Справа № 207/4204/18(2-а/207/5/19)
Суддя: Малиш Н.І.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 червня 2019 року м. Дніпросправа № 207/4204/18(2-а/207/5/19)

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач),

суддів: Білак С.В., Шальєвої В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 26 березня 2019 року ( суддя першої інстанції Погребняк Т.Ю.) у справі №207/4204/18(2-а/207/5/19) за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції, в якому просив скасувати постанову ЕАВ № 639262 у справі про адміністративне правопорушення від 03 жовтня 2018 року, винесену інспектором роти № 2, батальйон 1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамент патрульної поліції Маньківською К.О., якою накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані ти що, 03.10.2018 року позивач керував транспортним засобом в складі тягача марки MAN TGX 18.440, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом марки ВЕСТТ 975310. 03.10.2018 року в Чернігівській області, Козелецький р-н, с. Кіпті, вул. Словянська, 68Б, транспортний засіб було зупинено інспектором роти № 2, батальйон 1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамент патрульної поліції капралом поліції Маньківською К.О. та винесено відносно позивача постанову про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ № 639262, якою накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП. В постанові зазначено: «Водій, керуючи ТЗ MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом ВЕСТТ 975310 номерний знак НОМЕР_2 , сільгосп. техніку, ширина якого перевищувала 2,6 м, а саме 2,8 м, без погодження з Національною Поліцією, чим порушив п. 22.5 ПДР Порушення ПДР по перевезенню небезпечних вантажів правил проїзду великогабаритних ТЗ автомоб. Дорогами, вул. або залізничними переїздами» та накладено на позивача штраф у розмірі 510,00 (п`ятсот десять) гривень. Не погоджуючись з винесеним рішенням, 04.10.2018 року позивачем була подана скарга до начальника Управління патрульної поліції в Херсонській області, в якій позивач виклав свої доводи та просив скасувати постанову. 21.11.2018 року позивач отримав відповідь, що підстави для скасування постанови відсутні, тому скарга залишена без задоволення. Позивач вважає постанову такою, що підлягає скасуванню з огляду на наступне. 03.10.2018 року позивач здійснював перевезення вантажу відповідно до наданого дозволу № 5 НГ від 12.09.2018 року на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, що діє з 14.09.2018 року по 28.10.2018 року. Відповідно до вказаного дозволу, позивач має право на перевезення вантажу по адміністративній дорозі М-01. Крім того, вантаж не перевищував нормативно встановлені габаритні параметри, зокрема ширина не перевищує 2,6 м. Працівник поліції не застосував передбачені чинним законодавством правила проведення габаритно-вагового вимірювання, що підтверджує відсутність належних та допустимих доказів наявності перевищення ширини 2,6 м. Позивач вважає, що постанова є незаконною, так як складена з порушенням вимог ст. ст. 247, 280, 283 КУпАП.

Рішенням Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 26 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови серії ЕАВ № 639262 від 03.10.2018 року про накладення адміністративного стягнення відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга фактичного обґрунтована доводами адміністративного позову.

Справа судом апеляційної інстанції розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 1 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з відсутністю клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло своє підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що 03.10.2018 року інспектором роти № 2, батальйон 1 Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департамент патрульної поліції Маньківською К.О. складено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАВ № 639262, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, передбачене ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Так в постанові зазначено, що 03 жовтня 2018 року, об 11 годині 01 хвилина в Чернігівській області, Козелецький р-н, с. Кіпті, вул. Словянська, 68Б водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MAN TGX 18.440 д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом ВЕСТТ 975310 номерний знак НОМЕР_2 , сільгосп. техніку, ширина якого перевищувала 2,6 м, а саме 2,8 м, без погодження з Національною Поліцією, чим порушив п. 22.5 ПДР (а.с. 7).

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про правомірність винесеної відповідачем постанови серії ЕАВ № 639262 від 03.10.2018 року, вважає за необхідне зазначити наступне.

Вирішуючи справу, суд виходив з того, що відповідачем доведено належними та допустимими доказами факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, що свідчить про обґрунтованість притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З такими висновками суду першої інстанції суд апеляційної інстанції погоджується з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. При цьому, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19).

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини.

Так, статтею 132-1 КУпАП встановлено, що порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги» рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001р. №30, згідно п.2 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великогабаритним, якщо його габарити перевищують хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Відповідно до п. 22.5 ПДР України, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно частини 1ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з відеозапису, вбачається, що позивач рухався по автомобільній дорозі М-01 зі сторони м. Чернігова в напрямку м. Києва, та був зупинений в селі Кіпті на стаціонарному посту ДПС. Під час здійснення заміру по ширині вантажу, що перевозився позивачем, згідно заміру ширина вантажу становила 2,8 м.

Як вбачається з дозволу № 5НГ на період з 14.09.2018 по 28.10.2018 маршрут даного великогабаритного транспортного засобу повинен був проходити через: виїзд на М-01- об`їздна Чернігова - М-01- виїзд на МО-2- виїзд на Р67-Р67 - виїзд на М03.

Проте, позивач встановленого маршруту не дотримався та поїхав іншим маршрутом, який не був узгоджений з органами Національної поліції.

При цьому, з наданого відповідачем відеозапису видно, що позивач не заперечував факту його відхилення від маршруту руху, який зазначений в дозволі на великогабаритний вантаж, а також не зазначав про вимушену необхідність зміни маршруту руху.

Щодо доводів позивача про те, що камерою не зафіксовано з якої точки інший працівник поліції починав замірюванню, колегія суддів зазначає, що під час розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови позивач не оспорював обставин щодо оцінки габаритно-вагових параметрів його автомобіля, що підтверджується відеозаписом, що свідчить про те, що позивачу відомо було про результати габаритно-вагового контролю та наявність перевищення нормативів, отже обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не являються підставами для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, так як у передбаченому законом порядку не встановлено іншого факту - незаконності, недостовірності результатів габаритно-вагового контролю.

Встановленими обставинами спростовуються твердження позивача про не порушення ним Правил дорожнього руху. При цьому апеляційний суд зазначає, що відповідно до ст. 77 КАС України обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підстави позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

В спірному випадку позивачем не надано жодних доказів на підтвердження обставин, які викладені у позовній заяві, а також доказів на спростування факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП.

Отже, встановлені обставини в їх сукупності свідчать про обґрунтованість доводів відповідача про порушення позивачем вимог п. 22.5 ПДР України, що вказує на законність притягнення позивача до відповідальності згідно ст. 132-1 КУпАП.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому постанову суду першої інстанції у цій справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись ст. 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська від 26 березня 2019 року у справі №207/4204/18(2-а/207/5/19) залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили 03.06.2019 року та відповідно до ч.3 ст.272, ст.286 КАС України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 03.06.2019 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш

суддя С.В. Білак

суддя В.А. Шальєва