Справа № 300/529/19
Суддя: Лучко О.О.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" травня 2019 р. справа № 300/529/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Лучко О.О.

за участю секретаря Королевич О.В.

за участю сторін:

представника позивача: Говзана М. М. ,

представника відповідача: Кононової О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача Івано-Франківської митниці ДФС

про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення,-

ВСТАНОВИВ:

12.03.2019 ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці ДФС (далі відповідач, митний орган) про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості товарів UA206000/2019/000098/2 від 30.01.2019 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA206000/2019/00098 від 30.01.2019.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 21.01.2019 позивачем придбано автомобіль марки „BMW", ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , який було пред`явлено до Івано-Франківської митниці ДФС Митного поста «Івано-Франківськ-центральний» для його розмитнення. Під час декларування товару позивачем була заявлена митна вартість, визначена ним самостійно, в розмірі 8000 EUR. Митна вартість визначалась за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції). Не дивлячись на подання позивачем повного пакету необхідних документів, передбачених Митним кодексом України, Івано-Франківською митницею ДФС було прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом. За результатами коригування митної вартості товару митницею 13.02.2019 завершено митне оформлення автомобіля та скориговано вартість автомобіля у розмірі 15050 EUR. Вважає, що відповідач безпідставно та протиправно прийняв рішення про коригування митної вартості №UA206010/2019/00021/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення UA206010/2019/01162 від 13.02.2019, якими визначив вартість автомобіля замість 8000 EUR - 15050 EUR. З даної суми позивачем оплачено нараховані платежі. Вважає такі дії відповідача протиправними, тому звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 13.03.2019 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Недоліки позовної заяви усунуті позивачем у строк, встановлений судом.

Відповідно до ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.03.2019 судом відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву від 16.04.2019 (а.с.45-49), в якому зазначив, що декларантом не було подано повний перелік первинних документів, зазначених в частині другій статті 53 Митного кодексу України, підтверджуючих митну вартість транспортного засобу, а саме: не було долучено банківського платіжного документу чи будь якого іншого платіжного та/або бухгалтерського документу, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару, та які б свідчили про завершення фінансової операції під час купівлі оспорюваного транспортного засобу. У зв`язку з цим, згідно із частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, посадовою особою митниці декларанту направлено перше електронне повідомлення від 13.02.2019 про початок митної консультації. Запропоновано надати оригінали товаросупровідних та реєстраційних документів, зазначених у графі 44 митної декларації. Відповіді декларант не надав. Відповідач звертає увагу на те, що у перекладі рахунку-фактури зазначається, що до повної сплати купівельної вартості предмет договору залишається у власності продавця. Також, чітко вказуються банківські реквізити. Але жодного банківського платіжного документу позивач до митного оформлення не долучив. Відповідно до рахунку-фактури від 06.02.2019 продавцем автомобіля виступає «BUZGAU AUTOMOBILE GMBH», натомість в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу зазначено, що власником автомобіля виступає «CHERRY GMBH», а також « ОСОБА_2 ». Дані власники не фігурують в жодних інших документах, а тому неможливо встановити, на якій підставі CHERRY GMBH видав рахунок- фактуру. Це є суттєвими невідповідностями в документах і дало підстави митному органу сумніватися в правильності визначення митної вартості ТЗ. За результатами оцінки ризику у конкретному випадку переміщення товарів та транспортних засобів через митний кордон України, в тому числі за результатами контролю із застосуванням системи управління ризиками, що здійснюється відповідно до статті 337 МК України, митні органи обирають форми та обсяг митного контролю. При цьому формується перелік митних формальностей, визначених за результатами застосування інструментів з управління ризиками (пункт 7.1 Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками в митній службі України, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 597). Згідно статті 320 МК України форми та обсяги контролю обираються на підставі результатів застосування АСАУР. Під час проведення митних формальностей за МД автоматичною системою аналізу і управління ризиками (АСАУР) згенеровано наступні форми митного контролю: « 105-2 митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів». У зв`язку із наведеним, 13.02.2019 Івано-Франківською митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості за №UА206010/2019/000921/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UА206010/2019/01162. Джерелом інформації слугувало спрацювання Профілів ризику 105-2 "Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення МВ за VIN - кодами: Wba3l11040k258256, валюта - EUR, вартість - 15050". Враховуючи наведене, відповідач вважає позовні вимоги безпідставними, а оскаржувані рішення такими, що прийнятті відповідно до закону та з урахуванням усіх обставин.

Поряд з тим, 16.04.2019 представник відповідача направила на адресу суду письмові пояснення (а.с.41-42), у яких зазначила, що позов є необгрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки декларант погодився з рішенням про коригування №UА206010/2019/000921/2 та оформив митну декларацію №UА206010/2019/406100 за вартістю товару 15050 EUR (460957,42 грн).

У письмових поясненнях від 16.04.2019 представник відповідача пояснила, що автоматизована система аналізу та управління ризиками (АСАУР) - це сукупність програмно-інформаційних комплексів, які забезпечують функціонування системи управління ризиками під час митного контролю та | оформлення товарів і транспортних засобів. АСАУР містить збалансований підхід до оцінки ризику за митною декларацією з використанням упроваджених до системи профілів ризику. Основне завдання АСАУР полягає в тому, щоб на підставі всіх діючих профілів здійснити оцінку ризику митної декларації, яка прийнята до митного оформлення та видати повідомлення із вказівками необхідних заходів. Основними напрямками контролю АСАУР є достовірність декларування, правильність визначення митної вартості, країни походження та класифікації товарів згідно УКТЗЕД, та ін. В рішенні про коригування інспектор зазначив основні відомості, а саме за яким методом було визначено митну вартість і яке джерело інформації було використано. В даному випадку коригування митної вартості відбулось у зв`язку зі спрацюванням системи ризиків АСАУР. В такому випадку при введенні VIN коду, система вибиває конкретне числове значення, тому розрахунок не проводиться і не зазначається в рішенні про коригування. Щодо документів, які містять запитувані вихідні дані при використанні джерела інформації АСАУР ДФС, в систему вносяться дані VIN коду, а система вибиває конкретне числове значення (а.с.43-44).

Судове засідання, призначене на 24.04.2019, не відбулось у зв`язку з відпусткою судді.

У судовому засіданні, призначеному на 14.05.2019, розгляд справи відкладено за клопотанням представника позивача.

В судовому засіданні, призначеному на 15.05.2019, оголошено перерву у розгляді справи у зв`язку із витребуванням додаткових доказів.

Представник позивача в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову. На адресу суду надала письмові пояснення (а.с.90-91), у яких зазначила, що враховуючи неподання позивачем належних документів, які підтверджують митну вартість товару, для визначення такої вартості застосовано періодичний довідник Super SCHWACKE. Таким чином, для коригування митної вартості був застосований резервний метод визначення митної вартості, за основу взято витяг з каталогу SCHWACKE №204397/S.01.

Розглянувши відповідно до вимог статтей 260-262 КАС України справу за правилами спрощеного позовного провадження, заслухавши представників позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши подані докази, суд встановив наступне.

Позивачем придбано автомобіль марки „BMW", 2014 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1995 см3, потужність двигуна - 120 кВт, що підтверджується рахунком №15 від 06.02.2019. Оплату здійснено готівкою в розмірі 8000 EUR (а.с.12-13).

13.02.2019 представником позивача - митним брокером ФОП ОСОБА_4 подано до Івано-Франківської митниці ДФС Митного поста «Івано-Франківськ-центральний» електронну митну декларацію №UA26010/2019/405975 від 13.02.2019 для митного оформлення придбаного транспортного засобу (а.с.22).

Для підтвердження заявленої митної вартості товару до вказаної митної декларації декларантом долучено: рахунок №15 від 06.02.2019 (а.с.12-13); декларацію про походження товару (declaration of origin) №0380 від 06.02.2019; акт про проведення огляду (перегляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу №UA20903/2019/11314 від 09.02.2019; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 08.07.2016; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 від 07.02.2019; паспорт громадянина України з відміткою про реєстрацію місця проживання в Україні НОМЕР_4 від 18.04.2011; інші некласифіковані документи від 13.02.2019; копію митної декларації країни відправлення 19DE45Е4 від 07.02.2019.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, згідно із частиною третьою статті 53 Митного кодексу України, посадовою особою митниці декларанту направлено перше електронне повідомлення від 13.02.2019 про початок митної консультації. Запропоновано надати оригінали товаросупровідних та реєстраційних документів, зазначених у графі 44 митної декларації. Відповіді декларант не надав (а.с.62-63).

13.02.2019 відповідач за результатами розгляду поданої декларантом митної декларації №UA206010/2019/405975 та доданих до неї документів відмовив позивачу у митному оформленні транспортного засобу за заявленою митною вартістю у зв`язку з ненаданням декларантом додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу.

Відмову у митному оформленні транспортного засобу відповідач оформив карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA206010/2019/01162 від 13.02.2019 (а.с. 16).

У зв`язку з наведеним, відповідач здійснив коригування митної вартості транспортного засобу та виніс рішення про коригування митної вартості товарів № UA206010/2019/000921/2 від 13.02.2019 (а.с.15), яким визначив митну вартість імпортованого автомобіля за резервним методом у розмірі 15050 EUR. Згідно вказаної картки відмови та рішення про коригування митної вартості митна вартість товару визначена за резервним методом (стаття 64 Митного кодексу України).

Як встановлено судом, при визначенні митної вартості товару перший метод не застосований у зв`язку з ненаданням додаткових документів відповідно ч.3 ст.53 МК України. 2-5 методи визначення митної вартості (ст.59-63 Митного кодексу України) не застосовані, у зв`язку з відсутністю інформації щодо угод на ідентичні та подібні (аналогічні) товари (ст.59, ст.60 Митного кодексу України), та даних на підставі яких можливе визначення митної вартості згідно методів 4 і 5 (ст.62, ст.63 Митного кодексу України). Джерело інформації: Джерело інформації: ризик згенерований АСАУР ДФС105-2 -106-2. Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення МВ за VIN- кодами: НОМЕР_5 , валюта - ЕUR, вартість - 15050. Проведено консультацію з декларантом, доведено інформацію про право декларанта вчиняти дії, передбачені п.5 частини другої ст. 55 та Главою 4 Митного кодексу України.

14.02.2019 за електронною митною декларацією №UA206010/2019/406100 (а.с. 22, 51) позивачем проведено митне оформлення даного транспортного засобу у вільний обіг за шостим методом визначення згідно рішення про коригування митної вартості зі сплатою митних платежів.

Не погоджуючись із карткою відмови у прийнятті митної декларації та рішенням про коригування митної вартості, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні даного спору суд виходив з наступного нормативного регулювання спірних правовідносин.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України №4495-VІ від 13.03.2012 (далі - Кодекс) та іншими законами України.

Розділ ІІІ Кодексу регулює питання митної вартості товарів та методи її визначення.

В ст.49 Кодексу встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч.1 ст.51 Кодексу митна вартість товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.51 Кодексу митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч.1ст.57 Кодексу визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч.2 ст.57 Кодексу).

Відповідно до ч.3 ст.57 Кодексу кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із ч.4 ст.57 Кодексу застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Відповідно до ч.1 ст.58 Кодексу метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Згідно із ч.2 ст.58 Кодексу метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч.3 ст.58 Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.52 Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Згідно із ч.2 ст.52 Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

В ст.53 Кодексу закріплено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 Кодексу).

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (ч.2 ст.53 Кодексу).

Відповідно до ч.1 ст.54 Кодексу контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч.2 ст.54 Кодексу).

Згідно із п.2 ч.6 ст.54 Кодексу орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до ч.1 ст.55 Кодексу рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Як встановлено судом, митну вартість імпортованого транспортного засобу, що вказана декларантом у митній декларації №UA206010/2019/2019/405975 від 13.02.2019 (а.с.50), визначено за основним методом, а до самої митної декларації декларантом подано документи для підтвердження заявлених відомостей про митну вартість товару за ціною договору, зокрема рахунок №15 від 10.02.2019 (а.с.12-13).

Проте, відповідачем було заявлено вимогу про надання позивачем банківських платіжних документів чи інших платіжних документів, що підтверджують заявлену митну вартість автомобіля.

У судовому засіданні встановлено, що коригування митної вартості імпортованого позивачем транспортного засобу проведено відповідачем у зв`язку з відсутністю платіжного документу, що підтверджує вартість придбаного транспортного засобу.

Відповідно до ч.3 ст.53 Кодексу у разі, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації;5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів ;6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

В силу вимог ч.5 ст.53 Митного кодексу України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

З аналізу ч.1 та ч.2 ст.53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом України передбачено вичерпний перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.

Судом встановлено, що позивачем було придбачено у «BUZGAU AUTOMOBILE GMBH» автомобіль марки „BMW", 2014 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 , тип двигуна - дизель, об`єм двигуна - 1995 см3, потужність двигуна - 120 кВт.

На підтвердження придбання та оплати товару позивач подав замовлення-зобов`язання на купівлю вживаного транспортного засобу марки „BMW", 2014 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 (а.с.10-11) та рахунок № НОМЕР_6 від 06.02.2019 на суму 8000 EUR (а.с.12-13).

З дослідженого в судовому засіданні замовлення-зобов`язання на купівлю вживаного транспортного засобу вбачається, що у ньому відсутній підпис покупця - ОСОБА_1 . Крім того, у рахунку №15 від 06.02.2019 наведено банківські реквізити продавця та не зазначено про можливість проведення оплати покупцем готівкою (а.с.12-13). Разом з тим, з даного рахунку не вбачається, що продавець отримав готівкою кошти у розмірі 8000 EUR як оплату за автомобіль „BMW", 2014 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 (а.с. 12-13).

Суд враховує, що ні митному органу, ні в судовому засіданні позивач не надав жодних квитанцій на підтвердження проведення ним оплати за придбаний автомобіль.

Таким чином, суд дійшов висновку, що декларант не надав відповідачу всі необхідні документи, які давали можливість останньому встановити дійсну митну вартість товару за ціною угоди.

Крім того, суд враховує той факт, що в паспорті транспортного засобу марки „BMW", 2014 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 міститься відмітка про реєстрацію 07.02.2019 як власника ОСОБА_5 , а не позивача (а.с. 24-25,101). Поряд з тим, у даному паспорті, перекладеному з німецької на українську мову, перекладач взагалі не зазначив прізвище даної особи (а.с.101). Представник позивача з цього приводу не надав жодних пояснень.

Стосовно доводів представника відповідача про те, що позивач погодився з рішенням про коригування митної вартості автомобіля, оскільки в подальшому оформив митну декларацію на підставі рішення про коригування на суму 7000 EUR та не скористався процедурою випуску автомобіля у вільний обіг згідно ч.7 ст.55 Митного Кодексу України, суд зазначає, що оформлення митної декларації за вартістю транспортного засобу, визначеною митним органом, а в подальшому сплата митних платежів, не позбавляє права декларанта оспорити рішення про коригування митної вартості як таке відповідно до п.п. «б» п.5 ч.2 ст.55 МК України, а застосування процедури випуску автомобіля у вільний обіг декларантом є його правом, а не обов`язком.

Крім того, процедура, визначена ч.7 ст.55 Митного Кодексу України, стосується порядку подання органу доходів і зборів додаткових документів для прийняття ним відповіденого рішення: скасування рішення про коригування митної вартості товару або відмови у визнанні заявленої митної вартості товару.

На підставі наведеного, суд зазначає, що відповідачем доведено обставин, які обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом позивача розрахунку митної вартості транспортного засобу за ціною договору, а інших обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару не встановлено, тобто основні документи містили всі числові дані, необхідні для визначення вартості, зазначеної в митній декларації.

Відтак, суд прийшов до переконання, що подані декларантом позивача до митного оформлення документи не відповідали вимогам ч.2 ст.58 Митного кодексу України.

Наведене свідчить про дотримання відповідачем вимог ч.2 ст.53 Митного кодексу України при здійсненні перевірки правильності визначення митного вартості товару за основним методом - ціною договору.

Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку, що відповідачем розраховано митну вартість автомобіля за ціною, яка належно обґрунтована.

Приписами Митного кодексу України встановлено, що орган доходів і зборів, що здійснює митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено Митним кодексом України. При цьому, наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, що зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару.

Таким, чином, дослідивши надані позивачем документи, суд прийшов до висновку, що у відповідача не було в наявності документів для визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються. Оцінивши подані декларантом документи в сукупності орган доходів і зборів не мав можливості встановити як умови купівлі, так і дійсну вартість товару, що ввозився.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що в задоволенні позову ОСОБА_1 щодо визнання протиправною картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Івано-Франківської митниці ДФС України UA206000/2019/00098 від 30.01.2019 та рішення про коригування митної вартості товарів UA206000/2019/000098/2 від 30.01.2019 слід відмовити.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

При цьому, згідно ч. 1 та 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оскільки в задоволенні позову позивачу відмовлено, відсутні підстави для стягнення судових витрат з відповідача.

На підставі статті 124 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

ОСОБА_1 (РОНПП НОМЕР_7 , АДРЕСА_3);

Івано-Франківська митниця ДФС (, м.Івано-Франківськ, вул.Короля Данила, буд.20, 76010).

Суддя Лучко О.О.

Рішення в повному обсязі складене 03 червня 2019 р.