Справа № 160/2804/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2019 року Справа № 160/2804/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суду складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
за участі секретаря судового засідання Вербного Д.С.
представника позивача ОСОБА_2
представника відповідача Кушнір О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування пункту наказу,
27 березня 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - відповідач), в якій просить:
- визнати протиправним пункт 1 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 26.11.2018 року № 1563, яким лейтенанту поліції Ліщенку ОСОБА_3 Валерійовичу, інспектору взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність; та
- скасувати пункт 1 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 26.11.2018 року № 1563, яким лейтенанту поліції Ліщенко Андрію Валерійовичу, інспектору взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області, оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідальність.
В обґрунтування позовних вимог в позові зазначено наступне. Оскаржуваний наказ від 26.11.2018 року № 1563 в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді попередження про неповну службову відповідність є незаконним, оскільки вважає, що в його діях був відсутній склад дисциплінарного правопорушення. Відповідачем не в повній мірі дотримано вимоги Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Інструкції про порядок проведення службових розслідувань та не встановлено вини позивача, якій передує причинно-наслідковий зв`язок вчинених дій чи допущеної бездіяльності, у події, що відбулась 06 жовтня 2018 року на території розважального закладу «Святошин». Позивач вважає, що його дії були спрямовані на охорону громадського порядку та допомогли уникнути масової трагедії, тому не можуть бути кваліфіковані як дисциплінарний проступок. Крім того, позивач зауважив, що накладене дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність не є співмірним з урахуванням його позитивної характеристики з місця служби, часу перебування на службі та відсутності чинних дисциплінарних стягнень.
21 травня 2019 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначив, що доводи відзиву є необґрунтованими, відзив не містить жодних пояснень правомірності накладеного дисциплінарного стягнення, окрім формального переписування висновків службового розслідування. Позивач зауважив, що відповідач не довів вину позивача у інкримінованому проступку, не зазначено, чому при проведенні службового розслідування не були враховані дії позивача як такі, що вчинені у межах крайньої необхідності. Так, відповідно до ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції зазначено, що дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. Крім того, у висновках службового розслідування і під час винесення оспорюваного п.1 наказу №1563 від 26 листопада 2018 р. посадовими особами відповідача не надано оцінки вчиненим діям з урахуванням позитивної характеристики позивача на службі, часу перебування на службі та відсутності дисциплінарних стягнень.
Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, надали пояснення, аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та у відповіді на відзив, просили суд позов задовольнити в повному обсязі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог заперечувала, просила в задоволенні позову відмовити. Також надала суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначила, що не погоджується з доводами позивача, викладеними у відповіді на відзив. Представник відповідача вважає, що позивач дещо перебільшує щодо вчинення ним дій 06.10.2018 р. у стані крайньої необхідності. Оскільки ОСОБА_1 забрав пістолет та заховав його у кущах, на сьогоднішній день органами слідства встановлюється вина ОСОБА_1 у кримінальному провадженні. Втім, такими діями ОСОБА_1 вчинив дисциплінарний проступок, який полягає у порушенні ним спеціальних норм, що регулюють порядок проходження служби працівниками поліції. У зв`язку з чим, підстави для скасування наказу №1563 від 26.11.2018 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відсутні.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, доводи представника відповідача, дослідивши матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Судом встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 проходить службу в поліції, з 19 червня 2018 року на посаді інспектора взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг.
У вказаному висновку викладено такі обставини.
Поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП капрал поліції ОСОБА_5 ., інспектор взводу №1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 ., інспектор взводу №1 роти №2 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Мілютін Е.О., інспектор взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Ліщенко А.В., інспектор взводу № 1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Головенко А. В . не вжили необхідних заходів з метою надання допомоги особам, які її потребували під час конфлікту 06.10.2018 з розважальному закладі «Святошин», не повідомили про це найближчий орган поліції, не викликали СОГ, не забезпечили охорону місця поліції, збереження слідів можливо учиненого кримінального правопорушення, не з`ясували обставини можливого вчиненого кримінального правопорушення, не установили очевидців події, не інформували уповноваженого працівника чергової частини підрозділу поліції про обставини вчинення можливо кримінального правопорушення.
Згідно з поясненнями інспектора взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Ліщенка А . В. від 10.10.2018 р., відібраними в ході службового розслідування, будь-яких рапортів про подію, що сталась вночі в розважальному закладі «Святошин» 06.10.2018 року, він не писав, свою провину в тому, що не повідомив безпосереднього керівника одразу після події визнає.
Згідно з п. 6 резолютивної частини Висновку службового розслідування, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1-4 пункту 11 Розділу 2 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року № 575, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 3, 5, 6, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України затвердженого Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018 року, пунктів 3-4 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, інспектору взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Ліщенка Андрія Валерійовича вирішено попередити про неповну службову відповідність.
На підставі вказаного Висновку службового розслідування, 26 листопада 2018 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України прийнято наказ №1563 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників полку ПП м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП».
Згідно з пунктом 1 наказу №1563 від 26.11.2018 р. за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог пунктів 1-4 пункту 11 Розділу 2 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року № 575, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 3, 5, 6, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України № 2337-VIII від 15.03.2018 року, пунктів 3-4 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179, інспектора взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенанта поліції Ліщенка Андрія Валерійовича попереджено про неповну службову відповідність.
Супровідним листом від 28 січня 2019 року за вих.№1437/41/2-2019 Департаментом патрульної поліції полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг управління патрульної поліції в Дніпропетровській області направлено копію висновку службового розслідування та наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності №1563 від 26.11.2018 р. для подальшого ознайомлення з ними лейтенанта поліції ОСОБА_1 (а.с.35).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 та поновлено строк на звернення із позовною заявою до адміністративного суду.
Правомірність та обґрунтованість наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №1563 від 26.11.2018 р. в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності лейтенанта поліції ОСОБА_1 у вигляді попередження про неповну службову відповідність є предметом спору, який передано на вирішення суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про національну поліцію».
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати прав і свобод людини; надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Згідно зі ст. 19 Закону України «Про Національну поліцію» у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).
Згідно із преамбулою вказаного Закону цей Статут визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.
Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з ч. 1 ст. 11, ст. 12, ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.
Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Згідно ч. ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Частинами 1 та 2 статті 18 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.
Пунктом 2.1 Розділу ІІ Інструкції передбачено, що підставами для проведення службового розслідування є порушення особами рядовим і начальницьким складом службової дисципліни, зокрема, скоєння кримінальних або адміністративних правопорушень, знищення або втрата службових документів, доручених або охоронюваних матеріальних цінностей, вчинення особами рядового і начальницького складу діянь, які порушують права і свободи громадян, службову дисципліну, інші події, пов`язані із загибеллю (смертю) осіб рядового і начальницького складу чи їх травмуванням (пораненням), а також події, які сталися за участю осіб рядового і начальницького складу і можуть викликати суспільний резонанс.
Згідно розділу VІ цієї Інструкції встановлено, що особи РНС, стосовно якої проводиться службове розслідування має право, зокрема, отримувати інформацію про підстави проведення такого розслідування; висловлювати письмові зауваження щодо об`єктивності та повноти проведення службового розслідування; відмовлятися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; за письмовим рапортом ознайомлюватися з висновком службового розслідування, а також з матеріалами, зібраними в процесі його проведення, у частині, яка її стосується, крім випадків, визначених законодавством України; оскаржити рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки і в порядку, що визначені законодавством України.
Забороняється затверджувати висновок службового розслідування без отримання від особи РНС письмового пояснення або за відсутності акта про її відмову в наданні письмового пояснення. Небажання особи РНС, відносно якої проводиться службове розслідування, надати пояснення не перешкоджає затвердженню висновку службового розслідування та накладенню дисциплінарного стягнення.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який підписується виконавцем (головою та членами комісії) та затверджується начальником, який призначив службове розслідування, або вищим прямим начальником розділ VІІІ Інструкції №230.
Частинами 7, 8 ст. 19 Дисциплінарного статуту визначено, що у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.
Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Оцінюючи усі докази, надані суду у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Законодавець чітко визначив, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень, перелік яких визначено у статті 13 Дисциплінарного статуту, є вчинення таким поліцейським дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії чи бездіяльності поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.
Службова дисципліна за Дисциплінарним статутом досягається дотриманням поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
У ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що оскаржуваний в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача наказ №1563 від 26.11.2018 р. прийнятий за наслідками проведеного службового розслідування, оформленого висновком від 05.11.2018 року, затвердженого начальником Департаменту патрульної поліції.
Згідно з вказаним висновком, під час службового розслідування були встановлені обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку.
Так, відповідно до Висновку інспектор взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Ліщенко А.В. не вжив необхідних заходів з метою надання допомоги особам, які її потребували під час конфлікту 06.10.2018 року з розважальному закладі «Святошин», не повідомив про це найближчий орган поліції, не викликав СОГ, не забезпечив охорону місця поліції, збереження слідів можливого учиненого кримінального правопорушення, не з`ясував обставин можливого вчиненого кримінального правопорушення, не установив очевидців події, не проінформував уповноваженого працівника чергової частини підрозділу поліції про обставини вчинення можливо кримінального правопорушення.
Згідно з поясненнями інспектора взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції Ліщенка А . В. від 10.10.2018 р., відібраними в ході службового розслідування, будь-яких рапортів про подію, що сталась вночі в розважальному закладі «Святошин» 06.10.2018 року, він не писав, свою провину в тому, що не повідомив безпосереднього керівника одразу після події визнає.
За наслідками проведеного службового розслідування зроблено висновки про порушення позивачем службової дисципліни, що виразились у порушенні пунктів 1-4 пункту 11 Розділу 2 Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом МВС України від 07.07.2017 року № 575, ч. 2 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 3, 5, 6, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 3-4 розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179.
Таким чином, саме за скоєння дисциплінарного проступку до позивача застосовано дисциплінарне стягнення.
Доводи позивача щодо відсутності в його діях складу дисциплінарного проступку не приймаються судом до уваги.
Службова дисципліна, окрім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.
Згідно з п. 11 Розділу ІІ Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.07.2017 №575 (далі - Інструкція від 07.07.2017 №575), дільничний офіцер поліції (поліцейський патрульної поліції) на місці події: 1) до прибуття СОГ забезпечує охорону місця події, збереження слідів учиненого кримінального правопорушення та в разі необхідності організовує надання невідкладної медичної допомоги потерпілим особам; 2) з`ясовує обставини вчиненого кримінального правопорушення, установлює свідків, очевидців події, прикмети правопорушників, збирає інші відомості, що можуть бути використані як докази; 3) інформує уповноваженого працівника чергової частини органу, підрозділу поліції про обставини вчинення кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили, для вжиття невідкладних заходів щодо їх затримання; 4) з прибуттям СОГ негайно інформує слідчого про одержані дані щодо обставин учинення кримінального правопорушення та осіб, які його вчинили, для їх подальшої фіксації шляхом проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчих (розшукових) дій.
Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 № 1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, які є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, частиною ч. 3 розділу IV яких передбачено, що за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.
Судом досліджені матеріали службового розслідування, в тому числі пояснення опитаних свідків, та встановлено, що позивач був безпосереднім учасником конфлікту, що стався вночі в розважальному закладі «Святошин» 06 жовтня 2018 року.
Опитані в ході службового розслідування лейтенант поліції Головенко А.В., лейтенант поліції Мілютін Е.О., лейтенант поліції Бабенко О.К., капрал поліції Конченко А.А., ОСОБА_9 . пояснили, що 06 жовтня 2018 року приблизно о 01 год. 00 хв. разом з із лейтенантом поліції ОСОБА_1 приїхали до розважального закладу «Святошин», де разом відпочивали, танцювати та слухати музику. Приблизно о 04 год. 00 хв., викликавши таксі, ОСОБА_1 разом із ОСОБА_6 поїхали з розважального закладу «Святошин» в сторону місця проживання. Надалі, на телефонний дзвінок ОСОБА_10 про початок конфлікту в розважальному закладі «Святошин», ОСОБА_1 та ОСОБА_6 повернулись. На подвір`ї розважального закладу «Святошин» виявилась група громадян, серед яких був невідомий чоловік в чорному одязі, який розмовляв з ОСОБА_10 , постійно смикаючи свій верхній одяг в області стегна з правого боку, між ними був словесний конфлікт. Надалі невідомий чоловік в чорному одязі, який розмовляв з ОСОБА_10 , з під куртки дістав предмет, дуже схожий на пістолет, всі почули характерний звук надсилання патрона до патронника та постріл.
Факт вибиття вогнепальної зброї з рук, як встановлено службовим розслідування, старшого оперуповноваженого Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції Цегельного В.О., після чого пролунав постріл, саме інспектором патрульної поліції Ліщенком А . В . не заперечується самим позивачем та засвідчується поясненнями капрала ОСОБА_5
Опитана в ході судового розгляду в якості свідка інспектор взводу №1 роти № 2 батальйону № 1 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_6 підтвердила факт вибиття вогнепальної зброї у старшого оперуповноваженого Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_4 . саме ОСОБА_1 та пояснила суду, що саме завдяки таким рішучим діям ОСОБА_1 щодо відібрання зброї у конфліктуючої сторони, вдалось запобігти негативним наслідкам та допомогли уникнути масової трагедії.
Суд не ставить під сумнів заслуги позивача щодо попередження можливого тяжкого кримінального правопорушення.
Такі дії характеризують позивача як високопрофесійного співробітника. Невідкладно відреагувавши на небезпеку, відвернуто загрозу особистому життю та/або здоров`ю оточуючих (інших учасників конфлікту), які опинились в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.
Втім, позивачем в ході судового розгляду не надано суду обґрунтованих пояснень, чому відібравши вогнепальну зброю у одного з учасників конфлікту та відкинувши її подалі від місця події, та запобігши, таким чином, негативним наслідкам та тяжкості правопорушення, позивач не вжив невідкладних заходів по затриманню правопорушника, у якого відібрав зброю, та не повідомив про зазначену подію керівництво та уповноваженого працівника чергової частини підрозділу поліції про обставини можливого кримінального правопорушення, безпосереднім учасником якого був сам, а залишив місце події, не забезпечивши охорону місця події та збереження слідів правопорушення.
Наведене не узгоджується з обов`язками поліцейського, визначених у ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 1 Дисциплінарного статуту, а також безпосередніми обов`язками поліцейського патрульної поліції, визначених у п. 11 розділу ІІ Інструкції від 07.07.2017 №575.
Окрім того, судом враховано, що свою провину в тому, що не повідомив безпосереднього керівника одразу після події, ОСОБА_1 визнав повністю, що підтверджується його поясненнями, відібраними в ході службового розслідування.
Суд звертає увагу, що головним завданням поліції є забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності; надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.
Поліцейський на всій території України незалежно від посади, яку він займає, місцезнаходження і часу доби в разі звернення до нього будь-якої особи із заявою чи повідомленням про події, що загрожують особистій чи публічній безпеці, або в разі безпосереднього виявлення таких подій зобов`язаний вжити необхідних заходів з метою рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, і повідомити про це найближчий орган поліції.
Позивач, склавши Присягу працівника Національної поліції України, присягнув вірно служити Українському народові, дотримуючись Конституції України та законів України, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.
Приступивши до виконання своїх обов`язків на посаді інспектора взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг, позивач взяв на себе не тільки права, але і обов`язки поліцейського патрульної поліції, а отже мав усвідомлювати, що за їх порушення та/або невиконання він може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позивачем порушено службову дисципліну, не вчинивши дії по затриманню правопорушника, не повідомлення про зазначену подію керівництво, уповноваженого працівника чергової частини підрозділу поліції про обставини вчинення можливого кримінального правопорушення, безпосереднім учасником якого був сам, залишивши місце події, такими чином не забезпечивши охорону місця події та збереження слідів правопорушення, а отже, допустив дисциплінарний проступок.
Суд вважає, що накладене на позивача дисциплінарне стягнення є співмірним вчиненому дисциплінарному проступку, який привів до порушення вимог ч. 2 ст. 18 Закону України «Про національну поліцію», пунктів 3, 5, 6, 7 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пункту 11 Розділу ІІ Інструкції від 07.07.2017 року № 575, розділу 4 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року № 1179.
Надаючи оцінку доводам позивача про те, що накладаючи на позивача дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, відповідач не використав весь перелік можливих (менш) суворих дисциплінарних стягнень, суд зазначає, що нормами Дисциплінарного статуту Національної поліції України не передбачено обов`язку перед застосуванням більш суворого дисциплінарного стягнення накладати менш суворе.
Право вибору виду дисциплінарного стягнення відповідно до норм Дисциплінарного статуту належить особі, яка проводить службове розслідування, з урахуванням характеру проступку, обставин, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби.
Суд погоджується з відповідачем, тяжкість проступку, допущеного позивачем, полягає в тому, що вибивши зброю та відкинувши її подалі від місця події, залишив її без нагляду.
Крім того, суд зазначає, що термін «дискреційне повноваження» відповідно до Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2, прийнятої 11.03.1980 року на 316-му засіданні заступників міністрів означає повноваження, яке надає певний адміністративному органу ступінь свободи під час прийняття рішення, таким чином даючи йому змогу вибрати з кількох юридично допустимих рішень те, яке буде найбільш прийнятним.
Колегія суддів Судової палати в адміністративних справах Верховного Суду України у постанові від 14.03.2017 по справі №21-3063а16 висловило правову позицію про те, що: «… суд не втручається та не може втручатися у дискрецію (вільний розсуд) відповідача поза межами перевірки за критеріями відповідності прийняття ним рішень (вчинення дій), передбаченими частиною третьою статті 2 КАС…».
З огляду на викладене, наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1563 від 26.11.2018 року в частині притягнення лейтенанта поліції Ліщенка Андрія Валерійовича, інспектора взводу № 2 роти тактико-оперативного реагування полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, до дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідальність прийнятий на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення, для прийняття рішення, тобто відповідає критеріям, визначених ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Згідно ч. 2 ст. 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Позивачем нормативно і документально не доведено протиправність п.1 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1563 від 26.11.2018 року.
Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Згідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України в разі відмови в задоволенні позову судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 244, 245, 255, 295 , Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправним та скасування п.1 наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України № 1563 від 26.11.2018 року - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 04 червня 2019 року.

Суддя Р.З. Голобутовський