Справа № 826/7397/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

31 травня 2019 року справа №826/7397/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Барбарис" (далі по тексту - позивач, ТОВ "Барбарис")
доГоловного управління Державної фіскальної служби у місті Києві (далі по тексту - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві)
проскасування податкового повідомлення-рішення від 23 березня 2017 року №
В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва у зв'язку із протиправністю висновків, викладених в акті фактичної перевірки від 22 грудня 2016 року про порушення ТОВ "Барбарис" статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", а саме: при проведенні фактичної перевірки та відповідно до наданих документів встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями через ЕККА, який не зазначений у ліцензії; зазначив, що у додатку до ліцензії міститься технічна помилка - невірно зазначено номер ЕККА №2 замість №4.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 червня 2017 року відкрито провадження у справі, закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Відповідач у письмових запереченнях проти позову зазначив, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення винесене у відповідності до вимог законодавства за порушення позивачем статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у зв'язку з використанням ЕККА, не зазначеного у ліцензії.

У судовому засіданні 20 листопада 2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача у судове засідання не з'явився; на підставі частини шостої статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України суд ухвалив перейти до розгляду справи в письмовому провадженні.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів" від 03 жовтня 2017 року №2147-VIII, яким внесено зміни до Кодексу адміністративного судочинства України, виклавши його в новій редакції.

Відповідно до підпункту 10 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України в новій редакції передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно з частиною третьою статті 241 Кодексу адміністративного судочинства України судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду.

Враховуючи викладене, суд закінчує розгляд даної справи ухваленням рішення за правилами нової редакції Кодексу адміністративного судочинства України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

У період з 16 грудня 2016 року по 22 грудня 2016 року ГУ ДФС у м. Києві проведено фактичну перевірку ТОВ "Барбарис", що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Чернігівська, 38/4, результати якої оформлені актом від 22 грудня 2016 року №1904/26/15/14/36515780 (далі по тексту - акт перевірки). В ході проведення перевірки встановлено, що при проведенні фактичної перевірки та відповідно до наданих документів встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями в період з 23 липня 2016 року по 22 грудня 2016 року через електронний контрольно-касовий апарат (далі по тексту - ЕККА) з фіскальним номером , який не зазначений у ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (серія АЖ №0067725). У зазначеній ліцензії зазначено ЕККА з фіскальним номером . Через ЕККА з фіскальним номером реалізовано в період з 23 липня 2016 року по 22 грудня 2016 року (13:47:06 год.) алкогольної продукції на загальну суму 358924,50 грн. перевіркою встановлено порушення статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і подового, алкогольних напоїв і тютюнових виробів".

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 20 березня 2017 року №5659/10/26-15-10-02-16 за результатами розгляду скарги ТОВ "Барбарис" скасовано рішення ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м Києві від 13 січня 2017 року №000006/26-53-40/36515780.

На підставі акта перевірки 23 березня 2017 року ГУ ДФС у м. Києві та рішення ГУ ДФС у м. Києві від 20 березня 2017 року №5659/10/26-15-10-02-16, прийнято податкове повідомлення-рішення № (форма "С"), яким за порушення 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" та на підставі підпункту 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України і згідно з абзацом сьомим частини другої статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) у розмірі 717 849,00 грн.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, Окружний адміністративний суд міста Києва виходить з наступного.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров'я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначає Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Згідно із частиною першою статті 16 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" контроль за дотриманням норм цього Закону здійснюють органи, які видають ліцензії, а також інші органи в межах компетенції, визначеної законами України.

Відповідно до підпунктів 19-1.1.13, 19-1.1.19, 19-1.1.20 пункту 19-1.1 статті 191 Податкового кодексу України контролюючі органи виконують такі функції, крім особливостей, передбачених для державних податкових інспекцій статтею 19-3 цього Кодексу здійснюють ліцензування діяльності суб'єктів господарювання з виробництва спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів, оптової торгівлі спиртом, оптової та роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами та контроль за таким виробництвом; забезпечують контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких виробів; забезпечують контроль за дотриманням суб'єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої.

Відтак, контроль за дотриманням суб'єктами господарювання норм Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" належить до повноважень органів Державної фіскальної служби.

Відповідно до статті 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб'єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб'єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов'язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб'єкта господарювання.

Ліцензія видається за заявою суб'єкта господарювання.

У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб'єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.

У додатку до ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями суб'єктом господарювання зазначається адреса місця торгівлі і вказуються перелік електронних контрольно-касових апаратів та інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери книг обліку розрахункових операцій, які знаходяться у місці торгівлі.

Частиною другою статті 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що до суб'єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі роздрібної торгівлі алкогольними напоями через електронний контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) не зазначений у ліцензії - 200 відсотків вартості реалізованої через такий контрольно-касовий апарат (книгу обліку розрахункових операцій) продукції, але не менше 10000 гривень.

Таким чином, виходячи з аналізу зазначених норм, законодавець встановлює обов'язок суб'єктів господарювання здійснювати роздрібну торгівлю алкогольними напоями, застосовуючи саме той електронний контрольно-касовий апарат, який зазначено в додатку до ліцензії.

Як встановлено відповідачем при проведенні перевірки та зафіксовано в акті перевірки, встановлено факт роздрібної торгівлі алкогольними напоями в період з 23 липня 2016 року по 22 грудня 2016 року через ЕККА з фіскальним номером , який не зазначений у ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (серія АЖ №0067725). У зазначеній ліцензії зазначено ЕККА з фіскальним номером .

Згідно наявного в матеріалах справи реєстраційного посвідчення №, виданого ДПІ у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві РРО з фіскальним номером , заводський номер , який призначений для використання у господарській діяльності кафе "Барбарис" за адресою: м. Київ, вул. Чернігівська, 38/4, зареєстровано з 24 грудня 2015 року. Аналогічні відомості щодо фіскального та заводського номерів РРО містяться у довідці про опломбування РРО від 22 грудня 2015 року №994, в акті №324 введення в експлуатацію РРО від 22 грудня 2015 року, у книзі обліку розрахункових операцій позивача, ведення якої розпочато 29 червня 2016 року закінчено 30 грудня 2016 року.

Тобто, позивачем фактично використовується РРО №, заводський номер .

Проте, у виданій ТОВ "Барбарис" ліцензії серії АЖ №067725 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями, яка діє з 23 липня 2016 року по 22 липня 2017 року, зазначено номер реєстраційного посвідчення на ЕККА , заводський номер .

Таким чином, в ліцензії позивача на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями вказано невірно номер контрольно-касового апарату №, тобто контролюючим органом допущено помилку в номері контрольно-касового апарату та, як наслідок, внесено у ліцензію невірні відомості.

Суд зазначає, що позивач не може нести відповідальність за допущені помилки контролюючого органу та зважаючи на те, що в серії АЖ №067725 на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями (Додаток), яка діє з 23 липня 2016 року по 22 липня 2017 року вказано невірний номер контрольно-касового апарату, через який проводилась реалізація алкогольних напоїв позивачем, податкове повідомлення-рішення від 23 березня 2017 року № є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб'єкта владних повноважень обов'язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем не доведена правомірність та обґрунтованість прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ТОВ "Барбарис" підлягає задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб'єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб'єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Такими чином, на користь позивача належить присудити сплачену ним суму судового збору за рахунок бюджетних асигнувань ШУ ДФС у м. Києві.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Барбарис" задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у м. Києві від 23 березня 2017 року №.

3. Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Барбарис" понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 10 767,73 грн. (десять тисяч сімсот шістдесят сім гривень сімдесят три копійки) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у м. Києві.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п'ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Барбарис" (02002, м. Київ, вул. Чернігівська, 38/4; ідентифікаційний 36515780);

Головне управління ДФС у місті Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19; ідентифікаційний код 39439980).

Суддя В.А. Кузьменко