Справа № 460/436/19
Суддя: Друзенко Н.В.
Дата ухвалення: 2019-05-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 травня 2019 року м. Рівне №460/436/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Друзенко Н.В. за участю секретаря судового засідання Романчук В.В. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: позивача: представник ОСОБА_1, відповідача: представник Голос С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайф Клінік"
доУправління Держпраці у Рівненській області
визнання протиправною та скасування постанови, -
В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайф Клінік" звернулося в суд з позовом до Управління Держпраці у Рівненській області про визнання протиправною та скасування постанови від 14.02.2019 №РВ49/1463/000038/ІП-ФС.

Ухвалою від 27.02.2019 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 28.03.2018.

21.02.2019 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву Управління Держпраці у Рівненській області (а.с.22-23).

Ухвалою від 28.03.2019 закрито підготовче провадження у справі, а розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 02.05.2019.

В судовому засіданні 02.05.2019 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Згідно з позовною заявою та поясненнями представника позивача в судовому засіданні позовні вимоги ґрунтуються на тому, що за результатами інспекційного відвідування посадовою особою Управління на позивача було накладено штраф за порушення, яке фактично не мало місця і полягало нібито в тому, що при звільненні працівника ОСОБА_2 у день його звільнення не було проведено виплати всіх сум, які йому належать. Разом з тим, станом на 31.10.2018 ОСОБА_3 на роботі був відсутній, не працював, а тому виплата усіх сум проведена у день пред`явлення вимоги про розрахунок - 07.11.2018. З огляду на це сторона позивача доводила, що постанова про накладення на позивача штрафу є протиправною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Згідно з відзивом на позов та поясненнями представника в судовому засіданні відповідач позов не визнає. В обґрунтування своїх заперечень вказує, що при звільненні ОСОБА_3 ТОВ "Лайф Клінік" виплата нарахованих сум, що йому належать, проведена не в день звільнення - 31.10.2018, а 07.11.2018, та, при цьому, не виплачено середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Зазначено, що відповідно до пояснень директора товариства працівнику розрахунок після звільнення був проведений 07.11.2018, а не в день звільнення у зв`язку зі складним фінансовим становищем товариства. За наведеного сторона відповідача вважає, що постанова про накладення штрафу є правомірною та обґрунтованою, а тому підстав для задоволення позову немає.

Заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши позовну заяву та відзив, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

22.01.2019 Управлінням Держпраці у Рівненській області оформлено наказ №109 та направлення №100-11/09-27 про направлення посадових осіб Управління для проведення інспекційного відвідування щодо додержання вимог законодавства про працю на ТОВ "Лайф Клінік" (а.с.24-25).

Інспекційне відвідування ТОВ "Лайф Клінік" фактично проведено з 11:30 год. 23.01.2019 по 16:45 год. 24.01.2019. Його результати оформлені актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю №РВ49/1463/АВ (а.с.26-29).

В Акті зазначено про порушення ТОВ "Лайф Клінік" вимог частини першої статті 116 та частини першої статті 117 КЗпП України, яке полягало в тому, що при звільненні працівника ОСОБА_3 не було проведено виплату всіх сум, що належать йому від ТОВ "Лайф Клінік" в день звільнення, а саме: згідно з відомостями розподілу витрат ТОВ "Лайф Клінік" від 07.11.2018, виплату ОСОБА_3 нарахованих сум при звільненні проведено не в день звільнення, а 07.11.2018; ТОВ "Лайф Клінік" при невиплаті належних звільненому працівникові сум в день звільнення, не виплачено працівнику ОСОБА_3 середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ст.5 акту інспекційного відвідування).

Наведені обставини підтверджені додатками до акту перевірки: поясненнями директора, аркушами журналу обліку трудових книжок, наказом про звільнення, відомістю та табелем обліку робочого часу (а.с.31-35).

24.01.2019 відповідачем виставлено позивачу припис про усунення виявлених порушень №РВ/49/1463/АВ/П, яким велено усунути порушення ч.1 ст.116 КЗпП України та ч.1 ст.117 КЗпП України до 04.02.2019 (а.с.30).

Рішенням начальника Управління Держпраці у Рівненській області №РВ49/1463/АВ/П/ПТ/ІП від 01.02.2019 розгляд справи про накладення штрафу відповідно до ч.2 ст.265 КЗпП України призначено на 14.02.2019 на 11:45 год. (а.с.12-13).

Зазначене рішення направлено на адресу позивача рекомендованим листом 08.02.2019, що підтверджено фіскальним чеком РД АТ "Укрпошта" (ідентифікаційний штрих-номер листа 153 (а.с.51).

За даними, які містяться на офіційному сайті Укрпошти у розділі "Відстеження рекомендованої поштової кореспонденції" вказаний рекомендований лист вручено представнику адресата 11.02.2019 відділенням зв`язку №13 (а.с.52).

Разом з тим, довідкою відділення зв`язку №13 Укрпошта підтверджено, що фактично рекомендований лист №153 був вручений представнику ТОВ "Лайф Клінік" 15.02.2019 (а.с.54). Ця інформація підтверджена також і журналом обліку видачі рекомендованих поштових відправлень (а.с.55).

14.02.2019 Управлінням Держпраці в Рівненській області прийнято постанову за №РВ49/1463/000038/ІП-ФС, якою на ТОВ "Лайф Клінік" накладено штраф у розмірі 4173 грн. за порушення вимог частини першої статті 116 та частини першої статті 117 КЗпП України (а.с.9-10).

Не погодившись з правомірністю прийнятої постанови, ТОВ "Лайф Клінік" звернулося до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Положення про Державну службу України з питань праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №96 від 11.02.2015 встановлено, що Державна служба України з питань праці (Держпраці) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, і який реалізує державну політику у сферах промислової безпеки, охорони праці, гігієни праці, здійснення державного гірничого нагляду, а також з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, на випадок безробіття (далі загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в частині призначення, нарахування та виплати допомоги, компенсацій, надання соціальних послуг та інших видів матеріального забезпечення з метою дотримання прав і гарантій застрахованих осіб.

Згідно з підпунктом 6 пункту 4 зазначеного Положення, Держпраці відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний контроль за дотриманням законодавства про працю юридичними особами, у тому числі їх структурними та відокремленими підрозділами, які не є юридичними особами, та фізичними особами, які використовують найману працю.

Пунктом 7 цього Положення передбачено, що Держпраці здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи. На утворені територіальні органи Держпраці може покладати виконання завдань за міжрегіональним принципом.

Порядок здійснення державного нагляду за додержанням законодавства про працю затверджений постановою Кабінету Міністрів України №295 від 26.04.2017.

Пунктом 2 вказаного Порядку встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці: Держпраці та її територіальних органів; виконавчих органів міських рад міст обласного значення та сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад (з питань своєчасної та у повному обсязі оплати праці, додержання мінімальних гарантій в оплаті праці, оформлення трудових відносин).

Пунктами 19, 20 зазначеного Порядку передбачено, що за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю припис про їх усунення. Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником.

В свою чергу, відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

У відповідності до частини 1 статті 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 вказаного Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Таким чином, в разі перебування працівника на роботі у день звільнення, виплата таких коштів повинна бути проведена безпосередньо у день звільнення, а у разі його відсутності на роботі у день звільнення роботодавець зобов`язаний здійснити виплату належних працівнику коштів не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

В свою чергу, за правилами частини другої статті 265 КЗпП України юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі:

фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

порушення встановлених строків виплати заробітної плати працівникам, інших виплат, передбачених законодавством про працю, більш як за один місяць, виплата їх не в повному обсязі - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

недотримання мінімальних державних гарантій в оплаті праці - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

недотримання встановлених законом гарантій та пільг працівникам, які залучаються до виконання обов`язків, передбачених законами України "Про військовий обов`язок і військову службу", "Про альтернативну (невійськову) службу", "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", - у десятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення;

недопущення до проведення перевірки з питань додержання законодавства про працю, створення перешкод у її проведенні - у трикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

вчинення дій, передбачених абзацом шостим цієї частини, при проведенні перевірки з питань виявлення порушень, зазначених в абзаці другому цієї частини, - у стократному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення;

порушення інших вимог трудового законодавства, крім передбачених абзацами другим - сьомим цієї частини, - у розмірі мінімальної заробітної плати.

За правилами частини четвертої цієї статті зазначені штрафи накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, передбачених частиною другою статті 265 Кодексу законів про працю України та частинами другою - сьомою статті 53 Закону України "Про зайнятість населення" визначено Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013.

Так, відповідно до пункту другого цього Порядку, штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками. Штрафи можуть бути накладені на підставі: рішення суду про оформлення трудових відносин із працівником, який виконував роботу без укладення трудового договору, та встановлення періоду такої роботи чи роботи на умовах неповного робочого часу в разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, в установі, організації; акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади; акта документальної виїзної перевірки ДФС, її територіального органу, в ході якої виявлені порушення законодавства про працю.

За правилами пунктів 3-8 вказаного Порядку, уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу. Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд. У разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів. Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника. Справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду. Розгляд справи розпочинається з представлення уповноваженої посадової особи, яка її розглядає. Зазначена особа роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Під час розгляду справи заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішується питання щодо задоволення клопотання. За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа складає постанову про накладення штрафу.

За правилами пункту 10 постанова про накладення штрафу може бути оскаржена у судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідачем прийнято оскаржувану постанову про накладення штрафу 14.02.2019 на підставі висновків про порушення позивачем вимог частин першої статті 116 та частини першої статті 117 КЗпП України.

Як встановлено судом, працівник ОСОБА_3 був звільнений з роботи в ТОВ "Лайф Клінік" 31.10.2018, а виплата усіх належних йому сум проведена 07.11.2018.

Разом з тим, наявні в матеріалах справи документи, а саме: табель обліку використання робочого часу та заява самого працівника від 01.11.2018, свідчать, що в день звільнення, тобто станом на 31.10.2018 ОСОБА_3 був відсутній на роботі (а.с.17,45-46).

І саме 07.11.2018 ОСОБА_3 звернувся до директора ТОВ "Лайф Клінік" з заявою про виплату йому сум, належних при звільненні (а.с.15).

В цей же день працівнику було виплачено належну заробітну плату, що підтверджується відомостями розподілу виплат (а.с.34) та не заперечується сторонами.

За наведених обставин, суд вважає, що виплата всіх сум, що належали ОСОБА_3 при звільненні, проведена ТОВ "Лайф Клінік" у строки, визначені ч.1 ст.116 КЗпП.

Згодом було встановлено, що ОСОБА_3 був відсутній на роботі і 29, і 30 жовтня 2018, у зв`язку з чим, ОСОБА_3 добровільно повернув ТОВ "Лайф Клінік" суму надміру виплачених коштів за ці дні у розмірі 417,14 грн., що підтверджується відповідним меморіальним ордером та звітом по кредитових і дебетових операціях (а.с.49,50).

Наведеними доказами в повній мірі спростовано твердження відповідача про те, що позивачем допущено порушення вимог частини першої статті 116 та частини першої статті 117 КЗпП України.

При цьому у суду відсутні підстави не приймати зазначені докази, як такі що не були подані позивачем відповідачу, позаяк документально підтверджено той факт, що відповідач в порушення вимог пунктів 4-8 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №509 від 17.07.2013, здійснив розгляд справи про накладення на позивача штрафу без участі представника позивача, якого не було поінформовано про дату, час і місце розгляду, тим самим позбавивши його можливості пред`явити вказані докази.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено належними та допустимими доказами порушення позивачем, як суб`єктом господарювання, вимог частини першої статті 116 та частини першої статті 117 КЗпП України, а отже і наявності підстав, передбачених абзацом восьмим частини другої статті 265 КЗпП України, для прийняття оспорюваного рішення, згідно якого на позивача накладено штраф у розмірі 4173 грн.

З огляду на наведене, за результатами судового розгляду справи суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами від 14.02.2019 №РВ49/1463/000038/ІП-ФС не відповідає критеріям правомірності, обґрунтованості, добросовісності та розсудливості, встановленим в частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства, порушує права та законні позивача, які підлягають до судового захисту шляхом скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень.

За наведеного, відповідні позовні вимоги ТОВ "Лайф Клінік" підлягають до задоволення повністю.

Судові витрати присуджуються позивачу відповідно до вимог частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайф Клінік" (, вул. С. Петлюри, 35, м. Рівне, 33013) до Управління Держпраці у Рівненській області (, вул.Лермонтова,7, м.Рівне, 33028) задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову Управління Держпраці у Рівненській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №РВ49/1463/000038/ІП-ФС від 14.02.2019 про накладення на Товариство з обмеженою відповідальністю "Лайф Клінік" штрафу у розмірі 4173,00 грн.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лайф Клінік" судові витрати по сплаті судового збору - 1921,00 грн., за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління Держпраці у Рівненській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Повний текст рішення складений 11 травня 2019 року.

Суддя Друзенко Н.В.