Справа № 160/3225/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 рокуСправа № 160/3225/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)», про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
10 квітня 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)», в якій просить:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області стосовно відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зазначена у листі Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 11.03.2019 року за номером 7/1 - 832/а19;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути поданий пакет документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що він проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України. Наказом управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області від 03.11.2016 року відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» був звільнений зі служби. Вислуга років станом на 16.11.2016 року у календарному обчисленню становить 20 років 05 місяців та 06 днів; а у пільговому 26 років, 08 місяців та 21 день. У відповідності до вимог ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній на час прийому на службу) пенсія за вислугу років призначалась незалежно від віку з урахуванням наявності вислуги не менше 20 років. Статтею 12 вказаного Закону в редакції від 07.07.2011, стаж вислуги збільшено, зокрема, право на пенсію за вислугу років мають звільнені зі служби в період з 01.10.2016 р. по 30.09.2017 р., які на день звільнення повинні мати вислугу 23 календарні роки і більше. Позивач вважає, що нова редакція ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб», якою збільшено стаж вислуги років для можливості виходу на пенсію, звужує його права в розумінні Конституції України. Крім того, нормами чинного законодавства не встановлено виключень з того, що роки вислуги в пільговому обрахуванні не можуть зараховуватись до вислуги років для призначення відповідної пенсії, а впливають лише на її розмір. З урахуванням викладеного, вважає, що відмова пенсійного фонду у призначенні пенсії за вислугу років протиправна, просить відновити порушене право шляхом, вказаним у позові.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/3225/19 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
24 квітня 2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву, у якому позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. Вислуга років на день звільнення позивача зі служби 16.11.2016 р. становить 20 років 05 місяців і 05 днів, що недостатньо для призначенні пенсії за вислугу років у відповідності до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб». У зв`язку з чим, позовні вимоги є необґрунтованими та передчасними та спрямовані на майбутній захист, що не узгоджується з приписами Кодексу адміністративного судочинства України. Крім того, призначення пенсії на підставі вислуги у пільговому обчисленні не передбачено чинним законодавством.
06 травня 2019 року третьою особою - Державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)» - подано пояснення, в якому зазначено, що на момент звільнення позивача зі служби в Державній установі «Дніпровська виправна колонія (№89)» йому було проведено повний розрахунок вислуги років. Станом на 16.01.2016 р. його вислуга склала 20 років 5 місяців та 6 днів. На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 р. Державною установою «Дніпровська виправна колонія (№89)» було зібрано весь пакет документів по ОСОБА_1 та передано до відповідного Пенсійного фонду України для подальшого прийняття рішення щодо виплати та нарахування пенсійного забезпечення.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, відзив відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, згідно із записами в трудовій книжці серії НОМЕР_1 у період з 01.07.2005 р. по 16.11.2016 р. проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України.
Наказом управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області від 03.11.2016 р. № 277о/с звільнений зі служби.
05 жовтня 2018 року позивач звернувся із заявою до Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» про призначення пенсії.
Листом від 19.10.2018 р. №29-18/3-29 Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» повідомила позивача про те, що за результатами розгляду його звернення встановлено, що його вислуга років становить 20 років 05 місяців 06 днів, що не відповідає вимогам п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб». На підставі вищезазначеної вислуги співробітники відділу по роботі з персоналом установи не мають підстав для подачі документів щодо оформлення пенсії до управління персоналу Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації.
Не погодившись, позивач звернувся до суду з позовом (адміністративна справа №160/8172/18).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 р. у адміністративній справі №160/8172/18 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано бездіяльність Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» протиправною та зобов`язано вчинити певні дії, а саме забезпечити подання та оформлення документів для призначення пенсії громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 р. у адміністративній справі №160/8172/18 Південно ОСОБА_2 Міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації листом від 14.02.2019 р. за вих.№7/1-561 направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області матеріали пенсійної справи колишнього працівника ОСОБА_1 , які листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.02.2019р. №4417/03-02/15 повернуто через відсутність необхідної кількості вислуги років згідно з п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», про що було повідомлено позивача у листі Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 11.03.2019 року за номером 7/1-832/а19.

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача у призначенні пенсії, яка зазначена у листі Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації від 11.03.2019 року за номером 7/1-832/а19, звернувся до суду з цим позовом.

Частиною другою статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Завданням адміністративного судочинства, відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02.11.2006 р. № 1522 «Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян» врегульовано постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 р., № 3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 3-1), яким, зокрема, передбачено:

- заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - органи, що призначають пенсії) через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України (далі - міністерства та інші органи).

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи), (пункт 1 цього Порядку);

- днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу, що призначає пенсії, письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дати їх відправлення. У разі, якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику (посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу) роз`яснюється, які документи необхідно надати додатково. При поданні документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, ( пункт 6 цього Порядку);

- уповноважений структурний підрозділ у 10-денний термін з дня одержання заяви про призначення пенсії оформляє всі необхідні документи і своє подання про призначення пенсії (додаток 2), ознайомлює з ним особу, якій оформлюється пенсія, і направляє до органу, що призначає пенсії за місцем проживання особи (п. 12 зазначеного Порядку).

З огляду на вказані приписи Порядку № 3-1 заяви про призначення пенсій за вислугу років особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із Законом № 2262-ХІІ, подаються цими особами до Головних управлінь Пенсійного фонду України в областях, як органів, що призначає пенсії, через уповноважені структурні підрозділи, в даному випадку, установою, де працював позивач перед звільненням зі служби.

У свою чергу, рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

У ході судового розгляду справи встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 05 жовтня 2018 року позивач звернувся із заявою до Державної установи «Дніпровською виправною колонією (№89)» про призначення пенсії.

Листом від 19.10.2018 р. №29-18/3-29 Державна установа «Дніпровською виправною колонією (№89)» повідомила, що за результатами розгляду його звернення встановлено, що його вислуга років становить 20 років 05 місяців 06 днів, що не відповідає вимогам п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених із військової служби, та деяких інших осіб».

Не погодившись з такими діями Державної установи «Дніпровською виправною колонією (№89)», позивач звернувся до суду з позовом (адміністративна справа №160/8172/18).

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 р. у адміністративній справі №160/8172/18 позов ОСОБА_1 задоволено, визнано бездіяльність Державної установи «Дніпровська виправна колонія (№89)» протиправною та зобов`язано вчинити певні дії, а саме забезпечити подання та оформлення документів для призначення пенсії громадянину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до вимог Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», який затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

На виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.12.2018 р. у адміністративній справі №160/8172/18 Південно- ОСОБА_3 Міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації листом від 14.02.2019 р. за вих.№7/1-561 направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області матеріали пенсійної справи колишнього працівника ОСОБА_1

Втім, листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 22.02.2019р. №4417/03-02/15 пакет документів було повернуто через відсутність необхідної кількості вислуги років згідно з п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Про повернення документів Пенсійним фондом позивачу повідомлено листом Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 11.03.2019 року за номером 7/1-832/а19.

Суд зазначає, що відповідачем не надано доказів прийняття вмотивованого рішення про розгляд документів позивача на призначення пенсії. Не надано і доказів повідомлення позивача про прийняте Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішення щодо його документів, поданих ОСОБА_4 управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації на призначення пенсії.

Лист же Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області № 4417/03-02/151 від 22.02.2019 року про повернення пакету документів через відсутність необхідної кількості вислуги років згідно зі ст.12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" є таким, що не відповідає вимогам законодавчо встановленої процедури розгляду питання про можливість призначення пенсії з урахуванням тієї обставини, що рішення щодо призначення або відмови в призначенні певного виду пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» приймають органи Пенсійного фонду України (ст. 49 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, повертаючи вищевказаний пакет документів листом без прийняття відповідного рішення, діяло поза межами делегованих йому повноважень та з порушенням норм чинного законодавства.

Суд не враховує доводи відповідача щодо недотримання позивачем Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Відзив не містить обґрунтування того, в чому саме полягає недотримання позивачем такого порядку.

Крім того, необґрунтованими суд вважає і доводи відповідача про передчасність позовних вимог щодо призначення позивачу пенсії за вислугу років. Таких вимог позивачем не заявлено.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідачем не обґрунтовано правомірність своїх дій щодо повернення пакету документів на призначення пенсії Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції без прийняття вмотивованого рішення про їх розгляд та, власне, результат розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Позивач у позовних вимогах просить визнати протиправною бездіяльність відповідача стосовно відмови у призначенні пенсії, яка зазначена у листі Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції від 11.03.2019 року за номером 7/1-832/а19.

Втім, лист від 11.03.2019 року за номером 7/1-832/а19 прийнятий Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції за відсутності доказів прийняття рішення про відмову у призначенні пенсії самим відповідачем.

Враховуючи викладене, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає доцільним вийти за межі позовних вимог та визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невчинення дій, спрямованих на забезпечення прийняття відповідного рішення за результатами розгляду документів ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років згідно зі ст. 12 Закону № 2262-ХІІ на підставі документів, що надійшли листом від 14.02.2019 р. за вих.№7/1-561 від Південно ОСОБА_2 Міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції.

З урахуванням зазначеного, на підставі наявних у матеріалах справи доказів, системного аналізу норм чинного законодавства України, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з положень ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у зв`язку з чим, з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати з оплати судового збору у розмірі 768,40грн. відповідно до квитанції від 08.04.2019 №0.0..1.

Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Південно-Східне міжрегіональне управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції, Державна установа «Дніпровська виправна колонія (№89)» про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо невчинення дій, спрямованих на забезпечення прийняття рішення за результатами розгляду пакету документів ОСОБА_1 на призначення пенсії за вислугу років згідно зі ст. 12 Закону № 2262-ХІІ на підставі документів, що надійшли листом від 14.02.2019 р. за вих.№7/1-561 від Південно-Східного Міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції для прийняття рішення щодо призначення пенсії згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути поданий Південно- ОСОБА_3 міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції пакет документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , та прийняти рішення у відповідності до вимог чинного законодавства України.

В іншій частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у розмірі 768,40грн. відповідно до квитанції від 08.04.2019 №0.0..1.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський