Справа № 200/819/19-а
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 червня 2019 року

Київ

справа №200/819/19-а

адміністративне провадження №К/9901/15433/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Соколова В.М.,

суддів: Єресько Л.О., Загороднюка А.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області (далі - Головне управління ДМС України в Донецькій області) на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі № 200/819/19-а за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Головного управління ДМС України в Донецькій області в особі Слов`янського міського відділу (далі - Слов`янський МВ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДМС України в Донецькій області в особі Слов`янського МВ про:

- визнання протиправними дій відповідача щодо неоформлення паспорта на ім`я ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, що передбачено Положенням про паспорт громадянина України, затвердженим Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ (далі - Положення № 2503-ХІІ);

- зобов`язання відповідача оформити та видати бланк паспорта на ім`я ОСОБА_2 у формі паспортної книжечки, з проставленою відміткою місця проживання - без використання цифрового ідентифікатора особи та автоматизованої обробки його персональних даних;

- зобов`язання відповідача вести паспортний облік відносно ОСОБА_2 за раніше встановленими формами - за прізвищем, іменем та по-батькові, роком народження та за місцем реєстрації, без використання любого цифрового ідентифікатора особи (у тому числі за серією та номером паспорта), без внесення інформації про неї до Єдиного державного демографічного реєстру чи будь-яких баз даних і реєстрів та без автоматизованої обробки та передачі її персональних даних.

Донецький окружний адміністративний суд рішенням від 20 лютого 2019 року в задоволенні позову відмовив.

Перший апеляційний адміністративний суд постановою від 24 квітня 2019 року скасував рішення суду першої інстанції, прийняв нову постанову про часткове задоволення позовних вимог. Визнав противоправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в особі Слов`янського міського відділу щодо неоформлення неповнолітньому ОСОБА_2 паспорта громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення

№ 2503-ХІІ. Зобов`язав Головне управління Державної міграційної служби України в Донецькій області оформити та видати ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі паспортної книжечки відповідно до Положення № 2503-ХІІ у зв`язку з досягненням 16-річного віку. У задоволенні решти позовних вимог - відмовив.

Не погодившись з указаним рішенням апеляційного суду, відповідач звернувся до суду з касаційною скаргою.

Відповідно до частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною 1 статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Між тим, пунктом 2 частини 5 цієї ж статті обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

За змістом пункту 2 частини 6 статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є, зокрема типові справи.

Крім того, відповідно до частини 5 статті 291 КАС України рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав:

1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи;

2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.

Суд апеляційної інстанції установив, що 07 листопада 2018 року ОСОБА_1 та її неповнолітній син ОСОБА_3 звернулися до Слов`янського МВ Головного управління ДМС України в Донецькій області із заявою про видачу ОСОБА_3 паспорта громадянина України у вигляді книжечки, в якій зазначалося про небажання останнього отримати паспорт у формі пластикової картки типу ID-1 та обробки персональних даних, ведення обліку стосовно нього за раніше встановленими формами. Додатково ОСОБА_3 повідомив про відмову від отримання та користування будь-якими біометричними документами, що містять інформацію, для зчитування якої необхідні додаткові пристрої, а також від внесення даних про нього до Єдиного демографічного реєстру та від зняття біометричної інформації. Зазначена заява розглянута в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

У відповіді на заяву позивача Слов`янський МВ Головного управління ДМС України в Донецькій області роз`яснив, що паспорт громадянина України виготовляється лише у формі картки, що містить безконтактний електронний носій, і його видача неможлива без обробки персональних даних особи. Заява про видачу паспорта підтверджує волевиявлення фізичної особи щодо надання дозволу на обробку її персональних даних відповідно до сформульованої мети їх обробки.

Із заявою аналогічного змісту позивач звернулася до Головного управління ДМС України в Донецькій області, яке у відповіді на цю заяву зазначило, що видача документа, що посвідчує особу, неможлива без обробки персональних даних особи. Також відповідач зазначив, що постанова Верховного Суду у справі № 806/3265/17 стосується інтересів іншої особи та не може бути застосована до позивача.

Приймаючи оскаржувану постанову, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відсутність форми заяви не може нівелювати право особи на отримання паспорта громадянина України у формі книжечки, оскільки таке право встановлено, зокрема цим судовим рішенням, тому подання ОСОБА_2 заяви у довільній формі не може слугувати підставою для невидачі йому такого паспорта. Суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що оскільки ОСОБА_2 має право на отримання паспорта у формі книжечки, то відмова Головного управління ДМС України в Донецькій області є протиправною, а порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання відповідача оформити та видати йому бланк паспорта у формі паспортної книжечки.

Аналіз змісту оскаржуваного судового рішення свідчить про те, що останнє ухвалено з урахуванням висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19 вересня 2018 року, прийнятої за результатами розгляду зразкової адміністративної справи № 825/3265/17, а справа відповідає ознакам типової, наведеним у вказаному судовому рішенні Великої Палати Верховного Суду, а саме:

а) позивач - фізична особа, якій територіальним органом ДМС України відмовлено у видачі паспорта у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ;

б) відповідач - територіальні органи ДМС України;

в) предмет спору - вимоги щодо неправомірної відмови відповідача у видачі паспорта громадянина України у формі книжечки у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних та зобов`язання відповідача видати позивачеві паспорт у формі книжечки, у відповідності до Положення № 2503-ХІІ.

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку про наявність у даному випадку обставин, визначених частиною другою статті 291 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання та обставин справи підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 291, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області на постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 24 квітня 2019 року у справі №200/819/19-а за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Донецькій області в особі Слов`янського міського відділу про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.М. Соколов

Л.О. Єресько

А.Г. Загороднюк ,

Судді Верховного Суду