Справа № 520/11847/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 р.Справа № 520/11847/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Бартош Н.С. , Подобайло З.Г. ,

за участю секретаря судового засідання Мороз М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року, головуючий суддя І інстанції: Лук`яненко М.О., м. Харків, повний текст складено 18.02.19 року по справі № 520/11847/18

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства внутрішніх справ України , Національної поліції України

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 11.01.2019, просить суд:

- визнати протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо направлення (скерування) матеріалів про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у зв`язку з встановленням йому інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ на адресу Національної поліції України для розгляду і вжиття нею заходів згідно з законодавством щодо призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи, а також бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо незабезпечення контролю за виконанням Національною поліцією України висновку МВС України від 27.04.2018 щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо неприйняття рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ за рахунок коштів, що передбачені державним бюджетом на утримання Національної поліції України та невиплатою йому цієї одноразової грошової допомоги в сумі 217500,00 грн.;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 (РНКОПП НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ в сумі 217500,00 грн.;

- встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 30-днів.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що його звільнено зі служби в ОВС України за п. 64 "Б" (через хворобу) на підставі наказу УДСО при ГУМВС України в Харківській області від 21.08.2012. Постановою Комінтернівського районного суду від 04.07.2017 визнано за ОСОБА_1 право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності. Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції на момент виникнення спірних правовідносин визначають Порядок та умови призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без установлення інвалідності працівника міліції, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.2015 №850. Даним Порядком чітко встановлено, що рішення про призначення або про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги приймає саме Міністерство внутрішніх справ України, а виплата одноразової грошової допомоги здійснюється саме за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ України. Крім того, та обставина, що п. 10 Порядку №850 передбачено виплату одноразової грошової допомоги в порядку черговості, не знімає з МВС України обов`язку здійснити виплату одноразової грошової допомоги у двомісячний термін з дня отримання відповідних документів і прийняття МВС України рішення про її виплату. Відтак, Міністерством внутрішніх справи України безпідставно направлено на адресу Національної поліції України документи щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , у зв`язку із встановленням йому інвалідності 3 групи. Просив позов задовольнити.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019р. адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо направлення (скерування) матеріалів про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням йому інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ на адресу Національної поліції України для розгляду і вжиття нею заходів згідно з законодавством щодо призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи. Стягнуто з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ в сумі 217500,00 грн. Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 45,20 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань з Міністерства внутрішніх справ України . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Міністерством внутрішніх справ України подано апеляційну скаргу, в якій зазначає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 є необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам чинного законодавства. Вказує, що у провадженні Комінтернівського районного суду м. Харкова перебувала справа № 641/10426/16-а за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, третя особа - Управління поліції охорони в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. Зазначає, що МВС України фактично виконало постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 04.07.2017, прийняту у справі № 641/10426/16-а. В той же час, зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач не погоджується із виконанням рішення суду у справі № № 641/10426/16-а та звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом з того ж самого питання, з тих же самих обставин. У порушення норм Кодексу адміністративного судочинства України, Харківським окружним адміністративним судом ще раз розглянуто той же самий спір та згідно із оскаржуваним рішенням від 18.02.2019 у справі № 520/11847/18 - повторно зобов`язано виплатити позивачу одноразову грошову допомогу. По своєї суті позовна заява ОСОБА_1 стосується виконання судового рішення у справі № 641/10426/16-а Комінтернівського районного суду м. Харкова. Проте, судом першої інстанції не взято до уваги, що положеннями Кодексу адміністративного судочинства України не передбачено звернення з позовною заявою із вимогами щодо виконання рішення суду. Зазначає, що позивач скористався своїм правом та подав виконавчий лист № 2-а/641/30/2017, виданий Комінтернівським районним судом м. Харкова 12.12.2017 до відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України. 24.04.2018 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 56246184 за вказаним виконавчим листом. Таким чином, розгляд питання щодо виконання зазначеного судового рішення щодо призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на теперішній час проводиться Державною виконавчою службою. Отже, очевидно, що виконання оскаржуваного рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 у справі № 520/11847/18 призведе до виплати одноразової грошової допомоги двічі та нецільового використання бюджетних коштів. Таким чином, вважає, що при розгляді даної судової справи не доведено порушення прав позивача з боку МВС України. Враховуючи вищевикладене, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019, прийняте у справі № 520/11847/18 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Від позивача по справі, до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що рішення суду першої інстанції є правильним, обґрунтованим та законним. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Від Національної поліції України до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що чинне законодавство не передбачає такого способу захисту права, як звернення до суду з позовом про зобов`язання вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду. Зазначає, що Харківським окружним адміністративним судом щодо Національної поліції України прийнято законне та обґрунтоване рішення і вірно відмовлено в задоволенні вимог до Національної поліції України.

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив Національної поліції України.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржено.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що наказом УДСО при ГУМВС України в Харківській області від 21.08.2012 позивача звільнено зі служби в ОВС України за п. 64 "Б" (через хворобу).

Відповідно до довідки МСЕК серії 12 ААА №444522 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності строком до 01.10.2017, причиною інвалідності є захворювання, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 22 зі зворотного боку).

Також, позивачу встановлено 50% втрати професійної працездатності, що підтверджується довідкою серії 10 ААА №015698 від 21.09.2016 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках застрахованого. Причини втрати професійної працездатності - захворювання, пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 22).

Із матеріалів справи встановлено, що 26.09.2016 ОСОБА_1 звернувся до начальника Управління поліції охорони в Харківській області із заявою, в якій просив здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 23).

У той же день, позивач звернувся із заявою і до голови Ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області, в якій просив здійснити йому виплату одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

27 грудня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до начальника Управління поліції охорони в Харківській області із заявою, в якій просив проінформувати його з приводу поданих ним заяв до Управління поліції охорони в Харківській області, Ліквідаційної комісії Управління Державної служби охорони при ГУМВС України в Харківській області щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 24).

Управління поліції охорони в Харківській області листом від 27.12.2016 №2410/43/40/02-2016 (а.с. 24 зі зворотного боку) повідомило позивача, що листом Управління від 03.10.2016 №1779/43/40/03-2016 необхідні документи та висновок, необхідні для прийняття рішення щодо виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності направлені на адресу Департаменту фінансово-облікової політики МВС України (а.с. 25). Крім того, зазначили, що листом Департаменту фінансово-облікової політики МВС України від 12.10.2016 №15/2-3880 матеріали щодо виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності, пов`язаної з проходженням служби в органах внутрішніх справ повернуто на адресу управління (а.с. 26). Листом від 24.10.2016 №1906/43/40/01-2016 управління звернулось до Департаменту поліції охорони щодо подальших дій з питань призначення і виплати ОСОБА_1 грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності. Листом Департаменту поліції охорони від 04.11.2016 №4453/43/03/02-2016 управління повідомлено про здійснення заходів щодо реєстрації територіальних органів поліції охорони одержувачами бюджетних коштів у визначеному законодавством порядку з метою дотримання норм постанови Кабінету Міністрів України від 23.10.2015 №850 (а.с.27).

У зв`язку із невиплатою позивачу одноразової грошової допомоги в строк визначений постановою Кабінету Міністрів України №850, ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх законних прав.

Постановою Комінтернівського районного суду від 04.07.2017 по справі №641/10426/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до Управління поліції охорони в Харківській області без розгляду по їх суті. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ України, одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 20.09.2016, та здійснити відповідні виплати. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. (а.с. 28-30).

Постанова Комінтернівського районного суду від 04.07.2017 по справі №641/10426/16-а набрала законної сили 16.11.2017.

01 грудня 2017 року позивач звернувся до МВС України зі скаргою про необхідність добровільного виконання рішення Комінтернівського районного суду від 04.07.2017 по справі №641/10426/16-а.

На виконання постанови Комінтернівського районного суду від 04.07.2017 по справі №641/10426/16-а ОСОБА_1 12.12.2017 видано виконавчий лист (а.с. 35).

Листом від 03.01.2018 №15/2-К-672 ДФОП МВС України позивача проінформовано про неможливість виконання вимог постанови Кабінету Міністрів №850 з підстав ненадходження до МВС України відповідних документів від УПО Харківської області.

22 січня 2018 року позивач звернувся із заявою про примусове виконання судового рішення по справі № 641/10426/16-а до Печерського РВ ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві (за місцезнаходженням МВС України).

Із заявою від 23.01.2018 позивач звернувся на адреси УПО Харківської області та ліквідаційної комісії УДСО при ГУМВС України в Харківській області з питань необхідності повторного направлення усіх матеріалів щодо призначення і виплати ОГД на адресу МВС України (а.с. 49).

Позивачем подано скаргу 01.02.2018 на дії посадових осіб МВС України щодо невжиття ніяких заходів з виконання судового рішення по справі № 641/10426/16-а до Міністра внутрішніх справ України (а.с. 50).

Листом ДФОП МВС України від 12.03.2018 № 15/2-К-101 позивача повідомлено про те, що видатки на забезпечення діяльності ДСО у Державному бюджеті України для МВС протягом усього часу існування цієї служби не передбачались, оскільки згідно з Положенням про Державну службу охорони при Міністерстві внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10.08.1993 №615, Державна служба охорони провадить свою діяльність на засадах госпрозрахунку за рахунок коштів, одержаних її підрозділами за організацію і надання послуг з охорони за договорами та інших надходжень, передбачених законодавством (а.с. 51).

У подальшому позивач неодноразово звертався до Міністра Внутрішніх Справ України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, зі скаргами на бездіяльність МВС України, до Прем`єр-Міністра України, однак на теперішній час одноразова грошова допомога у 150-кратному розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності не виплачена, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, частково доведеними, а тому підлягають частковому задоволенню.

Колегія суддів не погоджується з висновками суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.ст. 129, 129-1 Конституції України обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" та ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в ст. 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Таким чином, усі судові рішення, які набрали законної сили, підлягають виконанню усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, в тому числі й Департаментом фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Національної поліції України.

Відповідно до положень статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом.

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

У разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, процесуальним законом передбачено певну послідовність дій, які позивачу необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Тобто, якщо позивач вважав, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаних судових рішень порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звернутись до суду, в порядку статті 383 КАС України, із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Як встановлено з матеріалів справи, постановою Комінтернівського районного суду від 04.07.2017 по справі №641/10426/16-а адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України щодо неприйняття рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ та повернення матеріалів про виплату такої одноразової грошової допомоги до Управління поліції охорони в Харківській області без розгляду по їх суті. Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 за рахунок коштів, передбачених державним бюджетом на утримання Міністерства внутрішніх справ України, одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності 3 групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а саме 20.09.2016, та здійснити відповідні виплати. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп.

На виконання постанови Комінтернівського районного суду від 04.07.2017 по справі №641/10426/16-а ОСОБА_1 12.12.2017 видано виконавчий лист (а.с. 35).

Як зазначено вище, позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо направлення (скерування) матеріалів про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням йому інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ на адресу Національної поліції України для розгляду і вжиття нею заходів згідно з законодавством щодо призначення і виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи, а також бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо незабезпечення контролю за виконанням Національною поліцією України висновку МВС України від 27.04.2018 щодо нарахування і виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 ; визнання протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо неприйняття рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням йому інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ за рахунок коштів, що передбачені державним бюджетом на утримання Національної поліції України та невиплатою йому цієї одноразової грошової допомоги в сумі 217500,00 грн.; стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ в сумі 217500,00 грн.; встановлення судового контролю за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 30-днів.

Фактично позивач просить зобов`язати відповідача вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду по справі № 641/10426/16-а, яке набрало законної сили.

При цьому чинне законодавство не передбачає такого способу захисту права, як звернення до суду з позовом про зобов`язання вчинити дії, спрямовані на виконання рішення суду, оскільки в цьому випадку відбувається нашарування судових рішень, що не призводить до ефективного захисту прав осіб.

Обов`язок виконання рішення суду, яке набрало законної сили, прямо передбачено Конституцією України, Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України "Про виконавче провадження", Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" та Постановою Кабінету міністрів України від 3 вересня 2014 р. № 440 "Про затвердження Порядку погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою", а тому не потребує врегулювання в судовому порядку.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

З аналізу викладених правових норм слідує, що приписами та ст.ст. 382, 383 КАС України визначено два окремі способи судового контролю за виконанням судового рішення, ухваленого не на користь суб`єкта владних повноважень: зобов`язання останнього подати звіт про виконання судового рішення та можливість накладення штрафу за результатами розгляду поданого звіту, а також визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання судового рішення, що здійснюється за ініціативою позивача після розгляду справи.

Колегія суддів зазначає, що вимоги цієї позовної заяви аналогічні тим, які заявлялися до суду у справі №641/10426/16-а . Відмінністю є лише конкретизація способу прийняття рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Проте на думку колегії суддів предмет та підстави звернення з позовними заявами є однаковими.

При цьому колегія суддів зазначає, що факт того, що в рішенні Комінтернівського районного суду від 04.07.2017 по справі №641/10426/16-а судом зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України прийняти рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 150-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на дату встановлення інвалідності, а в даній позовній заяві позивач просить визнати протиправною бездіяльність Національної поліції України щодо неприйняття рішення про нарахування і виплату ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у в сумі 217500,00 грн. не впливає на вирішення справи по суті, оскільки спір з приводу розміру (суми) одноразової грошової допомоги між сторонами відсутній.

Крім того розмір (сума) одноразової грошової допомоги в обох випадках є ідентичними. Вимога про розмір (суму) одноразової грошової допомоги лише викладені різним чином.

Колегія суддів зазначає, що суд вже прийняв рішення ( справа №641/10426/16-а), яке набрало законної сили, про обов`язок Міністерства внутрішніх справ України виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу і вимога про її стягнення є фактично вимогою про виконання вже існуючого рішення суду.

Враховуючи вищевикладене, на переконання колегії суддів, між сторонами не виникло нового спору, а має місце продовження тих самих спірних правовідносин, які розглядалися судами у справі №641/10426/16-а, проте на стадії його виконання.

Таким чином, колегія суддів звертає увагу на те, що позивач може вирішити вказану спірну ситуацію шляхом звернення до суду в порядку ст.383 КАС України, яка регламентує підстави та порядок визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, а не в порядку звернення до суду першої інстанції з новим позовом, що призведе до нашарування судових рішень та зобов`язання відповідача вчинити дії щодо виконання судового рішення, на що чинним законодавством передбачений зовсім інший порядок.

Відтак, питання про виконання судового рішення у справі №641/10426/16-а не може розглядатись як новий публічно-правовий спір.

Зазначене свідчить, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту своїх порушених прав.

Колегія суддів звертає увагу, що зазначені вище правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому ст. 382 КАС України , який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку що, в даному випадку, вимоги позивача слід розглядати не в порядку позовного провадження, а в порядку, визначеному статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в особливому порядку судового контролю, оскільки в позовній заяві йдеться про дії відповідача, вчинені в ході виконання рішення у справі №641/10426/16-а.

Відтак, оскільки позивачем по суті заявлено позовну вимогу щодо захисту своїх прав, які фактично стосуються питання повного належного виконання постанови Комінтернівського районного суду від 04.07.2017 по справі №641/10426/16-а, то, відповідно, позивачем невірно обрано спосіб захисту свого порушеного права.

Суд не має права зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки порушуються процесуальні норми КАС України.

На підставі вищевикладеного, вимоги позивача не підлягають розгляду в порядку позовного провадження в адміністративному судочинстві.

Натомість, мають розглядатися в порядку судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, судового рішення у справі № 641/10426/16-а, визначеному нормами статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, тобто шляхом подання заяви в межах адміністративної справи № 641/10426/16-а.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що спір у справі є тотожним спору по справі №641/10426/16-а, виник між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, але на стадії виконання судового рішення.

Щодо позовної вимоги позивача стосовно визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо направлення (скерування) матеріалів про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає наступне.

Вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, а повинні бути вирішені в порядку передбаченому ст. 383 КАС України.

Колегія суддів вважає, що вирішуючи даний спір, суд першої інстанції не дослідив характер правовідносин, що виникли між сторонами та не звернув увагу, що підставою звернення до суду з даним позовом є невиконання судового рішення, як наслідок допустив порушення норм процесуального права, яке полягає у незастосуванні спеціальних правових норм, які передбачені у ст. 382-383 КАС України .

Суд першої інстанції наведеного не врахував, що призвело до неправильного вирішення справи.

Аналізуючи обставини справи та норми чинного законодавства, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив позовні вимоги ОСОБА_1 , а тому постанова суду в частині задоволення позову підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення яким провадження по справі закрити.

Щодо доводів позивача відносно того, що згідно постанови державного виконавця ВПВР ДДВС МЮУ від 29.11.2018р. виконавче провадження № 56246184 закінчено на підставі п.11 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону України "Про виконавче провадження", колегія суддів зазначає наступне.

Факт закінчення виконавчого провадження не є підставою нового звернення до суду в окремому судовому провадженні.

Колегія суддів зазначає, що позивач не позбавлений права, в разі не згоди з діями державних виконавців, оскаржити їх в порядку передбаченому ст. 287 КАС України.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 2 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" держава гарантує виконання рішення суду про стягнення коштів та зобов`язання вчинити певні дії щодо майна, боржником за яким є: державний орган; державні підприємство, установа, організація ; юридична особа, примусова реалізація майна якої забороняється відповідно до законодавства .

Стосовно рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019р. в частині відмови в задоволенні позову, колегія суддів зазначає наступне.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019р. в частині відмови в задоволенні позову позивачем не оскаржене, а апеляційна скарга відповідача доводів щодо протиправності рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову не містить.

При цьому колегія суддів звертає увагу на те, що дані вимоги не співпадають з предметом розгляду по справі № 641/10426/16-а.

Враховуючи вищенаведене, доводи учасників справи щодо суті спору не впливають на вирішення спору по суті.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 319 КАС України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню повністю або частково в апеляційному порядку і позовна заява залишається без розгляду або провадження у справі закривається у відповідній частині з підстав, встановлених відповідно статтями 238, 240 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, оскільки у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав ухвалено судове рішення ( постанова суду), яке набрало законної сили, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідно до ст. 319 КАС України підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю .

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 319, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019 року по справі № 520/11847/18 скасувати в частині задоволення позовних вимог щодо :

- визнання протиправними дій Міністерства внутрішніх справ України щодо направлення (скерування) матеріалів про призначення і виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 у зв`язку з встановленням йому інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ на адресу Національної поліції України для розгляду і вжиття нею заходів згідно з законодавством щодо призначення і виплати йому одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи;

- стягнення з Міністерства внутрішніх справ України на користь ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності III групи внаслідок захворювання, отриманого під час проходження служби в органах внутрішніх справ в сумі 217500,00 грн.

В цій частині прийняти нове рішення, яким провадження по справі закрити.

Скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019р. по справі № 520/11847/18 в частині стягнення на користь ОСОБА_1 судових витрат у розмірі 45,20 грн. пропорційно до задоволених позовних вимог за рахунок бюджетних асигнувань з Міністерства внутрішніх справ України.

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.02.2019р. по справі № 520/11847/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) Н.С. Бартош З.Г. Подобайло
Повний текст постанови складено 03.06.2019 року