Справа № 140/1345/19
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року ЛуцькСправа № 140/1345/19

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови та закриття виконавчого провадження,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови старшого державного виконавця Новосада О.Ю. від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення виконавчого збору та закриття виконавчого провадження від 08.01.2014 ВП №41674804 щодо виконання постанови від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення виконавчого збору у розмірі 703 770,91 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 11.04.2008 між ПАТ «ВТБ Банк» в особі Луцької філії ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №09.65-08-СК.

11.04.2008 між ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір поруки №09.65-08-ДП2 за яким позивач взяла на себе права і обов`язки поручителя за зобов`язаннями ОСОБА_2

09.02.2011 рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у цивільній справі №2-20/11 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу за договором кредиту, позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за договором кредиту від 11.04.2008 №09.65-08-СК в розмірі 7 036 844,06 грн.

На виконання вказаного рішення Луцьким міськрайонним судом Волинської області був виданий виконавчий лист від 19.04.2011 №2-20/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за договором кредиту від 11.04.2008 №09.65-08-СК в розмірі 7 036 844,06 грн.

В подальшому, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2015 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом у справі № 2-20/11 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у зв`язку із чим виконавче провадження було закінчене на підставі п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 "Про виконавче провадження".

Вважає, що виконавче провадження №41674804 від 08.01.2014 є таким, що не підлягає виконанню та є закритим, а відтак, стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі постанови від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення виконавчого збору старшим державним виконавцем Новосадом О.Ю. є протиправним.

Просить суд визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Новосада О.Ю. від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення виконавчого збору та закрити виконавче провадження від 08.01.2014 ВП №41674804 з примусового виконання постанови від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 703 770,91 грн.

Представник відповідача у відзиві на позов від 24.05.2019 №04-35/2390 (а.с.72-73) позовні вимоги не визнав та зазначив, що постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження від 31.12.2013 ВП №35792889 винесена відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 49 (фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом), ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV (в редакції, що діяла на час винесення постанови), оскільки на адресу відділу надійшло повідомлення Луцької філії ВАТ «ВТБ Банк» вих. №1903/04-14 від 21.10.2013 про сплату боргу боржником в повному обсязі.

Відповідно до ч. 7 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV (в редакції, що діяла на час винесення постанови) у разі завершення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктом 1 частини першої статті 47, пунктами 2 і 8 частини першої статті 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

Оскільки, виконавче провадження було закінчено на підставі п. 8 ч. 1 ст. 49, ст. 50 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV (в редакції, що діяла на час винесення постанови), державним виконавцем правомірно постанову про стягнення виконавчого збору виділено в окреме виконавче провадження та винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 08.01.2014 ВП №41674804.

Враховуючи вищевикладене, просить відмовити в задоволенні позову повністю.

Ухвалою судді від 20.05.2019 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити за правилами розділу 2 глави 11 "Розгляд окремих категорій термінових адміністративних справ" Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) та поновлено строк звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 27.05.2019 допущено заміну первісного відповідача Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області на належного - Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Представник позивача у судовому засіданні, що відбулося 03.06.2019 уточнила позовні вимоги та просила визнати протиправною і скасувати постанову старшого державного виконавця Новосада О.Ю. від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення виконавчого збору та зобов`язати Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області закінчити виконавче провадження від 08.01.2014 ВП №41674804 щодо виконання постанови від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 703 770,91 грн на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку із скасуванням рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню). При цьому пояснила, що ОСОБА_1 виконала зобов`язання за кредитним договором самостійно, а тому будь-які виконавчі дії з метою примусового виконання зобов`язання відповідачем не вчинялись.

Представник позивача в судове засідання призначене на 05.05.2019 не прибула, при цьому, подала до суду клопотання про розгляд справи за відсутності її та позивача.

В судове засідання, призначене на 05.05.2019 представник відповідача не прибув, будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового розгляду справи відповідно до частини 2 статті 268 КАС України.

Згідно з частиною третьою статті 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Як визначено частиною четвертою статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, оскільки в судове засідання особи, які беруть участь у справі, не прибули, при цьому, представником позивача заявлено клопотання про розгляд справи за її відсутності, а дану справу можливо розглянути і вирішити на основі наявних матеріалів, тому судовий розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без фіксування адміністративного процесу технічними засобами.

Дослідивши письмові докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 11.04.2008 між ПАТ «ВТБ Банк» в особі Луцької філії ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №09.65-08-СК (а.с.22).

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 11.04.2008 №09.65-08-СК укладено ряд договорів поруки, в тому числі 11.04.2008 між ОСОБА_1 та ПАТ «ВТБ Банк» було укладено договір поруки №09.65-08-ДП2 за яким позивач взяла на себе права і обов`язки поручителя за зобов`язаннями ОСОБА_3 за вищевказаним кредитним договором.

09.02.2011 рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області у цивільній справі №2-20/11 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про солідарне стягнення боргу за договором кредиту, позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованість за договором кредиту від 11.04.2008 №09.65-08-СК в розмірі 7 036 844,06 грн.

На виконання вказаного рішення, Луцьким міськрайонним судом Волинської області був виданий виконавчий лист від 19.04.2011 №2-20/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за договором кредиту від 11.04.2008 №09.65-08-СК в розмірі 7 036 844,06 грн., та стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» з кожного по 865,00 грн судових витрат по справі.

В подальшому, постановою головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.М. від 26.12.2012 ВП №35792889 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 19.04.2011 №2-20/11, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за договором кредиту від 11.04.2008 №09.65-08-СК в розмірі 7 036 844,06 грн, та стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» з кожного по 865,00 грн судових витрат по справі. Запропоновано боржнику самостійно виконати його в строк до 02.01.2013.

25.02.2013 у зв`язку з добровільним невиконанням боржником виконавчого листа від 19.04.2011 №2-20/11, виданого Луцьким міськрайонним судом, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.М. на підставі статті 28 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова ВП №35792889 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 703 770,91 грн (а.с.75).

31.12.2013 заступником начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.М. на підставі пункту 8 частини 1 статті 49, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХІV винесено постанову №35792889 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі сплатою ОСОБА_1 боргу в повному обсязі (згідно повідомлення Луцької філії «ВТБ Банк» вх. № 1903/04-14 від 23.10.2013), а постанову державного виконавця від 25.02.2013 про стягнення з боржника виконавчого збору постановлено виділити в окреме провадження, так як виконавчий збір позивачем сплачено не було (а.с.179).

08.01.2014 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Новосадом О.Ю. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №41674804 з примусового виконання постанови від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення з ОСОБА_1 в користь держави виконавчого збору у розмірі 703 770,91 грн. (а.с.78).

В подальшому, ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2015 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист, виданий Луцьким міськрайонним судом у справі № 2-20/11 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. ).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини виникли у грудні 2012 року та тривали до січня 2014 року, а тому регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV (далі - Закон №606-ХІV).

Відповідно, при винесенні оскаржуваних постанов від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження від 08.01.2014 ВП №41674804 щодо виконання постанови від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 703 770,91 грн, відповідач керувався Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV чинним на час винесення оскаржуваних рішень.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 17 Закону №606-ХІV підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів, що видаються судами, і наказів господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Відповідно до частини другої статті 25 Закону №606-ХІV державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та

зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

Підставою для відкриття виконавчого провадження від 26.12.2012 ВП №35792889 став виконавчий лист від 19.04.2011 №2-20/11, виданий Луцьким міськрайонним судом Волинської області у цивільній справі №2-20/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за договором кредиту від 11.04.2008 №09.65-08-СК в розмірі 7 036 844,06 грн. В постанові про відкриття виконавчого провадження боржнику встановлено строк самостійного виконання рішення суду до 02.01.2013.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону №606-ХІ у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Відповідно до частини першої статті 28 Закону №606-ХІ у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення

виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у

порядку, встановленому цим Законом.

Оскільки, боржником - ОСОБА_1 рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2011 у цивільній справі №2-20/11 у строк встановлений для самостійного виконання в постанові про відкриття виконавчого провадження від 26.12.2012 ВП №35792889 - до 02.01.2013 не виконано, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.М. правомірно, згідно з вимогами частини першої статті 28 Закону №606-ХІ, 25.02.2013 винесена постанова ВП №35792889 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 703 770,91 грн (а.с.75).

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 17 Закону №606-ХІV підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: постанови державного виконавця про стягнення виконавчого збору, витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій і накладенням штрафу.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 49 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV виконавче провадження підлягає закінченню у разі: фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Як вбачається з матеріалів справи 31.12.2013 заступником начальника відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.М. винесено постанову №35792889 про закінчення виконавчого провадження у зв`язку зі сплатою ОСОБА_1 боргу в повному розмірі, а постанову державного виконавця від 25.02.2013 про стягнення з боржника виконавчого збору постановлено виділити в окреме провадження, так як виконавчий збір позивачем сплачено не було (а.с.179).

Згідно з частиною 7 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV (в редакції, чинній на момент винесення постанови від 08.01.2014 ВП №41674804) у разі завершення виконавчого провадження з виконання рішення немайнового характеру та в разі закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених статтею 49 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня після завершення (закінчення) такого виконавчого провадження відкриває виконавче провадження за постановою про стягнення виконавчого збору.

На виконання вимог частини 7 статті 28 Закону №606-ХІV постановою від 08.01.2014 ВП №41674804 було відкрито виконавче провадження з примусового виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 25.02.2013 ВП №35792889 (а.с.78).

Згідно з пунктом 7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскільки, ОСОБА_1 рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09.02.2011 у цивільній справі №2-20/11 у строк встановлений для самостійного виконання в постанові про відкриття виконавчого провадження від 26.12.2012 ВП №35792889 - до 02.01.2013 не виконано, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень УДВС Головного територіального управління юстиції у Волинській області Самчуком О.М. правомірно, згідно з вимогами частини першої статті 28 Закону №606-ХІ, 25.02.2013 винесена постанова ВП №35792889 про стягнення з боржника ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 703 770,91 грн (а.с.75).

Суд не бере до уваги пояснення представника позивача відносно того, що виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 19.04.2011 №2-20/11, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за договором кредиту від 11.04.2008 №09.65-08-СК в розмірі 7 036 844,06 грн було закінчене на підставі п.5 ч.1 ст. 39 Закону України №1404-VIII від 02.06.2016 "Про виконавче провадження", оскільки такі пояснення не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, судом встановлено, що вищевказане виконавче провадження про стягнення солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВТБ Банк» заборгованості за договором кредиту від 11.04.2008 №09.65-08-СК в розмірі 7 036 844,06 грн було закінчене на підставі пункту 8 частини 1 статті 49, статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХІV у зв`язку зі сплатою ОСОБА_1 боргу в повному обсязі (згідно повідомлення Луцької філії «ВТБ Банк» вх. № 1903/04-14 від 23.10.2013). Тобто на момент визнання ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 23.03.2015 виконавчого листа у справі № 2-20/11 за позовом ПАТ «ВТБ Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором таким, що не підлягає виконанню, виконавче провадження уже було закрите за зовсім іншою підставою.

Крім того, позивач обгрунтовуючи протиправність дій державного виконавця посилається на статтю 27 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016. Однак, позивачем не враховано, що під час винесення постанов від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення виконавчого збору та про відкриття виконавчого провадження від 08.01.2014 ВП №41674804 діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21.04.1999 №606-ХІV, а тому державний виконавець керувався статтею 28 Закону України №606-ХІV в редакції чинній на момент винесення вказаних постанов.

Суд погоджується з твердженням відповідача, що постанова старшого державного виконавця Новосада О.Ю. від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення виконавчого збору та постанова про відкриття виконавчого провадження від 08.01.2014 ВП №41674804 з примусового виконання постанови від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору виносились державним виконавцем до укладення між сторонами 17.10.2014 договору про розірвання договору поруки та до винесення Луцьким міськрайонним судом Волинської області ухвали від 23.03.2015 у справі №161/19904/14-Ц про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Не підлягає також до задоволення і позовна вимога про зобов`язання Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області закінчити виконавче провадження від 08.01.2014 ВП №41674804 щодо виконання постанови від 25.02.2013 ВП №35792889 про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 703 770,91 грн на підставі пункту 5 частини 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» (у зв`язку із скасуванням рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню), оскільки виконавче провадження від 08.01.2014 ВП №41674804 відкрите на виконання постанови від 25.02.2013 ВП №35792889, яка винесена правомірно та не визнана такою, що не підлягає виконанню. Судом також не встановлено інших підстав для закінчення виконавчого провадження, передбачених частиною 1 статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, враховуючи ту обставину, що виконавче провадження відкрите на виконання постанови відповідача від 25.02.2013 ВП №35792889.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідач належними та допустимими доказами довів, що при винесенні постанови від 25.02.2013 ВП №35792889 про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 703 770,91 грн та, як наслідок, при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №41674804 з примусового виконання постанови від 25.02.2013 ВП №35792889, діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначений Законом України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999 №606-ХІV, а тому у задоволенні позовних вимог слід відмовити повністю.

Керуючись статтями 229, 243-246, 268-269, 271-272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області про скасування постанови та закриття виконавчого провадження відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, встановленого статтею 295 КАС України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Волинський окружний адміністративний суд. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його складення.

Головуючий-суддя Т.М. Димарчук