Справа № 266/4993/18
Суддя: Курбанова Н. М.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 266/4993/18
Провадженя№ 2-а/266/5/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2019 року м. Маріуполь
Приморський районний суд м.Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді Курбанової Н.М.,
за участю секретаря Макогон С.Б.,
представників позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Маріуполя Донецької області адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про визнання дій направомірними та скасування постанови, -
Позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Управління патрульної поліції в Донецькій області про визнання дій направомірними та скасування постанови серії АР №443830, винесеної 17.08.2018 р. інспектором роти №3 батальйону УПП в Донецькій області лейтенантом поліції Палюком А.С. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн., закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що постановою УПП в Донецькій області від 17.08.2018 року серія НОМЕР_1 , її було визнано винною скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП та накладено штраф розмірі 1020,00 грн. Згідно зазначеної постанови 17.08.2018 року о 20 год. 50 хв. вона, керуючи автомобілем «VOLKSWAGEN TIGUAN», д/н НОМЕР_2 здійснила зупинку в забороненому місці. Із даною постановою не згодна, оскільки вважає її необґрунтованою і незаконною. Вона не здійснювала жодної зупинки у забороненому місці та не порушувала жодного пункту ПДР України. Крім того, звертає увагу, що у той день транспортним засобом керували інші особи. Вважає, що інспектор упереджено та не об`єктивно поставився до з`ясування обставин по справі, незаконно визнав її винною у вчиненні адміністративного правопорушення та піддав її адміністративному стягненню. Були порушені її права на захист, справу було розглянуто на місці, у зв`язку із чим вона не змогла дати обґрунтовані пояснення та представити докази її невинуватості, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення їй не були роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП. Під час винесення постанови не дотримано вимог ст. 245, 276, 280 КУпАП. Просить визнати неправомірними дії інспектора роти №3 батальйону УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Палюка А.С. та скасувати постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності, закрити справу про адміністративне правопорушення відносно неї, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.
Ухвалою суду від 30.08.2018 р. відкрито провадження за адміністративним позовом ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про скасування постанови. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження.
Позивачка ОСОБА_2 надала суду заяву про розгляд справи без її участі.
Представник позивачки ОСОБА_3 . ОСОБА_4 ., ОСОБА_1 , який діє на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги позивачки ОСОБА_2 підтримав, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові, просив його задовольнити. Крім того, зазначив, що інспектором УПП в Донецькій області 17.08.2018 р. була винесена постанова серії АР №443830, про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 1020,00 грн., але позивачка 17.08.2018 р. о 20-50 год. не керувала транспортним засобом «VOLKSWAGEN TIGUAN», д/н НОМЕР_2 та не здійснювала зупинку біля торгівельно - розважального центру «Примор`є» в зоні дії дорожнього знаку 5.38 «Місце для стоянки» з додатковою табличкою 7.17 «Інваліди». На відеозаписі УПП не встановлено, хто саме в цей час знаходився за кермом зазначеного автомобіля. В зазначеній постанові, скоріш за все, розписалася позивачка, але напевно він не знає, бо він в той час там не був присутній. Зі слів ОСОБА_2 , в зазначений та в зазначеному місці, даним автомобілем керував її чоловік ОСОБА_2 . Чоловік розраховувся у торгівельно - розважальному центрі «Примор`є», а так як у неї боліла нога, вона взяла в нього ключі від машини та пішла до неї. Вважає, що позивачку ОСОБА_2 інспектор УПП в Донецькій області безпідставно притяг до адміністративної відповідальності. Просить скасувати зазначену постанову.
Допитаний у содовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснив, що позивачка ОСОБА_2 є його дружиною. 17.08.2018 р. о 20-50 год. він керував транспортним засобом «VOLKSWAGEN TIGUAN», д/н НОМЕР_2 , та здійснив зупинку біля торгівельно - розважального центру «Примор`є», а саме він заїхав на паркову, але дорожнього знаку «місце для стоянки», він не бачив, його там не було. Коли він під`їхав до торгівельно - розважального центру «Примор`є» дорожньої розмітки не було видно, на землі лежав пакет для сміття, папір. Він зупинився поближче до торгівельно - розважального центру «Примор`є» у самому першому ряді. Жінка пішла з ним в торгівельно - розважальний центр «Примор`є». Поки він сплачував за продукти в ТРЦ, ОСОБА_2 взяла ключі та пішла до машини відкрити двері, бо він потім ніс продукти в машину. Коли він підійшов до машини, то побачив, що відносно дружини складають протокол. У дружини є посвідчення водія, але чи надавала вона його працівникам поліції він не бачив. Він спитав «В чому справи?», але йому відповів інспектор поліції «Щоб він не заважав, бо буде затриманий». Транспортний засіб «VOLKSWAGEN TIGUAN», д/н НОМЕР_2 , належить йому, керують ним вони разом з дружиною ОСОБА_2 , але переважно він. Співробітники поліції йому нічого не казали, у дзеркало заднього виду він не бачив поліцейську патрульну машину. Відносно дружини ОСОБА_2 інспектор поліції виніс постанову. Дану постанову вони до начальника УПП в Донецькій області не оскаржували, автомобіль «VOLKSWAGEN TIGUAN», д/н НОМЕР_2 , не арештований.
13.02.2019 р. до суду надійшла схема частини дороги по вул. Ушакова в м.Маріуполь від вул.Латишева до вул. Благовістна та в районі будинку №10 торгівельно-розважального центру «Примор`є» з нанесенням дорожніх знаків, які діяли станом на 17.08.2018 р. (а.с.56-57).
Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, належно з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, оцінку їх доводів і наданих ними доказів, приходить до наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийнятті вони у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.
Предметом позову є постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серійний номер АР № 443830 від 17.08.2018 року за ознаками ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Відповідно до положень ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення передбачених ч. 5 ст. 122 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції.
Згідно постанови інспектора роти №3 батальйону УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Палюк А.С., серійний номер АР № 443830 (копія наявна в матеріалах справи) 17.08.2018 року о 20-50 год. водій ОСОБА_2 в м. Маріуполі Донецької області біля будинку 10 по вул. Ушакова, керувала транспортним засобом «VOLKSWAGEN TIGUAN», д/н НОМЕР_2 , здійснила зупинку автомобіля на місці, призначеному для місця стоянки інвалідів, яке позначено дорожньою розміткою 1.30, чим порушила п.п. 8.5.1 ПДР України. Дії позивача кваліфікована за ч. 5 ст. 122 КУпАП та притягнуто до відповідальності з накладанням стягнення у виді штрафу у розмірі 1020 гривень.
Частиною 5 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у випадку, зокрема, зупинки чи стоянки транспортних засобів на місцях, що позначені відповідними дорожніми знаками або дорожньою розміткою, на яких дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю (крім випадків вимушеної стоянки), а так само створення перешкод водіям з інвалідністю або водіям, які перевозять осіб з інвалідністю, у зупинці чи стоянці керованих ними транспортних засобів, неправомірне використання на транспортному засобі розпізнавального знака «Водій з інвалідністю».
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» визначається Правилами дорожнього руху. Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух. Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Дорожній знак - це технічний засіб організації дорожнього руху, який має умовні позначення, символи, які інформують учасників дорожнього руху про умови руху, його особливості і необхідні режими, а також про маршрут руху. Перелік і класифікація дорожніх знаків і їх вимоги до учасників дорожнього руху встановлюються главою 33 Правил дорожнього руху України, а їх умовний зовнішній вигляд - додатком № 1 до цих Правил.
Відповідно до розділу 33 Правил дорожнього руху, дорожній знак 5.38 "Місце для стоянки" застосовується для позначення місць та майданчиків для стоянки транспортних засобів. Табличка 7.17 "Інваліди" означає, що дія знака 5.38 поширюється лише на мотоколяски і автомобілі, на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід" відповідно до вимог цих Правил. При цьому, згідно з пунктом 8.4. "е" розділу 8 Правил дорожнього руху, таблички до дорожніх знаків уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.
Пунктом 22 Правил паркування транспортних засобів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2009 № 1342 визначено, що на майданчиках для паркування обов`язково облаштовуються місця (в обсязі 10 відсотків загальної кількості, але не менш як одне місце) передбаченого стандартами розміру, позначені дорожніми знаками та розміткою для паркування транспортних засобів, зазначених у ч. 6 ст. 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні". На місцях для паркування транспортних засобів, зазначених у ч. 6 ст. 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", не можуть бути розміщені інші транспортні засоби. У разі паркування на місцях, призначених для паркування транспортних засобів, зазначених у ч. 6 ст. 30 Закону України "Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні", інших транспортних засобів користувачі цих засобів несуть відповідальність згідно із законодавством.
Виходячи із системного аналізу вказаних вище норм права, паркування (як стоянка, так і зупинка) водієм транспортного засобу на місці, що позначено дорожнім знаком 5.38 "Місце для стоянки" з табличкою 7.17 "Інваліди", тобто на місці, де дозволено зупинку чи стоянку лише транспортних засобів, на яких установлено розпізнавальний знак "Інвалід" відповідно до вимог цих Правил - створює об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Частиною 1 статті 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.
Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.
Відповідно до ст. 249 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається відкрито, крім справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та випадків, коли це суперечить інтересам охорони державної таємниці.
За приписами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Частиною 1 статті 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Відповідно до ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно до п. п. 2, 5 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року (далі - Інструкція), постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене ст. 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення, тобто інспектор правомірно діяв у спосіб передбачений Законом.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують відповідальність.
Згідно із п. 5 Розділу ІІІ даної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відповідно до п. 1 розділу IV Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.
За переконанням суду оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху винесена з урахуванням вказаних правових норм, містить відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення; опис обставин, установлених при розгляді справи; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
З наданого Управлінням патрульної поліції в Донецькій області відеозапису події яка сталася 17.08.2018 р. та фото таблиці до нього вбачається, що автомобіль «VOLKSWAGEN TIGUAN», д/н НОМЕР_2 , стоїть на місці, позначеному розміткою 1.30, при цьому на автомобілі не було установлено розпізнавальний знак «Інвалід». ОСОБА_2 пояснює інспектору поліції, що не є водієм з інвалідністю, а зупинилась на місці для інвалідів тому, що в неї болить нога, пояснює, що знає, що на цьому місці стояти не можна. На вимогу інспектора поліції ОСОБА_2 надала посвідчення водія. Інспектор поліції роз`яснив ОСОБА_2 її права та правопорушення яке нею вчинено. Від використання будь-яких прав, в тому числі на захист, ОСОБА_2 відмовилась. При цьому, надаючи пояснення ОСОБА_2 неодноразово сідала на місце водія. Коли інспектор поліції наклав на неї адміністративне стягнення в розмірі 1020, 00 грн., ОСОБА_2 неодноразово просила його її попередити, бо дане правопорушення вона скоїла вперше, але інспектор їй нагадав, що перше правопорушення вона скоїла коли проїхала на червоний сигнал світлофору, про що у нього є відомості. Інспектор поліції роз`яснив ОСОБА_2 , що санкція ч. 5 ст. 122 КУпАП не передбачає заходу впливу попередження, на що вона почала говорити, що даним транспортним засобом вона не керувала, а керував її чоловік ОСОБА_2 , який підійшов до них пізніше. Інспектором поліції було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_2 за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 122 КУпАП, яку остання отримала під підпис особисто.
Отже, переглянутий судом відеозапис, події, яка сталася 17.08.2018 р. спростовує пояснення свідка ОСОБА_2 та доводи позивачки ОСОБА_2 , оскільки відповідно до відеозапису позивачка ОСОБА_2 не заперечує, що здійснила зупинку із порушенням Правил дорожнього руху та неодноразово просила вжити до неї захід впливу попередження, та обрана нею позиція, на думку суду, направлена на ухилення від адміністративної відповідальності.
Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_2 17.08.2018 р. здійснила зупинку та стоянку транспортного засобу в зоні дії знаку 5.38. "Місце для стоянки" з табличкою 7.17. "Інваліди".
Суд, оцінивши докази по справі в сукупності відповідно до ст. 90 КАС України, - вважає, що відповідач довів наявність у діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 122 КУпАП.
Таким чином, з огляду на наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення та відсутність належних доказів, наданих позивачем на спростування цього факту, суд вважає, що підстави для визнання неправомірними дій інспектора роти №3 батальйону УПП в Донецькій області лейтенанта поліції Палюка А.С. та скасування постанови про адміністративне правопорушення відсутні.
При прийнятті такого рішення, судом враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «ОХаллоран і Френсис проти Великобританії» зазначено, що будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди; можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Керуючись ст. ст. 8-10, 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 до Управління патрульної поліції в Донецькій області про визнання дій неправомірними та скасування постанови - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя: Курбанова Н. М.