Справа № 640/18415/18
Суддя: Кузьменко А.І.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про закриття провадження у справі

28 травня 2019 року м. Київ№ 640/18415/18
Окружний адміністративний суд міста Києва у складі: головуючої судді Кузьменко А.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
доУповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича
третя особаФонд гарантування вкладів фізичних осіб
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» Волкова Олександра Юрійовича (далі - відповідач), третя особа - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» щодо не включення даних позивача до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладом за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, та незаконним рішення оформлене наказом №42/2 від 01 червня 2016 року Уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним зарахування грошових коштів в сумі 39 656,34 грн за вкладом з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» з призначенням платежу оплата процентів та повернення коштів згідно з договором №980-012-000228065 від 26 квітня 2016 року на рахунок, який належить позивачу;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» внести дані позивача до Переліку (реєстру) як вкладника Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» та подати до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб додаткову інформацію щодо позивача, яка має право на відшкодування коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на поточному рахунку на суму 39 656,34 грн для внесення даних про позивача до Загального реєстру вкладників Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський», які отримують кошти в межах гарантованої суми відшкодування за рахунок коштів Фонду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що кошти, переказані платником отримувачу, з моменту їх зарахування на рахунок переходять у власність останнього, який має виключне право розпорядження ними, а банк в свою чергу в межах договору та відповідно до вимог законодавства виконує функції з обслуговування банківського рахунка клієнта і не є набувачем цих коштів. Тобто, транзакція не є правочином, банк не є стороною переказу і набувачем коштів, а відтак посилання на вимоги статті 216 Цивільного кодексу України як на підставу повернення банку коштів є неправомірним, адже зараховані на рахунки вкладника кошти банку не належать. На думку позивача, бездіяльність відповідача є порушенням прав позивача як вкладника на належні їй кошти і має ознаки посягання на привласнення коштів.

У відзиві на адміністративний позов представник уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб зазначив, що позивач уклав договір з Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-розрахунковий центр» без участі відповідача як повіреного, а кошти, що вносились/отримувались за таким договором не є вкладом у розумінні Закону України «Про банки і банківську діяльність» та Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і не є сумою коштів, прирівняних до вкладів, а тому гарантії Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не поширюються на ситуацію з позивачем.

Вирішуючи питання належності до юрисдикції адміністративних судів вимоги про визнання протиправним рішення, оформленого наказом №42/2 від 01 червня 2016 року Уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним зарахування грошових коштів в сумі 39 656,34 грн за вкладом з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» з призначенням платежу оплата процентів та повернення коштів згідно з договором №980-012-000228065 від 26 квітня 2016 року на рахунок, який належить позивачу, суд керується практикою Великої Палати Верховного Суду України.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду України від 04 липня 2018 року справа №820/1648/17 висловлено правову позицію, за якою оскільки рішення (рішення про нікчемність правочину) є внутрішнім документом банку, який прийнято особою, що здійснює повноваження органу управління банку, воно не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому не можуть порушуватися будь-які права таких осіб унаслідок прийняття цього рішення. Звідси права позивача в цій справі не можуть бути порушені внаслідок ухвалення внутрішнього документа банку, сфера застосування якого обмежується внутрішніми відносинами відповідного банку як юридичної особи (пункт 39). Отже, встановлена правова природа згаданого рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його недійсним, а тому позовні вимоги про визнання протиправним та скасування оскаржуваного рішення уповноваженої особи Фонду щодо визнання нікчемними переказів коштів <...> не можуть бути розглянуті у судовому порядку (в тому числі у господарських судах) (пункт 40).

Суд також враховує позицію Верховного Суду від 27 лютого 2019 року, викладену в справі №826/8273/16, відповідно до якої, згідно із частинами 1, 2, 10 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд (Уповноважена особа) зобов`язаний забезпечити збереження активів і документації банку, зокрема, протягом дії тимчасової адміністрації забезпечити перевірку правочинів (у тому числі договорів), вчинених (укладених) банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, на предмет виявлення правочинів (у тому числі договорів), що є нікчемними з підстав, визначених частиною 3 цієї статті.

За результатами перевірки, здійсненої відповідно до статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», виявляються правочини, які є нікчемними в силу приписів (на підставі) закону. При виявленні таких правочинів Фонд, його уповноважена особа чи банк не наділені повноваженнями визнавати або встановлювати правочини нікчемними.

Правочин є нікчемним не за рішенням Уповноваженої особи, а відповідно до закону. Такий правочин є нікчемним з моменту укладення на підставі частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України та частини 3 статті 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Наслідки нікчемності правочину також настають для сторін у силу вимог закону. Рішення уповноваженої особи Фонду не є підставою для застосування таких наслідків. Таке рішення є внутрішнім розпорядчим документом, яке прийнято Уповноваженою особою, що здійснює повноваження органу управління банку.

Така позиція висловлена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №910/24198/16, від 04 липня 2018 року у справі №819/353/16 та від 05 грудня 2018 року у справі №826/23064/15.

Оскільки наказ (рішення) про нікчемність правочинів є внутрішнім документом банку, який приймається особою, що здійснює повноваження органу управління банку, він не створює жодних обов`язків для третіх осіб (у тому числі й контрагентів банку), тому внаслідок прийняття цього рішення не можуть порушуватися будь-які права таких осіб.

Отже, встановлена правова природа оскаржуваного рішення унеможливлює здійснення судового розгляду щодо визнання його протиправним, а тому вимога про визнання незаконним рішення, оформленого наказом №42/2 від 01 червня 2016 року Уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним зарахування грошових коштів в сумі 39 656,34 грн за вкладом з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» з призначенням платежу оплата процентів та повернення коштів згідно з договором №980-012-000228065 від 26 квітня 2016 року на рахунок, який належить позивачу, не може бути розглянута у судах (у тому числі господарських).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

З огляду на вказані правові позиції Великої Палати Верховного Суду України, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним рішення, оформленого наказом №42/2 від 01 червня 2016 року Уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним зарахування грошових коштів в сумі 39 656,34 грн за вкладом з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» з призначенням платежу оплата процентів та повернення коштів згідно з договором №980-012-000228065 від 26 квітня 2016 року на рахунок, який належить позивачу.

Оскільки, за висновком Великої Палати Верховного Суду України відповідні вимоги не підлягають розгляду в судах, суд не роз`яснює право звернення до іншого суду (постанова Верховного Суду від 27 лютого 2019 року).

На підставі викладеного та керуючись статтями 140, 189, 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва,-

У Х В А Л И В:

1.Закрити провадження у справі №640/18415/18 у частині позовних вимог про визнання незаконним рішення, оформленого наказом №42/2 від 01 червня 2016 року Уповноваженої Фонду гарантування вкладів фізичних на здійснення ліквідації Публічного акціонерного товариства «Банк Михайлівський» про визнання нікчемним зарахування грошових коштів в сумі 39 656,34 грн за вкладом з рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно - розрахунковий центр» з призначенням платежу оплата процентів та повернення коштів згідно з договором №980-012-000228065 від 26 квітня 2016 року на рахунок, який належить позивачу.

2.Копію ухвали направити сторонам.

Ухвала набирає законної сили в порядку, встановленому статтею 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення за правилами, встановленими статтями 294-297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя А.І. Кузьменко