Справа № 440/4342/18
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 р. Справа № 440/4342/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Катунова В.В. , Бершова Г.Є.

за участю секретаря судового засідання Патової Д. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року, суддя А.Б. Головко, повний текст складено 25.02.2019 року, по справі № 440/4342/18

за позовом ОСОБА_1

до Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області третя особа Головне управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 06.07.2016 року № .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Державної податкової інспекції у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області від 06.07.2016 року № .

Державна податкова інспекція у м. Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області (далі - відповідач), не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду з мотивів порушення судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування вимог зазначила, що судом першої інстанції не взято до уваги, що юридична особа виступає як податковий агент лише у частині відображення вказаних доходів у податковому розрахунку за формою N1ДФ, що не звільняє платника податків від обов`язку декларувати доходи від продажу інвестиційних активів та сплачувати податок на доходи фізичних осіб за ставками, встановленими ст.167 ПК України.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено апеляційним судом, що ДПІ у м. Полтаві ГУ ДФС у Полтавській області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податків до бюджету за період з 01 січня 2014 року по 31 грудня 2014 року, за результатами якого складено акт № 1664/16-01-13-01/ (а.с. 9-14).

В акті перевірки зазначено про порушення позивачем:

- підпункту 49.18.4 пункту 49.18 статті 49, статті 179 ПК України, а саме неподання податкової декларації про майновий стан і доходи за звітний 2014 рік;

- підпункт 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 ПК України, в результаті чого визначено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб за період, що перевірявся (за звітний 2014 рік) на суму 18839,75 грн (незадекларована сума доходу отриманого у вигляді інвестиційного прибутку);

- пункт 179.7 статті 179 ПК України, в результаті чого встановлено несвоєчасну сплату суми грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в періоді, що перевірявся, на загальну суму 18839,75 грн.

06.07.2016 року відповідачем винесено податкове повідомлення-рішення № 3 , яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами декларування у розмірі 23549,69 грн, у тому числі за податковими зобов`язаннями - 18839,75 грн та штрафними (фінансовими) санкціями - 4709,94 грн. (а.с. 15).

Позивач , не погоджуючись з рішенням відповідача, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що рішення відповідача прийнято не на підставі та не в спосіб, визначені чинним законодавством.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Підпунктом 14.1.56 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) доходи - загальна сума доходу платника податку від усіх видів діяльності, отриманого (нарахованого) протягом звітного періоду в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах як на території України, її континентальному шельфі у виключній (морській) економічній зоні, так і за їх межами.

У відповідності до підпунктів 163.1.1, 163.1.2 пункту 163.1 статті 163 ПК України об`єктом оподаткування платника податку (як резидента, так і нерезидента) є, зокрема: загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід та доходи з джерела їх походження в Україні, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання).

Базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, зурахуванням особливостей, визначених цим розділом. Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року (абзаци 1-3 пункту 164.1 статті 164 ПК України).

Підпунктом 164.1.1 пункту 164.1 статті 164 ПКУкраїни передбачено, що загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом

При цьому підпунктом 164.1.3 пункту 164.1 статті 164 ПК України визначено, що загальний річний оподатковуваний дохід дорівнює сумі загальних місячних оподатковуваних доходів, іноземних доходів, отриманих протягом такого звітного податкового року, доходів, отриманих фізичною особою - підприємцем відпровадження господарської діяльності згідно із статтею 177 цього Кодексу, та доходів, отриманих фізичною особою, яка провадить незалежну професійну діяльність згідно із статтею 178 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 164.2.9 пункту 164.2 статті 164 ПК України зокрема, до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включається в тому числі інвестиційний прибуток від проведення платником податку операцій з цінними паперами, деривативами та корпоративними правами,випущеними в інших, ніж цінні папери, формах, крім доходу від операцій, зазначених у підпунктах 165.1.2, 165.1.40 та 165.1.52 пункту 165.1 статті 165 цього Кодексу.

Підпунктом 168.1.3 пункту 168.1 статті 168 ПК України передбачено, якщо згідно з нормами цього розділу окремі види оподатковуваних доходів (прибутків) не підлягають оподаткуванню під час їх нарахування чи виплати, але не є звільненими від оподаткування, платник податку зобов`язаний самостійно включити суму таких доходів до загального річного оподатковуваного доходу податку та подати річну декларацію з цього податку.

Порядок оподаткування інвестиційного прибутку врегульований спеціальними нормами Податкового кодексу України, зокрема,пунктом 170.2 статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до підпункту 170.2.1 пункту 170.2 статті 170 ПК України облік загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами ведеться платником податку самостійно, окремо від інших доходів і витрат. Для цілей оподаткування інвестиційного прибутку звітним періодом вважається календарний рік.

Абзацом першим підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 ПК України передбачено, що інвестиційний прибутокрозраховується як позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу з урахуванням норм підпунктів 170.2.4 - 170.2.6 цього пункту (крім операцій з деривативами).

Згідно абзацом 5 підпункту 170.2.2 пункту 170.2 статті 170 ПК України до продажу інвестиційного активу прирівнюються також операції з: обміну інвестиційного активу на інший інвестиційний актив; зворотного викупу або погашення інвестиційного активу його емітентом, який належав платнику податку; повернення платнику податку коштів або майна (майнових прав), попередньо внесених ним до статутного капіталу емітента корпоративних прав, у разі виходу такого платника податку з числа засновників (учасників) такого емітента чи ліквідації такого емітента.

В силу підпункту 170.2.6 пункту 170.2 статті 170 ПК України до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загальногофінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами визначається як сума інвестиційних прибутків, отриманих платником податку протягом звітного (податкового) року, зменшена на суму інвестиційних збитків, понесених платником податкупротягом такого року.

Якщо загальний фінансовий результат операцій з інвестиційними активами має від`ємне значення, його сума переноситься у зменшення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами наступних років до його повного погашення, крім фінансових результатів, зазначених в абзаці першому пункту 29 підрозділу 4 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України.

Фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами визначається платником податку. При цьому платник податку визначає фінансовий результат за операціями з цінними паперами чи деривативами, що перебувають в обігу на фондовій біржі, окремо від фінансового результату за операціями з цінними паперами чи деривативами, що не перебувають в обігу на фондовій біржі.

Отже, до складу інвестиційного прибутку включається позитивна різниця між доходом, отриманим платником податку від продажу окремого інвестиційного активу, та його вартістю, що визначається із суми витрат на придбання такого активу, а до складу загального річного оподатковуваного доходу платника податку включається позитивне значення загального фінансового результату операцій з інвестиційними активами за наслідками такого звітного (податкового) року.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено апеляційним судом, в перевіряємий період між позивачем (Покупець) і ТОВ "Кінто, ЛТД" (Продавець) укладені договори купівлі-продажу:

- від 28 лютого 2014 року №34267ЛТД-БВТ, відповідно до умов якого Продавець, що діяв як комісіонер на підставі замовлення №379 від 28 лютого 2014 року до договору на брокерське обслуговування №305ЛТД-Б;44САТ-Д від 23 травня 2007 року, укладеного з ТОВ "МФМ Плюс" (далі - "Комітент"), яке є власником цінних паперів, зобов`язувався передати Покупцю цінні папери, опис та кількість яких наведені в п.1.2 цього Договору, а Покупець зобов`язувався прийняти зазначені цінні папери і сплатити за них грошову суму у розмірі 99715,00 грн;

- від 01 липня 2014 року № 43112ЛТД-БВТ, відповідно до умов якого Продавець, що діяв як комісіонер на підставі замовлення №395 від 01 липня 2014 року до договору на брокерське обслуговування №305ЛТД-Б;44САТ-Д від 23 травня 2007 року, укладеного з ТОВ "МФМ Плюс" (далі - "Комітент"), яке є власником цінних паперів, зобов`язувався передати Покупцю цінні папери, опис та кількість яких наведені в п.1.2 цього Договору, а Покупець зобов`язувався прийняти зазначені цінні папери і сплатити за них грошову суму у розмірі 112255,00 грн /а.с. 17-25/.

На підтвердження оплати цінних паперів позивачем надано належним чином копії квитанції до прибуткового касового ордера №78 від 28 лютого 2014 року на суму 99715,00 грн та платіжних доручень від 04 липня 2014 року № 217 та № 218 на загальну суму 112255,00 грн, у тому числі зі сплати податку на доходи фізичних осіб у розмірі 1884,80 грн (а.с. 92-94).

Разом з тим, згідно Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку за ІІІ квартал 2014 року ТОВ "МФМ Плюс" встановлено нарахування (сплату) відповідного доходу у розмірі 112255,00 грн по реєстраційному номеру облікової картки позивача з визначенням суми податку у розмірі 1884,80 грн.

За таких обставин, колегія суддів вважає вірним твердження суду першої інстанції про те, що саме TOB "КІНТО, Лтд" та ТОВ "МФМ Плюс" є податковими агентами позивача та несуть обов`язки платника податків.

Колегія суддів зазначає, що вищезазначені документи складені у відповідності до вимог чинного законодавства та в повній мірі відображають зміст і характер вчинених операцій, отже позивачем доведені обставини фактичного понесення таких витрат та придбання інвестиційного активу.

Разом з тим, судова колегія зауважує, що відповідачем взагалі не було враховано понесені позивачем витрати, пов`язані з придбанням інвестиційних активів, що унеможливлює правильне визначення суми грошового зобов`язання, зазначеного у спірному податковому повідомленні-рішенні.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі.

Судом першої інстанції цілком обґрунтовано прийнято наведені документи до уваги, надано їм належну правову оцінку та відхилено посилання відповідача щодо ненадання представлених первинних документів на перевірку податкового органу, як на підставу для висновку про обґрунтованість здійсненого донарахування.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 18.04.2018 року по справі № 826/7630/14.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи та не спростовують правильність висновків суду першої інстанції.

Згідно ч. 1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ч. 1 ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта, відповідача у справі.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Полтаві Головного управління ДФС у Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 14.02.2019 по справі № 440/4342/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов Г.Є. Бершов
Постанова складена в повному обсязі 04.06.19 року