Справа № 440/4044/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 р. Справа № 440/4044/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Перцової Т.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Є.Б. Супрун, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 22.12.18 року по справі № 440/4044/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області , Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області, в якому просила: визнати протиправною бездіяльність Карлівського ОУПФ щодо невиплати їй щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за травень - червень 2018 року та зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області виплатити щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці за травень - червень 2018 року у розмірі 46 080,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на протиправну, як на її думку, поведінку Карлівського ОУПФ щодо припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, як внутрішньо переміщеній особі, внаслідок чого порушено конституційне право особи на соціальний захист та право на своєчасне отримання соціальних виплат, які є основним джерелом існування. Зауважує, що заборгованість має бути виплачена їй ГУ ПФУ у Полтавській області у зв`язку з перебуванням Карлівського ОУПФ в стані припинення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з травня 2018 року по червень 2018 року.

Зобов`язано Карлівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області (вул. Полтавський шлях, 81, м. Карлівка, Полтавська область, 39500, ) виплатити ОСОБА_1 заборгованість по виплаті щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з травня 2018 року по червень 2018 року з урахуванням правової оцінки спірного питання, наданої судом у даному рішенні.

В решті позову відмовлено.

Не погодившись із судовим рішенням, Карлівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 року та ухвалити постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги посилається на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, що призвело до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі положень п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційною скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з такого.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду справи, що позивач ОСОБА_1 , має статус внутрішньо переміщеної особи, який врегульований Законом України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб", з 01.04.2015 перебуває на обліку в Карлівському ОУПФ, де з вказаної дати одержувала пенсію за віком, а з 11.02.2017 та дотепер одержує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці згідно з Законом України "Про судоустрій та статус суддів".

Згідно з довідкою від 20.09.2017 № 502 ОСОБА_1 взята на облік Управлінням соціального захисту населення Карлівської районної державної адміністрації Полтавської області, як внутрішньо переміщена особа (а.с. 17).

З 01.05.2018 Карлівське ОУПФ призупинило виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1

Як повідомляє позивач у своїй позовній заяві, 27.09.2018 вона звернулася до ГУ ПФУ у Полтавській області із заявою, в якій просила виплатити їй незаконно утримані відрахування сум податків в розмірі 25 586,00 грн з її щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з посиланням на Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 №1-р/2018, недоплату соціальної виплати в розмірі 1815,45 грн за березень 2018 року та виплатити борг по соціальних виплатах за травень - червень 2018 року в сумі 46 080,00 грн.

Після подання даної заяви позивач отримала суму недоплати за березень 2018 року в розмірі 1815,45 грн, тоді як заборгованість за травень - червень 2018 року залишилася невиплаченою і незаконно утримані податки та військовий збір їй не повернуто.

Листом від 16.10.2018 №1118/Х-02 ГУ ПФУ у Полтавській області надало відповідь, якою повідомило заявницю про таке:

"... Відповідно до чинного законодавства нарахування пенсійних виплат з 01.02.2015 до 01.03.2018 проводилося з урахуванням норм статті 164 Податкового кодексу України, яка передбачала їх оподаткування. Одночасно з цим відповідно до підпункту 1.2 п. 161 Перехідних положень Податкового кодексу України проводилося відрахування військового збору. Ставка податку на доходи фізичних осіб щорічно законодавчо змінювалася. Стосовно виплати заборгованості за травень - червень 2018 року повідомляємо. Міністерством фінансів України відповідно до Порядку здійснення верифікації та моніторингу достовірності інформації, поданої фізичними особами для нарахування та отримання соціальних виплат, пільг, субсидій, пенсій, заробітної плати, інших виплат, що здійснюються за рахунок державного та місцевого бюджетів, коштів Пенсійного фонду, фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №136, надано інформацію, яка дає підстави для скасування довідки внутрішньо переміщеної особи. Тому виплату Вам щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 01.05.2018 було тимчасово призупинено, до з`ясування обставин.

Після проведеної перевірки виплату поновлено з місяця припинення за розпорядженням територіального управління від 04.06.2018 та рішення Комісії з питань призначення соціальних виплат від 29.05.2018 №51.

З липня поточного року на Ваш рахунок щомісячно перераховується пенсія в сумі 23040,00 грн.

Суми коштів, які не виплачені за минулий період - липень та серпень, обліковуються в органах Пенсійного фонду та будуть виплачені на умовах окремого порядку, які передбачено пунктом 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016." (а.с. 12-13).

До листа ГУ ПФУ у Полтавській області додало довідку щодо проведених ОСОБА_1 виплат за період з 11.02.2017 по 31.03.2018 та виплат згідно судового рішення. Відповідно до цієї довідки сума утриманого з соціальної виплати позивача податку склала 22 799,06 грн та військового збору - 1899,92 грн (а.с. 14).

Не погоджуючись із фактом припинення виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці як внутрішньо переміщеній особі та невиплати заборгованості, що лише обліковується, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відмовляючи позивачу в проведенні виплат заборгованості щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, відповідач діяв незаконно, чим порушив права позивача. Крім того, належний відповідач в силу власних дискреційних повноважень має визначити актуальну суму поточної заборгованості та здійснити її виплату у спосіб і в порядку, що відображений у даному судовому рішенні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 № 137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (надалі Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Порядок виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України врегульовано Порядком подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.01.2008 № 3-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 20.03.2017 № 5-1), зареєстровано в Міністерстві юстиції України 12.03.2008 за № 200/14891.

Так, пунктами 1, 2 Порядку передбачено, що щомісячне довічне утримання виплачується у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується щомісячне довічне грошове утримання, у грошовій формі в установленому законодавством порядку. Виплата щомісячного довічного утримання припиняється у випадках, передбачених статтею 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Згідно з частиною першою статті 49 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України (положення пункту 2 частини першої статті 49 втратили чинність як такі, що є неконституційними, на підставі Рішення Конституційного Суду України від 07.10.2009 №25-рп/2009); 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Згідно з наявною в матеріалах справи копією листа ГУ ПФУ у Полтавській області від 16.10.2018 №1118/Х-02, виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 01.05.2018 було тимчасово призупинено до з`ясування обставин, у зв`язку з надходженням інформації Міністерства фінансів України, яка дає підстави для скасування довідки внутрішньо переміщеної особи. Після ж проведеної перевірки виплату поновлено з місяця припинення за розпорядженням територіального управління від 04.06.2018 та рішення Комісії з питань призначення соціальних виплат від 29.05.2018 № 51 (а.с. 12-13).

Як видно з рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 29.05.2018 №51 (а.с. 33) соціальні виплати ОСОБА_1 відновлені на підставі подання Управління соціального захисту населення Карлівської РДА ( № 51 від 25.05.2018) та актів обстеження матеріально-побутових умов проживання внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення контролю за проведенням соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам за місцем їх фактичного проживання/перебування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 №365, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення та/або робочі групи, що утворюються з представників територіальних підрозділів МВС, ДМС, СБУ, Національної поліції, Держфінінспекції, Держаудитслужби та Пенсійного фонду України за рішенням районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - робоча група) також можуть проводити додаткові перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщеної особи із складенням акта обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Тобто, фактично позивачу припинено виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у зв`язку з відсутністю її за місцем обліку перебування.

Водночас Закон № 1058-IV не передбачає такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії/щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, як відсутність внутрішньо переміщеної особи на обліку місця перебування.

Конституційний Суд України у Рішенні від 07.10.2009 №25-рп/2009 зазначив, що виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні у справі "Пічкур проти України", яке набрало статусу остаточного 07.02.2014, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд) дійшов висновку про те, що право на отримання пенсії, яке стало залежним від місця проживання заявника, свідчить про різницю в поводженні, яка порушувала статтю 14 Конвенції, у поєднанні зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції. При цьому Суд зауважив, що у цій справі право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника, що призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункти 51 54).

У пункті 33.3 цього рішення ЄСПЛ зазначив: "Суд вважає, що коли держава не може забезпечити дію своєї влади на частині своєї території відповідно фактичній ситуації (наприклад, сепаратистський режим, військова окупація), держава не перестає нести відповідальність та здійснювати юрисдикцію. Вона повинно усіма доступними дипломатичними та правовими засобами із залученням іноземних держав та міжнародних організацій продовжувати гарантувати права та свободи, передбачені Конвенцією".

Відповідно до встановлених у справі обставин, враховуючи практику Європейського Суду з прав людини, зокрема, зазначені вище рішення: "Пічкур проти України" суд знаходить в діях відповідача ознаки відсутності єдиного підходу до виплати пенсій громадянам України в залежності від місця проживання.

Отже, встановлення судом відсутності законності втручання, тобто вчинення дій не у спосіб, визначений законом, є достатньою підставою для висновку про те, що право позивача на мирне володіння своїм майном було порушено.

З огляду на викладене колегія суддів зазначає, що невиплата щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці позивачу за період травень - червень 2018 року була здійснена не у спосіб, передбачений Законом № 1058-IV, а з точки зору положень ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод мало місце втручання у право власності позивача, і таке втручання не було законним.

Саме таку позицію висловила Палата Верховного Суду в постанові від 04.09.2018 по справі №805/402/18 за результатами розгляду зразкової справи (номер рішення ЄДРСР 76945461).

Як зазначає ГУ ПФУ у Полтавській області у листі від 16.10.2018 №1118/Х-02, після проведеної перевірки виплату поновлено з місяця припинення, а також роз`яснено, що суми коштів, які не виплачені за минулий період - липень та серпень, обліковуються в органах Пенсійного фонду та будуть виплачені на умовах окремого порядку, як передбачено пунктом 15 Порядку призначення (відновлення) соціальних виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 365 від 08.06.2016.

Відповідно до пункту 15 вказаного Порядку орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України.

Судова колегія зазначає, що окремого порядку виплати заборгованості по соціальним виплатам чинним законодавством станом на момент розгляду справи не передбачено.

При цьому, відсутність законодавчого врегулювання окремого порядку виплати заборгованості по соціальним виплатам не може ставити в залежність особу-отримувача щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, як єдиного джерела для існування внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області щодо невиплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за травень - червень 2018 року.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Карлівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.12.2018 по справі № 440/4044/18 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді С.П. Жигилій Т.С. Перцова