Справа № 826/1598/18
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/1598/18 Головуючий у 1-й інстанції: Добрівська Н.А.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Кузьменка В.В., Шурка О.І.,

при секретарі Баглай О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрнафта» на рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.03.2019 у справі за адміністративним позовом публічного акціонерного товариства «Укрнафта» до Полтавської об`єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області, третя особа - Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

ПАТ «Укрнафта» звернулось до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області від 21.01.2015 № , №

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.03.2019 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулась із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач зареєстрований в Новосанжарському відділенні Полтавської об`єднаної Державної податкової інспекції як платник податків за неосновним місцем обліку.

Полтавською об`єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Полтавській області проведено документальну невиїзну перевірку публічного акціонерного товариства «Укрнафта» по питанню своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань по платі за користування надрами для видобування нафти та плати за користування надрами для видобування газу протягом строків, визначених пунктом 57.1 статті 57 Податкового кодексу України за період липень 2014 року, за результатами якої 05.01.2015 складено акт за № 1/1501-00135390.

В ході перевірки встановлено, що в порушення вимог пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України (у редакції, яка діяла на дату перевірки) несвоєчасно сплачені самостійно узгоджені податкові зобов`язання по платі за користування надрами для видобування нафти та платі за користування надрами для видобування газу. Сума погашеної заборгованості із затримкою більше 30 календарних днів - 4 839 039,54 грн.

Не погоджуючись з актом перевірки позивачем були надані заперечення, які контролюючим органом залишені без розгляду.

На підставі акта перевірки відповідачем були прийняті податкові повідомлення-рішення (форма «Ш») від 21.01.2015:

- № , яким за встановлене порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування нафти та на підставі пункту 126.1 статті 126, пункту 263.12 статті 263 та пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України за затримку на 92, 92 і 68 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 4 470 664, 30 грн., нараховано штраф у розмірі 20 % - в сумі 894 132, 86 грн.;

- № , яким за встановлене порушення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання з плати за користування надрами для видобування нафти та на підставі пункту 126.1 статті 126, пункту 263.12 статті 263 та пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України за затримку на 121, 121, 121, 121 календарних днів сплати суми грошового зобов`язання в розмірі 356 377, 30 грн., нараховано штраф у розмірі 20% - в сумі 71 275, 46 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення отримані платником податків 26.01.2015.

Не погоджуючись з оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями публічне акціонерне товариство «Укрнафта» звернулось до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що Полтавська об`єднана Державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Полтавській області діяла на підставі, та в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України, оскільки матеріалами справи підтверджується несвоєчасність сплати суми грошового зобов`язання.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, винесене з порушенням ст. 8 та ст. 61 Конституції України, п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, та таким, що не відповідає завданням адміністративного судочинства, вказаним у ст. 2 КАС України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Податковим кодексом України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 67 Податкового кодексу України встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Підпунктом 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України передбачено, що податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Підпунктом 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Відповідно до п. 57.1 ст. 57 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 57.3 ст. 57 Податкового кодексу України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Тобто, нормою п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України законодавець чітко встановив черговість спрямування коштів, сплачених платником податків, у разі наявності податкового боргу.

Відповідно до п. 131.2 ст. 131 Податкового кодексу України при погашенні суми податкового боргу (його частини) кошти, що сплачує такий платник податків, у першу чергу зараховуються в рахунок податкового зобов`язання. У разі повного погашення суми податкового боргу кошти, що сплачує такий платник податків, в наступну чергу зараховуються у рахунок погашення штрафів, в останню чергу зараховуються в рахунок пені.

Таким чином, податковим законодавством встановлено обов`язок контролюючого органу здійснювати зарахування коштів, що сплачує платник податків, в першу чергу в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків.

Згідно п 1 ст. 126 Податкового кодексу України встановлено, що у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Колегія суддів зазначає, що ПАТ «Укрнафта» були подані до Новосанжарського відділення Полтавської ОДПІ наступні податкові розрахунки:

- з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за липень 2014 № від 12.08.2014 з додатками;

- з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за липень 2014 № від 12.08.2014 з додатками;

- з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за липень 2014 № від 12.08.2014 з додатками.

Вказаними податковими розрахунками задекларовано податкове зобов`язання за звітний період у тому числі:

- плата за користування надрами для видобування нафти в сумі 4 470 764, 27 грн.;

- плата за користування надрами для видобування газу в сумі 368 375,25 грн.

Строк сплати податкового зобов`язання, з урахуванням приписів підпункту 263.12.1 пункту 263.12 статті 263, пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України - є 30.08.2014.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, погашення заборгованості з плати за користування надрами для видобування корисних копалин за липень 2014 року (по строку сплати 30.08.2014) відбулося наступним чином:

- з плати за користування надрами для видобування нафти на суму 4 470 664, 29 грн. - на підставі платіжного доручення № 8313 від 01.12.2014;

- з плати за користування надрами для видобування газу на суму 368 375, 25 грн. - на підставі платіжного доручення № 9041 від 30.12.2014.

З огляду на що, колегія суддів приходить до висновку про те, що позивач в порушення вимог підпункту 57 пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу України несвоєчасно (із затримкою більше 30 календарних днів) сплатив самостійно узгоджені податкові зобов`язання по платі за користування надрами для видобування нафти та по платі за користування надрами для видобування газу.

При цьому, відповідно до платіжного доручення № 8313 від 01.12.2014 на суму 4 692 224, 20 грн., позивач зазначив призначення платежу «плата за спецвикористання надр - нафта за жовтень 2014 р.» та у платіжному дорученні № 9041 від 30.12.2014 на суму 667 772,14 грн. - «плата за спецвикористання надр - газ природний за листопад 2014 р.».

Однак, колегія суддів зазначає, що у випадку перенаправлення контролюючим органом коштів на оплату поточних податкових зобов`язань у рахунок погашення податкового боргу, що виник раніше, у такого платника податків виникає недоїмка за податковими зобов`язаннями за поточні податкові періоди, яка погашається у порядку, визначеному п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України, та у випадку несвоєчасного погашення якої, податковий орган нараховує штраф у розмірах, установлених ст. 126 Податкового кодексу України у залежності від терміну затримки.

Санкцією норми ст. 126 Податкового кодексу України передбачено застосування до платника податків штрафу у випадку несплати ним узгодженої суми грошового зобов`язання безвідносно до підстав її виникнення. Будь-яких винятків до випадків застосування контролюючим органом норм п. 87.9 ст. 87 Податкового кодексу України ст. 126 цього Кодексу не містить.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 13.02.2018 у справі № 808/2290/17, від 11.09.2018 у справі № 813/3722/17, від 05.06.2018 у справі № 821/1750/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стосовно посилань апеляційної скарги, а саме того, що оскаржуване рішення винесене з порушенням ст. 8 та ст. 61 Конституції України, п. 126.1 ст. 126 Податкового кодексу України, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для задоволення позову та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено фактичні обставини справи, правильно визначено норми матеріального і процесуального права, які підлягають застосуванню, з дотриманням вимог ст. 159 КАС України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 244, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Укрнафта» залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 20.03.2019 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Кузьменко В.В.

Шурко О.І.

Повний текст постанови виготовлений 03.06.2019.