Справа № 1540/4818/18
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 1540/4818/18

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Димерлія О.О.,

Єщенка О.В.,

за участю: секретар судового засідання Уштаніт Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду, яке прийнято 31 січня 2019 року у складі суду судді: Балан Я.В. в місті Одесі по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

19 вересня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (з урахуванням відмови від позовних вимог в частині від 31.01.2019 р.), про визнання протиправною бездіяльність Ліквідаційної комісії Головного Управління МВС України в Одеській області, щодо не складання нової довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та не направлення її до Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області; зобов`язання Ліквідаційної комісії Головного Управління МВС України в Одеській області виготовити та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії із зазначенням основних і додаткових видів грошового забезпечення в наступних розмірах: посадовий оклад 3800,00 гривень, оклад за військовим (спеціальним) званням 2400,00 гривень, надбавка за стаж служби 3100,00 гривень, надбавка за службу в умовах режимного обмеження 15% - 570,00 гривень.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року, відмову від позову в частині позовних вимог в адміністративній справі №1540/4818/18 прийнято, провадження по адміністративній справі №1540/4818/18 в частині позовних вимог заявлених ОСОБА_1 , а саме - зобов`язання Ліквідаційної комісії Головного Управління МВС України в Одеській області, зазначити у новій довідці до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії: надбавку за високі досягнення у службі та виконання особливо важливих завдань 40% - 1520,00 гривень, надбавку за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик та виконання особливо важливих завдань 25% - 950,00 гривень, премію 2,3 % - 283,82 гривні закрито.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року у задоволенні заявленого позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення заявлених вимог. В обґрунтування скарги апелянт зазначив, що судом першої інстанції порушені норми матеріального та процесуального права, неповно з`ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, що призвело до неправильного її вирішення.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що суд першої інстанції дійшов не вірного висновку, що посада начальник відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України згідно постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11. 2015 року (далі постанова КМУ №988) не відноситься до Апарату Національної поліції відповідно додатку №3 до постанови, а відноситься до апарату Головних управлінь Національної поліції в областях відповідно додатку №4 до постанови. Апелянт наполягає на тому, що розмір його посадового окладу повинен бути визначений згідно додатку №3 вищевказаної постанови, відповідно до якого розмір посадового окладу за посадою «Начальник самостійного відділення, начальник сектору» Апарату Національної поліції складає 3800 грн.. Крім того, апелянт не згоден з висновком суду першої інстанції, яке місце займала посада позивача в структурі внутрішніх органів України і до якої посади поліцейського вона прирівнюється зараз. Апелянт також зазначає, що згідно його особистого послужного списку проходження служби та довідок витребуваних ним особисто у МВС України чітко зазначено кожне переміщення, проходження служби у центральному апараті МВС України з моменту призначення на посаду, штатних зміщеннях та грошовим забезпеченням у займаних посадах. Також судом першої інстанції повністю не взяті до уваги при розгляді справи надані дві довідки з ліквідаційної комісії УМВС України на Одеській залізниці яка і представляла документи до пенсійного відділу ФСУ ГУ УМВС в Одеській області для призначення пенсії у 2001 році. У наданих довідках чітко зазначено, що позивач звільнений з посади начальника відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України, та в подальшому розтлумачено, що відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці УВБ ГУБОЗ МВС України до штатного розкладу УМВС України на Одеській залізниці ніколи не входило, а перебувало у штаті апарату УВБ Головного управління по боротьбі з організованою злочинність МВС України і додатки №11 та №12. Окрім того, апелянт вважає, що суд першої інстанції не вірно розтлумачив, виклавши частину змісту з копії довідки №18802 від імені ліквідаційної комісії УМВС на Одеської залізниці посилаючись на довідку №81251 від 17.07.2018, яку видала на прохання останньої ліквідаційна комісія УМВС в Одеській області, стосовно якої і розглядається даний позов. Також апелянт зазначає, що Управління внутрішньої безпеки та Головне управлінням по боротьбі з організованою злочинністю це не єдина структура. Отже, посада - «начальник внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України» перебувала у штаті центрального апарату МВС України, але ні в якому разі не у штаті апарату головних управлінь УМВС Областей, що навмисно та незаконно враховано судом першої інстанції при прийняті незаконного рішення. Окрім того апелянт зазначив, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування органів внутрішніх справ» від 12.02.2015 року №193 Головне Управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України було ліквідовано, що також жодним чином не вплинуло на існування Управління внутрішньої безпеки, яке потім Постановою КМУ №887 від 28.10. 2015 року було реформовано у Департамент внутрішньої безпеки як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції. У свою чергу Постановою Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» усі посади працівників департаменту були внесені та перелічені саме в Додатку №3 до цієї постанови. В цьому ж додатку вказується, що посада начальника сектору з розміром посадового окладу - 3800 грн., до якої прирівнюється посада що займав апелянт до виходу на пенсію. Отже, висновок суду першої інстанції, що посада апелянта не відноситься до апарату Головних управлінь Національної поліції в областях і висновок суду першої інстанції в рішенні з посиланням на Додаток 4 постанови КМУ №988 від 11.11.2015 року не відповідає обставинам справи.

Відповідач/Ліквідаційна комісії Головного управління МВС України в Одеській області, надала до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Відповідач зазначає, що відповідно до Постанови КМУ №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» (далі - Постанова №103) була виготовлена довідка №18202 про розмір грошового забезпечення що враховується для перерахунку пенсії, а позивачу була надана копія виготовленої довідки. Отже, Ліквідаційною комісією ГУ МВС України Одеській області не порушено права позивача. Крім того, відповідно до Переліку посад осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що прирівнюються посадам поліцейських затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 17.02.2017 №138 посада позивача, а саме начальник відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці управління внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України прирівнюється до посади поліцейського «начальник сектору» та відповідно до додатку 4 постанови КМУ №988 від 11.11.2015 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» (далі - Постанова №988) посадовий оклад начальника сектору дорівнює 2900 грн. Відповідною Постановою №988 не передбачено посадового окладу у розмірі 3800 грн. для посади «начальник відділення/сектору». Отже вимоги позивача щодо зазначення у довідці посадового окладу у розмірі 3800 грн. є не правомірними. Згідно п. 1 Постанови №988 грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення. Враховуючи, вище зазначене, надбавки які позивач бажає включити до довідки, а саме надбавка за високі досягнення у службі та виконання особливо важливих завдань 40% та надбавка за особливі умови служби, кваліфікацію, професійний ризик 25% на момент винесення Постанови №103 не виплачуються а відповідні законодавчі акти які передбачали дані надбавки втратили свою чинність, відповідні надбавки не можуть бути враховані при перерахунку пенсії оскільки до грошового забезпечення поліцейських не входять. Також відповідач, звертає увагу на те, що 12.12.2018 року Велика Палата Верховного Суду Рішення Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду по зразковій справі №802/2196/17-а від 12.03.2018 року - залишила без змін. Рішенням Верховного Суду по зразковій справі від 12.03.2018 у задоволені позовних вимог позивача - відмовлено повністю.

Крім того, 28.05.2019 року до суду надійшли письмові пояснення представника позивача, в яких додатково зазначено, що на його думку зміст витребуваних документів повністю спростовує доводи відповідача щодо входження штатних одиниць співробітників внутрішньої безпеки ГУБОЗ України до штатних розкладів ГУ МВС областей та УМВС на транспорті. Вказує, що як вбачається з наказу МВС України № 480 від 07.09.1994 року «Про укріплення підрозділів внутрішньої безпеки органів внутрішніх справ», усі посади співробітників внутрішньої безпеки, починаючи від керівника Головного управління до молодшого інспектора ( старшини), співробітників по оперативному обслуговуванню Республіки Крим, областей, м. м. Києва і Севастополя та транспортних підрозділів входили до складу Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю Центрального апарату МВС України ( п. п. 1 та 2 наказу та додаток № 1 на 10 арк.). Тобто відділення внутрішньої безпеки Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України по оперативному обслуговуванню УМВС України на Одеській залізниці безпосередньо перебувало у штаті центрального апарату МВС України та було його номенклатурою. Відповідно до п.7 вищевказаного наказу особова справа ОСОБА_1 зберігалася в УВБ МВС України. Відповідно до п. 4.2 цього наказу усі посадові переміщення ОСОБА_1 відбувались згідно з наказом Міністра внутрішніх справ України за поданням начальника УМВС з погодженням Управління внутрішньої безпеки МВС України, про що свідчать надані ОСОБА_1 докази - завірені належним чином архівні накази. Щодо підпорядкування представник позивача посилається на п. п. 2, 2.1, 2.2 наказу МВС України № 480 від 07.09.1994 року, відповідно до якого безпосередньо керівництво здійснюють: - за УВБ МВС України - міністр внутрішніх справ України ( п. 2.1); - за іншими підрозділами УВБ та підрозділами ВБ по обслуговуванню органів внутрішніх справ на транспорті - Управління ВБ МВС України і лише в оперативному відношенні- начальники ГУ УМВС областей та УМВС на транспорті ( п. 2.2 ).

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працював з 06 вересня 1995 року до 11 червня 1998 року на посаді начальника відділення по оперативному обслуговуванню Управління МВС України на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України (наказ МВС України від 06.09.1995 року №562 о/с), з 11 червня 1998 року до 25 червня 2001 року працював на посаді начальника відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України (ГУБОЗ МВС України) (наказ МВС України від 17.07.1998 року №315 о/с).

Наказом МВС України від 13 червня 2001 року №213 о/с ОСОБА_1 було увільнено з посади начальника відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України та відряджено у розпорядження УМВС України на Одеській залізниці (а.с. 163).

З 25 червня 2001 року до 21 серпня 2001 року знаходився в розпорядженні УМВС України на Одеській залізниці (наказ МВС України від 13 червня 2001 року№213 о/с).

ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ за п. 64 «Б» (через хворобу) 21 серпня 2001 року на підставі Наказу УМВС України на Одеській залізній дорозі №62 1/с від 25.06.2001 року, із змінами внесеними наказом №86 1/с від 06.08.2001 року(а.с. 160-161).

ОСОБА_1 є пенсіонером МВС України та йому призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Керуючись постановами Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 року та №988 від 11.11.2015 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області, ОСОБА_1 , на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №18202 від 19.03.2018 року, виданої Ліквідаційною комісією Головного управління МВС України в Одеській області, 23.03.2018 року, проведено перерахунок пенсії, яка складається з посадового окладу 2900,00 грн. (за посадою начальник сектору ГУПН згідно довідки №18202 від 19.03.2018 року), окладу за військове звання 2400,00 грн., надбавки за вислугу років 50% - 2650,00 грн., надбавки за роботу з таємними виробами, носіями, документами 15% - 435,00 грн., премії 2,3 % - 192,86 грн. (а.с. 43-44).

Не погоджуючись з розміром посадового окладу встановленим для перерахунку пенсії, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи спірне питання та відмовляючи у задоволені позовних вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , та відсутності порушення права позивача на належне пенсійне забезпечення. За висновками суду першої інстанції, інформація про складові грошового забезпечення ОСОБА_1 , яка міститься у довідці Ліквідаційної комісії №18202 від 19.03.2018 року, є повною та об`єктивною.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, та надаючи правову оцінку його висновкам і встановленим обставинам справи, виходить з наступного.

Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі Закон №2262-ХІІ) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон №2262-ХІІ, має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Кабінет Міністрів України постановою «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» за №988 від 11.11.2015 року (яка набрала чинності 02.12.2015 року), та постановою «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 9 березня 2006 року №268» за №947 від 18.11.2015 року (чинною до 24.09.2016 року) встановив розміри грошового забезпечення працівникам поліції за посадовими окладами і спеціальними званнями, що значно перевищують посадові оклади і плату за спеціальні звання колишніх працівників органів внутрішніх справ.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11.11.2015 р. затверджено схему окладів за спеціальним званням поліцейських у розмірах згідно з додатком 1, схеми посадових окладів поліцейських у розмірах згідно з додатками 3-10, розміри надбавки за стаж служби в поліції згідно з додатком 11.

Ця постанова набрала чинності з 02.12.2015 р. та застосовується з дня набрання чинності Законом України «Про Національну поліцію», тобто, з 07.11.2015.

Відтак, ОСОБА_1 , як колишній працівник міліції та пенсіонер органів внутрішніх справ, з 01.01.2016 набув право на перерахунок розміру призначеної йому пенсії на підставі ст. 63 Закону №2262-XII та норм Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №45 від 13.02.2008 р., (далі по тексту Порядок №45) в редакції з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 р.

Нормами Порядку №45 чітко регламентований алгоритм дій щодо перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-XII.

Пунктом 3 Порядку №45 встановлено, що на підставі списків уповноважені органи готують довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, для кожної особи, зазначеної в списку, за формою згідно з додатками 2 і 3 (далі - довідки) та у місячний строк подають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.

Довідки видаються державним органом, з якого особи були звільнені із служби, якщо інше не передбачено цим Порядком.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, довідка про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій з урахуванням грошового забезпечення поліцейських №18202 від 19.03.2018 року видана Ліквідаційною комісією Головного управління Міністерства внутрішніх справ України (а.с. 44) та є чинною.

Згідно довідки №18202 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій для осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), ОСОБА_1 отримує пенсію з розрахунку: посадовий оклад 2900,00 гривень, оклад за військовим званням 2400,00 гривень, надбавка за стаж служби 2650,00 гривень, надбавка за службу в умовах режимних обмежень 435,00 гривень. Всього 8 577,86 гривень.

Щодо доводів апелянта, що розмір посадового окладу повинен бути визначений згідно додатку №3 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11.11.2015 року, відповідно до якого, розмір посадового окладу за посадою «Начальник самостійного відділення, начальник сектору» Апарату Національної поліції встановлено у розмірі - 3800,00 гривень, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Додатку 3 до постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», до апарату Національної поліції відносяться - Голова Національної поліції, Перший заступник Голови Національної поліції, Заступник Голови Національної поліції, Начальник департаменту, Головного управління, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу, Перший заступник начальника (директора) департаменту, Головного управління, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу, радник Голови, Заступник начальника (директора) департаменту, Головного управління, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу; начальник управління, що не входить до складу структурного підрозділу апарату; помічник Голови, Начальник управління департаменту, Головного управління, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу; заступник начальника управління, що не входить до складу структурного підрозділу апарату; начальник відділу, що не входить до складу структурного підрозділу апарату, Заступник начальника управління; заступник начальника відділу, що не входить до складу структурного підрозділу апарату, Начальники: відділу, чергової частини; помічник першого заступника Голови, заступника Голови, Заступники начальника: відділу, чергової частини; начальник сектору, Головні: оперуповноважений, інспектор, спеціаліст, психолог, Старші: оперуповноважений в особливо важливих справах, оперуповноважений з особливих доручень, слідчий в особливо важливих справах, інспектор з особливих доручень, референт з особливих доручень; помічник начальника: департаменту, Головного управління, Робочого апарату Укрбюро Інтерполу, Старші: оперуповноважений, слідчий, інспектор, референт, інженер, оперуповноважений, слідчий, інспектор, референт, інженер.

Колегія суддів наголошує, що ОСОБА_1 було звільнено з посади начальника відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України, тобто дана посада згідно постанови Кабінету Міністрів України №988 від 11.11.2015 року, не відноситься до Апарату Національної поліції (додаток №3), а відноситься до апарату Головних управлінь Національної поліції (додаток №4).

Відповідно до додатку №4 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11.11.2015 року, до апарату головних управлінь Національної поліції відносяться: Начальник Головного управління, Перший заступник начальника Головного управління, Заступник начальника Головного управління, Начальник управління, помічник (радник) начальника Головного управління, Заступник начальника управління; начальник відділу, що не входить до складу управління, Начальники: відділу, чергової частини; заступник начальника відділу, що не входить до складу управління; начальник сектору, що не входить до складу управління, відділу, Заступники начальника: відділу, чергової частини; помічник начальника управління, Начальник сектору, Головний спеціаліст, старші: оперуповноважений в особливо важливих справах, оперуповноважений з особливих доручень, слідчий в особливо важливих справах, інспектор з особливих доручень, Старші: оперуповноважений, слідчий, інспектор, інженер, психолог, референт, юрисконсульт, оперуповноважений, слідчий, інспектор, інженер, психолог, референт, юрисконсульт.

У матеріалах справи наявна довідка Управління МВС України на Одеській залізниці №8/209 від 16.05.2018 року, якою підтверджується, що ОСОБА_1 , 21 серпня 2001 року, звільнений з органів внутрішніх справ за п. 64 «Б» (через хворобу) з посади начальника відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України (а.с. 18).

Крім того, у наявному в матеріалах справи листі №8/251 від 17.07.2018 року, виданому Управлінням МВС України на Одеській залізниці зазначено, що посада, з якої позивач був звільнений з органів внутрішніх справи, а саме начальник відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України, прирівнюється до посади поліцейських начальник сектору Головного управління Національної Поліції (а.с. 19).

З метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду даної справи, 04.04.2019 року судом апеляційної інстанції зроблено запит до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області, 26.04.2019 року зроблено запит до Державного архіву МВС України, якими було витребувано структуру та штатний розпис Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України станом на 2001 рік, відомості щодо місця посади начальника відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України в штатній структурі органів внутрішніх справ на час звільнення позивача, відомості щодо належності посади начальника відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України до номенклатури МВС України, відомості щодо підпорядкування співробітників відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України центральному апарату МВС та апарату Управління МВС України на Одеській залізниці.

На виконання вимог запиту суду 17.04.2019 року до П`ятого апеляційного адміністративного суду надійшов лист Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області №40/243 від 15.04.2019 року, яким було повідомлено суд, що посада начальника відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України в штатній структурі ГУ МВС відсутня та до штату ГУМВС не входила.

Крім того, колегією суддів встановлено, що як вбачається з листа Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України №22/6-, управління (відділи) внутрішньої безпеки в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі (підпорядковані Департаменту внутрішньої безпеки) функціонували в структурі підрозділів, підпорядкованих МВС, а не в структурі апарату МВС. Посадові оклади працівникам зазначеного підрозділу були встановлені на рівні посадових окладів осіб начальницького складу органів внутрішніх справ для апарату ГУМВС (УМВС) України в АР Крим, областях, містах Києві та Севастополі, які згідно з діючою на той час структурою також підпорядковувались Міністерству внутрішніх справ.

Разом з тим, як вбачається з положень Наказу МВС України №480 від 07.09.1994 року (чинного на час виходу позивача у відставку), підрозділи внутрішньої безпеки входять до складу Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України та виконуються свої спеціальні функції. Згідно п. 2.2. зазначеного Наказу, безпосереднє керівництво УВБ МВС України здійснює міністр внутрішніх справ України, а зокрема управління на транспорті - УВБ МВС України, та у оперативному відношенні начальники відповідних ГУМВС України.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що Пунктом 6 Порядку № 45 передбачено, що відповідною вважається посада, яка за класифікаційними характеристиками, зокрема назвою, розміром посадового окладу, функціональністю та організаційним рівнем підрозділу у структурі органу (організації, установи, військової частини тощо) прирівнюється до посади, з якої особа була звільнена. Разом з тим, посилання апелянта на відповідність його посадового окладу на момент звільнення посадовому окладу начальника відділення центрального апарату МВС України, за умови відсутності встановлених судом обставин щодо відповідності функціональності та організаційного рівня підрозділу у структурі органу є неспроможними.

Колегія суддів зазначає, що позивач працював начальником відділення по оперативному обслуговуванню Управління МВС України на Одеській залізниці, яке підпорядковувалось Управлінню внутрішньої безпеки МВС України, яке в свою чергу підпорядковувалось ГУБОЗ МВС України. Таким чином, з огляду на організаційний рівень підрозділу у структурі органу, посада позивача не може вважатися такою, що безпосередньо прирівнюється до посади у центральному апараті МВС України.

Крім того, апелянт посилається на ті обставини, що відповідно до п. 4.2 Наказу МВС України №480 від 07.09.1994 року усі посадові переміщення ОСОБА_1 відбувались згідно з наказом Міністра внутрішніх справ України за поданням начальника УМВС з погодженням Управління внутрішньої безпеки МВС України,

Разом з тим, суд апеляційної інстанції наголошує, що як вбачається з матеріалів справи, на момент звільнення позивача у відставку, ОСОБА_1 не перебував у штаті Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України. Суд зазначає, що Наказом МВС України від 13 червня 2001 року №213 о/с ОСОБА_1 було увільнено з посади начальника відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України та відряджено у розпорядження УМВС України на Одеській залізниці (а.с. 163). З 25 червня 2001 року до 21 серпня 2001 року позивач знаходився в розпорядженні УМВС України на Одеській залізниці (наказ МВС України від 13 червня 2001 року №213 о/с).

Враховуючи викладене, посада начальника відділення у структурі УМВС України на Одеській залізниці, відповідно до положень наказу Міністерства внутрішніх справ України №138 від 17.02.2017 року розділ VII - Апарат головних управлінь, управлінь МВС в Автономній Республіці Крим, областях, місті Севастополі та на залізницях, прирівнюється до посади поліцейського «начальник сектору» в Апараті Головних управлінь Національної поліції) та відповідно до додатку №4 до постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» №988 від 11.11.2015 року, посадовий оклад начальника сектору дорівнює 2900,00 грн.

Колегія суддів критично сприймає посилання апелянта на лист Управління МВС на Одеській залізниці №8/251 від 17.07.2018 року як на підставу для визначення розміру посадового окладу, відповідно до яких відділення внутрішньої безпеки на Одеській залізниці Управління внутрішньої безпеки ГУБОЗ МВС України відносилось до номенклатури МВС України, оскільки як вбачається з вказаного листа посада, з якої апелянт був звільнений, прирівнюється до посади поліцейських начальник сектору Головного управління Національної Поліції.

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що відповідачем у довідці №18202 від 19.03.2018 року, було правомірно визначено розмір посадового окладу апелянта для перерахунку пенсії на рівні 2900,00 грн.

Відповідно до пункту 30 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам, викладеним у позовній заяві, а також наведеним сторонами під час судового розгляду справи. Жодних нових доводів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваних судових рішень, в апеляційній скарзі не зазначено.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 січня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Ліквідаційної комісії Головного управління МВС України в Одеській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М.П.Коваль

Суддя: О.О.Димерлій

Суддя: О.В.Єщенко