Справа № 420/1806/19
Суддя: Самойлюк Г. П.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/1806/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12, кою ) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, скасування висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, зобов`язання скласти та затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням першої групи інвалідності ОСОБА_2 ;

скасувати висновок про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням першої групи інвалідності ОСОБА_2 від 11.01.2019р.;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Одеській області скласти та затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , за заявою ОСОБА_1 про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності відповідно до ст.ст. 97, 99 Закону України Про Національну поліцію та виплатити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) одноразову грошову допомогу.

В обґрунтування позову зазначено, що позивач є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який проходив службу інспектором штабу батальону патрульної служби поліції особливого призначення «ШТОРМ» Головного управління Національної поліції в Одеській області. На підставі рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 22 січня 2015 року № 4/Ш/1/ 260 ОСОБА_2 мав статус учасника бойових дій. Згідно з наказом начальника ГУНП в Одеській області № 308 о/с від 22 лютого 2017 року звільнений за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) зі служби в поліції. У зв`язку з наведеним ОСОБА_2 мав право на отримання одноразової грошової допомоги, проте в отриманні такої йому було відмовлено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі № 815/963/18 зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області надати висновок про призначення одноразової грошової допомоги на підставі документів, поданих позивачем, за формою, встановленою наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року, із змінами та доповненнями.

Проте, висновком ГУНП в Одеській області від 11.01.2019 відмовлено ОСОБА_2 у призначенні одноразової грошової допомоги

Ухвалою від 01.04.2019 р. позовну заяву залишено без руху, позивачу надано 5-ти денний строк з моменту отримання ухвали суду для усунення недоліків.

04.04.2018р. (вх. №12238/18) до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, зазначених в ухвалі від 01.04.2019 р. Разом з вказаною заявою позивачем надано докази на підтвердження обставин, зазначених у заяві про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою від 09.04.2019р. позивача звільнено від сплати судового збору.

Ухвалою від 09.04.2019 р. відкрито провадження по справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження (з викликом сторін); встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення; встановлено учасникам справи п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання заяв з процесуальних питань; призначено судове засідання по справі на 23.04.2019 р.

23.04.2019р. ухвалою суду, яку занесено до протоколу судового засідання, оголошено перерву до 21.05.2019р. для надання відзиву на позовну заяву.

02.05.2019р. до суду надійшов відзив ГУНП в Одеській області, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки 28.12.2006 року ОСОБА_2 отримав страхову виплату в зв`язку з 25% втратою працездатності.

21.05.2019р. до суду надійшло клопотання позивача (вх. № 18102/19) про розгляд справи за його відсутності за правилами письмового провадження.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 є дружиною померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , що підтверджено свідоцтвом про одруження, має пільги, передбачені законодавством для багатодітних сімей та сімей загиблих (померлих) ветеранів війни (а.с. 23, 38-38).

ОСОБА_2 проходив службу інспектором штабу батальону патрульної служби поліції особливого призначення ШТОРМ Головного управління Національноі поліції в Одеській області. На підставі рішення міжвідомчої комісії з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій від 22 січня 2015 року № 4/1/ 260 мав статус учасника бойових дій (а.с. 51).

Згідно з наказом начальника ГУНП в Одеській області № 308 о/с від 22 лютого 2017 року звільнений за п.2 ч.1 ст.77 (через хворобу) зі служби в поліції.

Відповідно до свідоцтва про хворобу від 15.02.2017 року № 31/2, захворювання ОСОБА_2 визнано таким, що пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 14-15).

Довідкою МСЕК № 297313 Серія 12 ААА від 03.03.2017 року підтверджується факт втрати 90% працездатності ОСОБА_2 внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ (а.с. 18-19).

Як зазначає у позовній заяві позивач, відповідачем 20.04.2017 року розглянуто звернення ОСОБА_2 щодо виплати одноразової грошової допомоги в разі втрати працездатності поліцейського та відмовлено у нарахуванні та виплаті у зв`язку з тим, що на час розгляду звернення, виплата одноразової грошової допомоги Законом України Про Національну поліцію України не передбачена.

14.07.2017р. позивач звернулась до Головного управління Національної поліції в Одеській області за роз`ясненням щодо переліку необхідних документів та порядку отримання позивачем, як дружиною померлого та дітьми одноразової грошової допомоги відповідно до законодавства України.

25.07.2017р. відповідачем надано відповідь про необхідність надати копію свідоцтва про смерть та оригінал свідоцтва про хворобу від 15.02.2017 року для внесення змін до розділу 12 свідоцтва про хворобу, також необхідність надання свідоцтва про відкриття спадщини. Крім того, як зазначає позивач, їй роз`яснили окремі питання відкриття спадщини з метою сприяння в отриманні грошової допомоги.

Постановою Медичної військово-лікарської комісії № 514 від 07 серпня 2017 року скасовано постанову по причинному зв`язку в свідоцтві про хворобу № 31/2 від 15.02.2017 року, та встановлено, що захворювання пов`язане з проходженням служби в поліції.

12.10.2017р.позивач повторно звернулась до відповідача із заявою про суму належної її померлому чоловіку одноразової грошової допомоги та отримала відповідь від 13.11.2017 року про те, що розмір одноразової грошової допомоги, порядок та умови виплати буде вирішено з урахуванням вимог ст.ст. 1267, 1270 Цивільного кодексу України.

Після чого позивач звернулась до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю 3-х осіб - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гайдаржи Євгенії Олександрівни, ОСОБА_3 про визнання незаконною відмову та зобов`язання вчинити певні дії

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі № 815/963/18 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, за участю 3-х осіб - приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Гайдаржи Євгенії Олександрівни, ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області надати висновок про призначення одноразової грошової допомоги на підставі документів, поданих ОСОБА_1 , за формою, встановленою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року, із змінами та доповненнями. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У лютому 2019 року позивачу надійшла відповідь на заяву від ГУНП в Одеській області від 26.01.2019 № 14/д-659, з якої позивачу стало відомо про відмову ГУНП в Одеській області у виплаті їй 192 тис. грн. на підставі висновку від 11.01.2019р.

У вказаному листі зазначено, що згідно довідки ПАТ HACK «Оранта» від 17.09.2018 № 1590-06-05/793 за державним обов`язковим особистим страхуванням осіб рядового, начальницького та вільнонайманого складу органів і підрозділів внутрішніх справ України, на підставі встановлених МСЕК 25% втрати працездатності, ОСОБА_2 28.12.2006 року виплачена страхова сума в розмірі 2125 грн.

В березні 2017 року ОСОБА_2 встановлена перша група інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

Пунктом 8 розділу IV Порядку виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 № 4, визначено, якщо поліцейському протягом двох років після первинного встановлення інвалідності із втратою працездатності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності, під час повторного огляду буде встановлено рішенням медико- соціальної експертної комісії вищу групу чи іншу причину інвалідності або більший відсоток втрати працездатності, що дає йому право на отримання грошової допомоги в більшому розмірі, виплата проводиться з урахуванням раніше виплаченої суми.

Враховуючи вищевикладене, відповідач дійшов висновку, що станом на 02.03.2017р., підстави для нарахування та виплати одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 відсутні.

Вважаючи, що відповідач протиправно не вирішив порушене у заяві питання щодо виплати йому одноразової грошової допомоги, позивач звернувся до суду із даним позовом за захистом порушених прав.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом законності, відповідно до якого органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їхні посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Суд зазначає, відповідь на заяву від ГУНП в Одеській області від 26.01.2019 № 14/д-659, якою повідомлено позивачу про відмову ГУНП в Одеській області у виплаті їй 192 тис. грн. на підставі висновку від 11.01.2019, разом із вказаним висновком не відповідає діючим нормам права.

Позивачем обрано спосіб захисту свого права шляхом подання позову про визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням першої групи інвалідності ОСОБА_2 , в обґрунтування якого позивач посилається на видачу Головним управління Національної поліції в Одеській області негативного висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги на підставі документів, поданих ОСОБА_1 , за формою, встановленою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року, із змінами та доповненнями, всупереч рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі № 815/963/18.

Однак, як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги щодо визнання протиправними дії Головного управління Національної поліції в Одеській області щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку зі встановленням першої групи інвалідності ОСОБА_2 та зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області скласти та затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_2 , вже були предметом судового розгляду у справі №815/963/18 та вирішені судом із встановленням відповідних обставин. Однак, на теперішній час в супереч рішенню суду відповідачем не виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі № 815/963/18 та видано невідповідний до вимог суду висновок.

Згідно з ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З огляду на те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі № 815/963/18 набрало законної сили та відповідно до приписів ст.ст. 14, 370 КАС України є обов`язковим до виконання, а також, те що обставини, встановлені судовими рішеннями, відповідно до ч.4 ст.78 КАС України не доказуються при розгляді іншої справи у якій беруть участь ті самі особи, то позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають, оскільки позовні вимоги заявлені у рамках даної справи вже були предметом дослідження та розгляду, а також судом їм було надано відповідну правову оцінку.

Так рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14.05.2018 у справі № 815/963/18 чітко встановлено що, враховуючи право померлого чоловіка позивача на отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, суд дійшов висновку, що Головним управлінням Національної поліції в Одеській області протиправно не нараховано зазначену допомогу, але порушене право позивача на отримання зазначеної допомоги може бути відновлене шляхом зобов`язання відповідача надати висновок про призначення одноразової грошової допомоги, оскільки такий порядок передбачений Наказом Міністрества внутрішніх справ № 4 від від 11.01.2016 року (із змінами), а розрахунок відповідної суми допомоги також здійснюється фінансовим та кадровим підрозділами у такому висновку. Вказаним рішенням зобов`язано Головне управління Національної поліції в Одеській області надати висновок про призначення одноразової грошової допомоги на підставі документів, поданих ОСОБА_1 , за формою, встановленою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 4 від 11.01.2016 року, із змінами та доповненнями. Тобто, мається на увазі, надання позитивного висновку за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Аналіз зазначених норм свідчить, що є наступні види судового контролю за виконанням судового рішення, такі як зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу (ст. 382 КАС України) та визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду (ст. 383 КАС України).

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Крім того, Верховний Суд зазначив, що наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. З огляду на вищенаведене, у разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, за КАС України. Невиконання судового рішення не може бути самостійним предметом окремого судового провадження.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими ст. 382 КАС України пов`язує наявність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. За вказаних обставин, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку ст. 382 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не пред`являти новий адміністративний позов.

У зв`язку з цим, вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Окремо суд звертає увагу позивача, що згідно ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач з урахуванням приписів п.1 ч.1 ст.5 Закону України Про судовий збір звільнена від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 295, 297 КАС України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Одеській області (65014, м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 12, кою ) про визнання протиправними дій щодо відмови у призначенні одноразової грошової допомоги, скасування висновку про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, зобов`язання скласти та затвердити висновок про призначення одноразової грошової допомоги,- відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до п.15.5 ч.1 розділу VІІ Перехідні положення КАС України через Одеський окружний адміністративний суд до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Г.П. Самойлюк

.