Справа № 805/5149/14
Суддя: Бабаш Г.П.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 р. Справа№805/5149/14

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаш Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87549, Донецька область, м. Маріуполь, вул. А.Куїнджі, б. 93), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління ДФС у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовною заявою до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень.

В обґрунтування позову зазначила, що відповідачем за наслідками проведеної позапланової виїзної документальної перевірки позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 29.05.2012 року по 17.03.2014 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових правовідносин з працівниками, правильності нарахування та сплати ЄСВ, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 29.05.2012 року по 17.03.2014 року, були встановлені порушення та складений акт № 642/05-66-17-03/ від 28.03.2014 року.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.04.2014 року, якими позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб та застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій.

Позивач не погоджується із спірними податковими повідомленнями-рішеннями та вважає їх такими, що підлягають скасуванню, оскільки висновки акту перевірки щодо порушень встановлених з боку позивача є надуманими та не відповідають фактичним обставинам справи.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2014 року, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду, в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 27.12.2018 року по справі №805/5149/14 (К/9901/7203/18) касаційну скаргу фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 задоволено, постанову Донецького окружного адміністративного суду від 04.06.2014 року та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 27.11.2015 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 06.02.2018 року адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень прийнято до свого провадження.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року здійснено заміну первинного відповідача - Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області на належного відповідача - Маріупольську об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління ДФС у Донецькій області. Залучено Головне управління ДФС у Донецькій області до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача. Відкладено підготовче судове засідання на 20.03.2019 року

20.03.2019 року розгляд справи відкладено до 03.04.2019 року для підготовки та надання відповідачем додаткових документів по справі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2019 року продовжено строк підготовчого провадження. Оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні до 23.04.2019 року.

23.04.2019 року розгляд справи відкладено до 24.04.2019 року у зв`язку з неявкою позивача.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 24.04.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду на 21.05.2019 року.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, надав до суду додаткові письмові пояснення.

Представники ГУ ДФС у Донецькій області заперечував проти задоволення позовних вимог з підстав викладених у письмових запереченнях та письмових поясненнях, просив суд відмовити позивачу в задоволенні позову у повному обсязі.

У відповідності до приписів ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає можливим розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав.

Контролюючим органом, за наслідками проведеної позапланової виїзної документальної перевірки позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 29.05.2012 року по 17.03.2014 року дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових правовідносин з працівниками, правильності нарахування та сплати ЄСВ, дотримання вимог валютного та іншого законодавства за період з 29.05.2012 року по 17.03.2014 року, були встановлені порушення та складений акт № 642/05-66-17-03/ від 28.03.2014 року.

На підставі акту перевірки контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 10.04.2014 року, № , № .

Спірним рішенням № за порушення п. 2.6 Положення про проведення касових операцій в національній валюті в Україні, на підставі п.п. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 Податкового кодексу Україні (далі,- ПКУ), п.1 абз.3 Указу Президента "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки", до позивача застосовано суму штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 5000 гривень (а.с.8).

Спірним рішенням № за порушення п. 44.1 п. 44.3 ст. 44 ПКУ на підставі п.п.2 п. 54.3 ст. 54, 121.1 ст.121 ПКУ позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб у вигляді штрафу на суму 1020 гривень.

Згідно висновків акту перевірки з боку позивача встановлені порушення п. 2.2 п. 2.6 Положення про проведення касових операцій в національній валюті в Україні у вигляді несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів на суму 1000,00 гривень;

п.п. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 п. 44.1 п. 44.3 ст. 44 ПКУ в частині порушення ведення доходів та витрат та формування показників звітності на підставі даних, не підтверджених первинними документами за 2012 рік;

п. 296.2 ст. 296, п. 47.1 ст. 47 ПКУ в частині порушення доходів та витрат та формування показників звітності на підставі даних, не підтверджених первинними документами за 2013 рік (а.с.12).

Згідно акту перевірки порушення позивачем п. 2.2 п. 2.6 Положення про проведення касових операцій в національній валюті в Україні в частині несвоєчасного оприбуткування готівкових коштів на суму 1000,00 гривень, полягає у тому, що у книзі обліку доходів і витрат, наданій до перевірки за 2012-2013 рік, яку було зареєстровано 18.06.2012 року за № 2825 (далі,- книга обліку), несвоєчасно оприбутковано готівку, яка надійшла від підприємницької діяльності за період з 04.06.2012 року по 15.06.2012 року на суму 1000 гривень.

Згідно акту перевірки порушення позивачем п.п. 296.1.1 п. 296.1 ст. 296 п. 44.1 п. 44.3 ст. 44 ПКУ полягають у тому, що у книзі обліку за 2012-2013 рік, було зареєстровано 18.06.2012 року за № 2825, внесено відповідні записи щодо отримання доходів у період з 04.06.2012 року по 15.06.2012 року, дата вчиненого запису передує даті реєстрації книги обліку та отримання доходів за період 2013 рік. Згідно цих даних сформовано показники податкової звітності за 2013 рік, на підставі даних, не підтверджених відповідними документами з помилками.

Судом встановлено, що ФОП ОСОБА_1 почала свою підприємницьку діяльність 04.06.2012 року, але в порушення вимог ст. 296 ПКУ та наказу Міністерства Фінансів України № 1637 від 15.12.2011 року книгу обліку, не було зареєстровано належним чином, реєстрація книги відбулась лише 18.06.2012 року за № 2825.

Сторонами не оспорюються обставини відображення позивачем у книзі обліку коштів отриманих у період з 04.06.2012 року по 18.06.2012 року, в той час, як книга була зареєстрована 18.06.2012 року.

Відповідно до п. 1.2 Положення про проведення касових операцій в національній валюті в Україні затверджене Постановою Правління Національного банку України від 19 лютого 2001 року N 72 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15 березня 2001 р. за N 237/5428 (далі-положення),- книга обліку доходів і витрат - документ встановленої форми, що застосовується для відображення руху готівки підприємця у процесі здійснення ним підприємницької діяльності.

Згідно п. 2.2 цього положення - підприємці здійснюють облік операцій з готівкою у книзі обліку доходів і витрат, форма та порядок заповнення якої встановлені Державною податковою адміністрацією України.

Згідно п. 2.6 цього положення - уся готівка, що надходить до кас, має своєчасно (у день одержання готівкових коштів) та в повній сумі оприбутковуватися.

Таким чином, суд погоджується із висновками акту перевірки в частині порушення позивачем п. 2.6 Положення про проведення касових операцій в національній валюті в Україні.

Пунктом 1 абзацу 3 Указу Президента "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" встановлено, що у разі порушення юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами - громадянами України, іноземними громадянами та особами без громадянства, які є суб`єктами підприємницької діяльності, а також постійними представництвами нерезидентів, через які повністю або частково здійснюється підприємницька діяльність, норм з регулювання обігу готівки у національній валюті, що встановлюються Національним банком України, до них застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафу: за неоприбуткування (неповне та/або несвоєчасне) оприбуткування у касах готівки - у п`ятикратному розмірі неоприбуткованої суми.

Враховуючи, що висновки акту перевірки на підставі яких прийнято спірне рішення № є обґрунтованими, а розмір штрафу відповідає приписам п.1 абз.3 Указу Президента "Про застосування штрафних санкцій за порушення норм з регулювання обігу готівки" суд приходить до висновку про правомірність прийняття спірного рішення № .

Стосовно даного спірного рішення суд також зазначає наступне.

Скасовуючи попередні рішення судів першої та другої інстанції, Верховний Суд зазначає, що книга обліку доходів знаходилась на реєстрації в контролюючому органі з 31.05.2012 року до дати її реєстрації - 18.06.2012 року. Вказане, за доводами позивача, свідчить про затягування відповідачем строків реєстрації книги обліку доходів та мало наслідком відображення у цій книзі фактів отримання готівки після її реєстрації. На підтвердження цього факту позивач посилається на те, що відповідачем у судовому процесі не було надано заяву про реєстрацію книги обліку доходів і витрат, не зважаючи на прохання позивача та вимогу суду. Таким чином Верховний Суд зауважив на не встановлення обставин протиправної бездіяльності відповідача.

Судом у відповідача в підготовчому судовому засіданні витребувані заява позивача про реєстрацію книги обліку та інші відомості, які свідчать про дату звернення позивача, а також пояснення щодо переліку документів наданих позивачем при веденні обліку витрат та формування податкової звітності зазначивши, які саме документи мали бути підтвердженням здійсненого позивачем обліку своїх доходів при здійсненні спрощеної системи оподаткування, обліку та звітності.

Стосовно вищевикладених обставин представником ГУ ДФС у Донецькій області суду надані пояснення, що податковий орган не має змоги надати витребувані судом документи. Податковим органом зазначено, що в наслідок проведення антитерористичної операції доступ к матеріалам, що зберігались у справах Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області відсутній.

Указом Президента України від 14 квітня 2014 року № 405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» та розпочато проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей. Загальновідомими обставинами є те, що на теперішній час бойові дії на території Донецької та Луганської області тривають.

У зв`язку з вищевикладеним, суд розглядає справу на підставі наявних документів.

Щодо термінів реєстрації книги обліку доходів суд зазначає наступне.

Наказом Міністерства фінансів України від 19.06.2015 № 579 затверджені Порядок ведення книги обліку доходів для платників єдиного податку першої, другої та третьої груп, які не є платниками податку на додану вартість, та Порядок ведення книги обліку доходів і витрат для платників єдиного податку третьої групи, які є платниками податку на додану вартість.

Книга обліку доходів (книга обліку доходів і витрат) ведеться за вибором платника податку в паперовому або в електронному вигляді.

Ведення обліку доходів для платників єдиного податку першої і другої групи та платників єдиного податку третьої групи, які не є платниками податку на додану вартість передбачено ст. 296 Податкового Кодексу України та наказу Міністерства Фінансів України №1637 від 15.12.2011 року, де зазначено, що прошнурована та пронумерована Книга безоплатно реєструється в органі державної податкової служби за основним місцем обліку платників податку, а потім визначається порядок її ведення.

Термін реєстрації відповідної книги в 2012 році законодавчими та нормативними документами не обумовлені, інформаційні картки адміністративних послуг затверджено наказом Міндоходів і зборів лише 14.06.2013 року №161.

З наявних в матеріалах справи заперечень ДПІ у Куйбишевському районі м. Донецька вбачається, що ФОП ОСОБА_1 звернулась до податкової інспекції 18.06.2012 року, вказане підтверджується записом в журналі реєстрації книг обліку доходів. Доказів щодо іншої дати звернення позивача суду не надано.

В поясненнях представника відповідача Ялового В .В. є посилання на звернення позивача 31.05.2012 року з заявою про обрання спрощеної системи оподаткування, проте це не підтверджує звернення цього ж дня з питання реєстрації журналу.

Разом з цим, суд вважає необхідним зазначити, що навіть якщо звернення позивача до податкового органу відбулось 31.05.2012 року, це не звільняє його від дотримання приписів податкового законодавства.

За позицією позивача вона звернулась за реєстрацією книги обліку доходів 31.05.2012 року, тобто у четвер. 04.06.2012 року - в понеділок позивач почав здійснювати підприємницьку діяльність.

Тобто, фактично позивач почав здійснювати підприємницьку діяльність через 1 робочий день після подання книги обліку на реєстрацію.

Суд вважає, що у позивача не було законодавчо обґрунтованих сподівань отримати зареєстровану книгу в такий термін.

Крім того, навіть якщо ОСОБА_1 вважала, що податковий орган затягнув реєстрацію журналу, це не надає їй права не виконувати вимоги законодавства.

При цьому суд вважає, що хоча реєстрація книги могла бути вчинена в коротшій строк, 18 календарних днів не є неадекватно великим строком. Враховуючи неможливість отримання інформації від Державної податкової інспекції у Куйбишевському районі м. Донецька ГУ Міндоходів у Донецькій області та дослідити обставини реєстрації журналу, суд вважає цей строк розумним.

Суд зазначає, що суб`єкти господарювання за вказаних умов не звільняються від відповідальності за ведення обліку та витрат, для яких законами України встановлена обов`язкова форма обліку.

Згідно зі ст. 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" цей Закон поширюється на всіх юридичних осіб, створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, а також на представництва іноземних суб`єктів господарської діяльності (далі - підприємства), які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Суб`єкти підприємницької діяльності, яким відповідно до законодавства надано дозвіл на ведення спрощеного обліку доходів і витрат, ведуть бухгалтерський облік і подають фінансову звітність у порядку, встановленому законодавством про спрощену систему обліку і звітності.

Згідно п. 44.1 ПКУ для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Згідно п. 44.3 ст. 44 ПКУ платники податків зобов`язані забезпечити зберігання документів, визначених у пункті 44.1 цієї статті, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, не менш як 1095 днів з дня подання податкової звітності, для складення якої використовуються зазначені документи, а у разі її неподання - з передбаченого цим Кодексом граничного терміну подання такої звітності.

Обов`язок платників податків вести в установленому порядку облік доходів та витрат, складати звітність, що стосується обчислення та сплати податків, надавати податкові декларації відповідної форми у відповідний термін за місцем реєстрації, також визначений приписами п. 296.2, 296.4, ст. 296 та п.п. 16.1.2, п.п. 16.13 п. 16.1, ст. 16 ПКУ. Основними нормативними актами, які встановлюють вимоги до форми та змісту первинних документів в бухгалтерському обліку є:

1. Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16.07.1999 р. № 996-XIV (далі - Закон № 996).

2. Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 року № 88 (далі - Положення № 88).

Первинні документи - це документи, створені у письмовій або електронній формі, які містять відомості про господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення.

Наприклад, до первинних документів належать такі документи, як видаткова накладна, товарно-транспортна накладна, акт виконаних робіт, прибутковий та видатковий касовий ордер, та інші.

Мета складання первинних документів - зафіксувати факт господарської операції.

Первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити, перелік яких визначено ч. 2 ст. 9 Закону № 996.

Як встановлено абз. 5 ст. 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-ХІV (далі - Закон № 996-ХІV) господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства. Отже, господарська операція повинна спричиняти реальні зміни майнового стану платника податків.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону № 996-ХІV, бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За змістом ч. 1 ст. 9 даного Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частиною 2 ст. 9 Закону № 996-ХІV передбачені обов`язкові реквізити, які мають містити первинні та зведені облікові документи.

Відповідно до п. 2.15 та 2.16 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 № 88 (далі - Положення) первинні документи підлягають обов`язковій перевірці працівниками, які ведуть бухгалтерський облік, за формою і змістом, тобто перевіряється наявність у документі обов`язкових реквізитів та відповідність господарської операції чинному законодавству, логічна ув`язка окремих показників. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать нормативно-правовим актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Пунктом 2.4 Положення визначено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, отримані від господарської діяльності доходи платника єдиного податку другої групи повинні обліковуватися на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку та інших документів.

У зв`язку з тим, що підприємницька діяльність позивача була пов`язана з наданням освітніх послуг дітям молодших класів, ним велась книга обліку доходів, в якій позивач фіксував підприємницькі доходи. Тобто, серед іншого книга обліку доходів є первинним документом, на підставі якого підприємець заповнює декларацію з єдиного податку.

Як вбачається з описової частини акта перевірки:

книга обліку позивача за 2012-2013 роки, надана до перевірки містить дані не підтверджені відповідними первинними документами, що у свою чергу є порушенням п. 44.1 п. 44.3 ст. 44 ПКУ;

показники податкової звітності за 2012-2013 рік, сформовано на підставі даних не підтверджених первинними документами з помилками.

Згідно п. 121.1. ст. 121 ПКУ незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 510 гривень.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд погоджується із висновками акту перевірки та відповідно вважає спірне рішення таким, що прийнято правомірно.

За приписами частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Згідно ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що викладені в позовній заяві вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, ст. 7 - 15, ст. 17-20, ст. 69-72, ст. 86, ст. 94, ст. 122 - 154, ст. 158 - 163, ст. 167, ст. 185, ст. 186, ст. 254 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Маріупольської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Донецькій області (, 87549, Донецька область, м. Маріуполь, вул. А.Куїнджі, б. 93), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління ДФС у Донецькій області (, Донецька область, м. Маріуполь, вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114) про визнання незаконними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовити.

Повний текст рішення складено 31.05.2019 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 243 КАС України зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаш Г.П.