Справа № 335/4421/19
Суддя: Соляник А. В.
Дата ухвалення: 2019-05-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

1Справа № 335/4421/19 2-а/335/134/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2019 р. Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Соляник А.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Жихарева О.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до інспектора 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції сержанта поліції Жихарева О.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1058763.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що спірною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) у зв`язку із допущенням ним порушення п.22.5 Правил дорожнього руху України. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, та жодного доказу його вини у скоєнні правопорушення, вказаного в постанові, немає. Позивач вважає, що працівник поліції розглянув справу та притягнув його до відповідальності за відсутністю доказів вчинення правопорушення, а тому постанова не відповідає вимогам закону. З наведених підстав просить задовольнити позов та скасувати вищезазначену постанову відповідача, а провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.04.2019 відкрито провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Позивач у позовній заяві просив розглянути її без його участі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причини неявки суду не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 194, ч. 9 ст. 205, ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи в порядку письмового провадження, та фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В межах розгляду даної справи суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірності прийнятої постанови, з таких підстав.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до змісту постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 1058763 від 11.04.2019, прийнятої відповідачем, 11.04.2019 о 07:18 год. за адресою: м. Запоріжжя, вул. Магістральна, буд. 100, позивач керував транспортним засобом TGX 18.440, державний номер НОМЕР_1 , який перевозив великогабаритний вантаж з дозволом та не відповідає вимогам дозволу, а саме відсутні автомобільні прикриття FIAT NUOVO, д.н. НОМЕР_2 , чим порушив п. 22.5 ПДР України, за що передбачено відповідальність ст. 132-1 КУпАП України.

Відповідно до п. 25.5 Правил дорожнього руху України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Як вказав позивач у позові, що він 11.04.2019 здійснював перевезення вантажу відповідно до наданого дозволу, який міститься в матеріалах справи (а.с.7).

Позивач у позові також посилавшись на пункти 18 та 27 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогам, вулицями та залізничними переїздами, затвердженими постановою КМУ від 18.01.2001 №30, зазначив, що оскільки матеріали справи не містять доказів перевищення вантажем ширину 3,5 м, за яким супровід автомобілем прикриття є обов`язковим, тому і супровід прикриття в даному випадку не є обов`язковим.

Крім цього, позивач зазначив, що для проведення вимірювань працівник поліції повинен застосовувати лише сертифіковані прилади, які мають проходити повірку кожні 1,5 роки. Однак, 11.04.2019 працівник поліції здійснював вимірювання неналежним приладом, та у постанові не зазначено яким саме приладом здійснювалось вимірювання.

Відповідач не спростував ці доводи і доказів порушення суду також не надав.

Суд зазначає, що з оскаржуваної постанови взагалі важко зрозуміти, яке правопорушення ставиться відповідачем позивачу у провину, оскільки в постанові не зазначено ні габаритів транспортного засобу, ні яким саме вимогам не відповідає дозвіл, ні яким приладом здійснювалось вимірювання, тощо.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав свого процесуального обов`язку з доказування правомірності прийнятого ним рішення, не надав суду відзив на позов, і не зазначив будь-яких поважних причин неможливості його подання, що розцінюється судом як визнання позову відповідачем в порядку ч. 4 ст. 159 КАС України.

До того ж, слід зазначити, що спірна постанова не містить роз`яснень щодо порядку її оскарження, що також є порушенням вимог ст. 283 КУпАП.

Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку, що вищезазначена постанова відповідача підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відносно ОСОБА_1 закриттю відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73-79, 159, 205, 211, 217, 227-228, 241-246, 250, 255, 286Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ №1058763 від 11 квітня 2019 р., прийняту інспектором № 2 роти № 2 батальйону Управління патрульної поліції в Запорізькій області Жихаревим Олександром Васильовичем, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.В. Соляник