Справа № 500/671/19
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/671/19

31 травня 2019 рокум.Тернопіль

Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження в місті Тернополі за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (далі відповідач), в якій просить:

визнати протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком;

зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області зарахувати до загального стажу період роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 20.01.1991 року по 27.12.1992 року в колгоспі імені Богдана Хмельницького Підволочиського району Тернопільської області та призначити пенсію за віком з 14.11.2018 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 14.11.2018 року звернувся до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пенсії за віком. Листом від 12.03.2019 року №3828/05 позивачу відмовлено в призначенні пенсії, так як відсутній достатній страховий стаж.

Беручи до уваги те, що факт роботи ОСОБА_1 в колгоспі імені Богдана Хмельницького Підволочиського району Тернопільської області (далі колгосп ім.Б.Хмельницького) у спірний період з 20.01.1991 року по 27.12.1992 року підтверджується відомостями трудової книжки, позивач вважає таке рішення протиправним та таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27.03.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження та призначено у справі судове засідання.

На виконання вимог вказаної ухвали, Тернопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області 24.04.2019 року подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.23-24), просило відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що згідно поданих ОСОБА_1 документів до страхового стажу зараховано 23 роки 11 місяців 7 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком. В силу приписів ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до страхового стажу ОСОБА_1 не враховано період роботи з 20.01.1991 року по 27.12.1992 року в колгоспі ім.Б.Хмельницького в зв`язку із ненаданням відомостей про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві. Про необхідність підтвердження зазначеного періоду роботи Тернопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області додатково повідомлено листом від 12.03.2019 року №3828/05.

За даних обставин, вважає, що оскаржуване рішення прийнято правомірно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча ОСОБА_1 належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду відповідно до ст.124, 126 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Представник відповідача 31.05.2019 року надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області. Просив у задоволенні позову відмовити з підстав викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши представлені у справі докази у їх сукупності, на підставі чинного законодавства, суд при прийнятті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 перемінено прізвище з " ОСОБА_2 " на "Михасів" відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові № НОМЕР_1 від 28.03.2000 року (а.с.9) та з " ОСОБА_3 " на "Гарін" згідно довідки відділу реєстрації актів громадського стану виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 05.01.2001 року №8 (а.с.10).

Протягом трудової діяльності ОСОБА_1 працював на різних підприємствах, що підтверджується відомостями трудової книжки серії НОМЕР_2 від 24.09.1975 року (а.с.11-14).

Позивач 14.11.2018 року звернуся до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про призначення пільгової пенсії за віком.

Листом від 12.03.2019 року №3828/05 відповідачем відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки страховий стаж роботи ОСОБА_1 становить 23 роки 11 місяців 7 днів, що є недостатнім відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, до страхового стажу позивача не враховано період роботи з 20.01.1991 року по 27.12.1992 року в колгоспі ім.Б.Хмельницького у зв`язку із ненаданням відомостей про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві (а.с.7).

Не погоджуючись з таким рішенням суб`єкта владних повноважень, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість дій, рішень відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.3 ст.23 Загальної Декларації прав людини, п.4 ч.1 Європейської Соціальної хартії та ч.3 ст.46 Конституції України кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, за роки важкої праці та шкідливих робіт, - яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно із ч.3 ст.4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Відповідно до змісту ст.5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат.

За змістом ч.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років.

Згідно з ч.1 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч.4 ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до ст.48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст.62 Закону України "Про пенсійне забезпечення", основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналогічна норма передбачена постановою Кабінету Міністрів "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" від 12.08.1993 року №637 (далі Порядок №637), де регламентовано порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.3 Порядку №637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 року №58, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 року за №110, затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція №58).

Відповідно до п.2.2 Інструкції №58 до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Згідно п.2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Із наведених законодавчих норм слідує необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи.

Як встановлено судом, стаж роботи ОСОБА_1 в колгоспі ім.Б.Хмельницького в період з 20.01.1991 року по 27.12.1992 року підтверджується записами в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 24.09.1975 року (а.с.11-14), зокрема, відповідно до протоколу №1 від 20.01.1991 року позивач прийнятий на роботу, а згідно з протоколом №12 від 20.12.1992 року звільнений за власним бажанням.

Відмовляючи позивачу в зарахуванні до стажу роботи період з 20.01.1991 року по 27.12.1992 року, відповідач в листі від 12.03.2019 року №3828/05 вказав на ненадання відомостей про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві, посилаючись на приписи ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

За змістом ст.56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Пунктом 16 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону України "Про пенсійне забезпечення" застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії.

Таким чином, у відповідача були відсутні підстави вимагати у позивача додаткову інформацію про кількість вироблених трудоднів (людиноднів) по вказаному періоду роботи при розгляді питання про призначення пенсії за віком.

Разом з тим, з метою підтвердження факту роботи з 20.01.1991 року по 27.12.1992 року в колгоспі ім.Б.Хмельницького, позивач звертався із запитом до Підволочиського районного комунального трудового архіву, проте згідно наданої відповіді довідкою №37 від 05.02.2019 року у книгах обліку трудового стажу та книгах нарахування заробітної плати відсутні записи, у зв`язку з не повним складом книг, які надійшли на зберігання в архів (а.с.8), тобто у зв`язку з обставинами, що виникли не з вини позивача, та на які він не міг вплинути.

Аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що робота позивача в колгоспі ім.Б.Хмельницького в період з 20.01.1991 року по 27.12.1992 року підлягає зарахуванню до страхового стажу, оскільки такий підтверджений записами в його трудовій книжці, недостовірності або інших ознак юридичної дефектності якої не встановлено, що є достатнім для врахування при обчисленні розміру пенсії і не вимагає додаткового підтвердження позивачем стажу як члена колгоспу з вирішенням питання про вироблення встановленого мінімуму трудової участі в колгоспному виробництві.

Оцінюючи наведені обставини у їх сукупності, досягнення на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком позивачем віку 60 років та наявність страхового стажу понад 25 років, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області у в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 в контексті ч.2 ст.2 КАС України та зарахувати до страхового стажу роботи позивача період роботи в колгоспі ім.Б.Хмельницького в період з 20.01.1991 року по 27.12.1992 року.

Також, з метою дієвого захисту порушеного права у випадку, коли суб`єкт владних повноважень не має можливості приймати інших рішень на власний розсуд, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача та призначити йому пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з 14.11.2018 року.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і не довів правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч.1 ст.139 КАС України).

Отже, відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, суд присуджує на користь позивача здійснені ним та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в загальному розмірі 768,40 грн. (а.с.3) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Руська, будинок 17, ідентифікаційний код в ) щодо відмови ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у призначенні пенсії за віком.

Зобов`язати Тернопільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Руська, будинок 17, ідентифікаційний код в ) зарахувати ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до страхового стажу період роботи з 20.01.1991 року по 27.12.1992 року в колгоспі імені Богдана Хмельницького Підволочиського району Тернопільської області та призначити пенсію за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 14.11.2018 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області (місцезнаходження: 46001, Тернопільська область, місто Тернопіль, вулиця Руська, будинок 17, ідентифікаційний код в ) судовий збір за подання позову на суму 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок, сплачений відповідно до квитанції №19957337 від 22.03.2019 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 травня 2019 року.

Головуючий суддя Мандзій О.П.

копія вірна

Суддя Мандзій О.П.