Справа № 560/1119/19
Суддя: Козачок І.С.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/1119/19
УХВАЛА

05 червня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Козачок І.С. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в якому просить визнати протиправним рішення відмову у поновленні виплати пенсії за віком. Також просить зобов`язати Головне Управління Пенсійного Фонду України в Хмельницькій області поновити виплату пенсії за віком в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з проведенням індексації і компенсацію втрати частини доходів.

Ухвалою суду від 06 травня 2019 року відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (ст. 263 КАС України).

23 травня 2019 року від відповідача надійшло клопотання, в якому він просить про залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку із пропуском ОСОБА_1 строку звернення до суду. Клопотання обґрунтоване тим, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами з 30.11.2014 року, однак з заявою про призначення пенсії він звернувся лише 05.10.2018 року, а тому пропустив строк звернення до суду.

Дослідивши клопотання та докази, наявні у матеріалах справи, суд вважає, що клопотання задоволенню не підлягає зважаючи на наступне.

Відповідно до частин першої та другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач 05 жовтня 2018 року на прийомі у адвоката у Державі Ізраїль дізнався, що з 2009 року має право на поновлення виплати пенсії за віком.

Так як позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, проживає на території Держави Ізраїль, особисто приїхати до України та подати усі необхідні документи не мав можливості, а також у зв`язку із складністю оформлення усіх необхідних документів 08 листопада 2018 року представники позивача звернулись до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою про поновлення пенсії.

Проте, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області листом №39448/03 від 12.12.2018 року відмовило позивачу у поновлені виплати пенсії у зв`язку з тим, що постійним місцем проживання ОСОБА_1 , є Держава Ізраїль, про що свідчить посвідчення особи Держави Ізраїль, у позивача відсутні документи про постійне місце реєстрації на території України. Також посилається на те, що міжнародний договір між Україною та Державою Ізраїль в сфері соціального забезпечення громадян не ратифіковано, тому права на відновлення раніше призначеної пенсії по інвалідності ОСОБА_1 не має.

Відтак саме з відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області позивач офіційно дізнався про підстави зупинення виплати пенсії, та про причини відмови у поновлені виплати пенсії.

Не погоджуючись з цим рішенням, позивач звернувся за судовим захистом.

Згідно з п.16 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», звернення за призначенням пенсії може здійснюватись в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Суд звертає увагу на правову позицію Верховного суду висловлену у постанові від 24 квітня 2018 року у справі №646/6250/17.

У цій справі Верховний суд зазначив, що зважаючи на те, що пенсія за своєю правовою природою є єдиним джерелом існування пенсіонера, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції), до спірних правовідносин необхідно застосовувати крім норм КАС України також і строки, визначені в інших законах.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься в рішеннях № 8-рп/2013 і № 9-рп/2013, а також на підставі аналізу норм КАС України в системному зв`язку з положенням частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Верховний суд дійшов висновку, що адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком, незалежно від того, чи були такі суми нараховані цим органом.

Суд погоджується з позицією Верховного суду і вважає, що її слід застосувати і у цій справі.

Крім того, як встановлено зі змісту позову, про правові підстави відмови у призначенні пенсії позивач дізнався саме з листа №39448/03 від 12.12.2018 року.

Відтак, на час провадження у справі судом не встановлено, а відповідачем не доведено факту пропуску позивачем строку звернення до суду, а тому у клопотанні слід відмовити.

Керуючись статтями 121, 122, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуючий суддя І.С. Козачок