Про прийняття на роботу» ОСОБА_1 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів господарської частини з 20.11.2017 року (а.с. 5), а наказом № 66-вд від 19.04.2019 року «Про відрядження» ОСОБА_1 був відряджений до м. Южний, Морський порт «Південний» Одеської області з 21.04.2019 року по 23.04.2019 року, терміном на 3 календарних дні, мета відрядження: перегін автомобілів з порту до міста Києва (а.с. 6).

Викладене також підтверджується посвідченням про відрядження № ЦБ9-000098 від 19.04.2019 року, видане ОСОБА_1 . ДП «Автомаз-Україна», в якому зазначено, що останній вибув з м. Києва 21.04.2019 року, прибув до м. Одеси 22.04.2019 року та цього ж дня вибув з м. Одеси до м. Києва (а.с. 7).

До того ж, з видаткової накладної НАІС ДДАІ МВС України № 3631/3018/3018 від 02.11.2017 року вбачається, що ДП «Автомаз-Україна» придбало номерні знаки для разових поїздок Т4Р01851-Т4Р01950 у кількості 100 шт. (а.с. 9).

Згідно листа Головного сервісного центру МВС України № 31/1978 від 21.09.2017 року ДП «Автомаз-Україна» поставлено на облік, діяльність якого пов`язана з торгівлею транспортними засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери та внесено до Єдиного державного реєстру МВС, реєстраційний номер ГСЦ МВС - 7498 (а.с. 8).

Отже, з вищевикладеного слідує те, що ОСОБА_1 , здійснюючи перегін автомобіля марки «Howo» з транзитним номером НОМЕР_1 мав відповідні документи для даного транспортного засобу з саме цим номерним знаком, оскільки міжнародна товарно-транспортна накладна А № 252542/1 від 22.04.2019 року свідчить про те, що ОСОБА_1 отримав транспортний засіб на законних підставах.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказів, висновками експертів та показань свідків.

Докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може запропонувати надати додаткові докази або витребувати додаткові докази за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, або з власної ініціативи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, відповідач по справі не надав суду належні та допустимі докази, які б стверджували правомірність та законність оскаржуваної постанови серії ЕАВ № 1091177 від 22.04.2019 року, та відповідно не спростував вимог за адміністративним позовом, а сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, що також зазначено у висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 26 квітня 2018 року, справа № 338/1/17.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправною та скасування постанови серії ЕАВ № 1091177 від 22.04.2019 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 73, 74, 241-243, 246, 250 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕАВ № 1091177 від 22.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 170 (сто сімдесят) грн. - скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення, через Біляївський районний суд Одеської області.

Повне судове рішення складено 05 червня 2019 року.

Суддя О.І. Трушина