Справа № 734/1346/16-а
Суддя: Пилипенко Олена Євгеніївна
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 734/1346/16-а Суддя першої інстанції: Іванюк Т.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Пилипенко О.Є.

суддів - Бужак Н.П. та Костюк Л.О.,

при секретарі - Грабовській Т.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

04 квітня 2019 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Козелецького районного суду Чернігівської області з заявою про визнання протиправним та скасування рішення про зменшення пенсії, поданої у порядку ст. 383 КАС України у справі за його адміністративним позовом до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії, у якій просить:

- визнати протиправними дії Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України щодо невиплати ОСОБА_1 пенсії в повному обсязі на виконання постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 19.04.2016 року та ухвали Козелецького районного суду Чернігівської області про роз`яснення рішення суду від 28.12.2017 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з травня 2018 року в розмірі, в якому вона виплачувалась з моменту останнього перерахунку пенсії - з 01 січня 2016 року.

Ухвалою Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2019 року заяву ОСОБА_1 про визнання протиправним та скасування рішення про зменшення пенсії, поданої у порядку ст. 383 КАС України у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, Бобровицьке об`єднане управління Пенсійного фонду України подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2019 року та постановити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення було не повно досліджено обставини, що мають значення для справи, не правильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

У відповідності до ст.. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, приймаючи рішення про задоволення заяви позивача, поданої в порядку ст.. 383 КАС України, суд першої інстанції виходив з того, що Бобровицьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України допущено порушення вимог п.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, частин 1, 2 статті 129-1 Конституції України, частин 2, 7 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ч.2 ст.14, ч.1 ст.370, ч.2 ст.372 Кодексу адміністративного судочинства України, яке полягає у невиконанні належним чином постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2016 у справі № 734/1346/2016-а, а тому вважає що подана ОСОБА_1 заява є обґрунтованою.

Колегія суддів апеляційної інстанції вважає такий висновок суду першої інстанції обґрунтованим, виходячи з наступного.

Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2016 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області про визнання неправомірними дій щодо відмови у перерахунку пенсії та зобов`язання вчинити певні дії був задоволений:

- визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку розмірі пенсії за вислугу років;

- зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області перерахувати ОСОБА_1 пенсію за вислугу років, на підставі довідки прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 року, № 18-87 про розмір суми місячної (чинної) зарплати (згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 року, № 1013), з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідно до ч.1, ч.2, ч. 17 ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 року, № 1789-ХІІ (в редакції від 20.01.2005 року, № 2377-ІV), у розмірі 90 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати з посади заступника прокурора Чернігівської області, з якої була призначена пенсія (вийшов на пенсію), без обмеження її максимального розміру починаючи з 01 січня 2016 року;

- стягнуто з Державного бюджету України на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по справі у суді 1 102 (одна тисяча сто дві) гривні 40 коп.

Ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2016 року постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2016 року залишено без змін.

28 грудня 2016 року Козелецьким районним судом Чернігівської області було постановлено ухвалу про роз`яснення постанови Козелецького районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2016 року, якою роз`яснено Управлінню Пенсійного Фонду України в Козелецькому районі Чернігівської області, що перерахунок призначеної позивачу ОСОБА_1 пенсії слід здійснити з урахуванням всіх сум виплат, які вказані у довідці наданої прокуратурою Чернігівської області від 03.02.2016 року № 18-87, на які нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. У мотивувальній частині даної ухвали зазначено, що відповідачу при перерахунку пенсії позивача необхідно враховувати всі види оплати праці, які вказані у довідці прокуратури Чернігівської області від 03.02.2016 року №18-87 (41318 грн. 88 коп.), з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Дана ухвала у апеляційному порядку не оскаржувалась.

Разом з тим, Бобровицьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України зазначено, що на підставі листа Пенсійного фонду України від 04.05.2018 року №8360/К-18, 01.01.2016 року приведено у відповідність пенсійну справу ОСОБА_1 та здійснено перерахунок пенсії з урахуванням всіх сум виплат, які вказані в довідці, наданої прокуратурою Чернігівської області довідки від 03.02.2016 року № 18-85, на які нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, тобто 23 426, 00 грн.

Позивач, вважаючи що контролюючим органом неналежно виконано рішення суду, звернувся із даною заявою до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 129 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд. Таким чином право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень складовою права на справедливий судовий захист.

За змістом частини 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи. Із зазначено вбачається, що виконуючи рішення суду відповідач зобов`язаний враховувати обставини встановленні судовим рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з ч. 6 ст. 383 КАС України за наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

З системного аналізу вищезазначених норм права встановлено, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню виключно у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача.

Отже, застосування судом до суб`єкта владних повноважень приписів ст. 383 КАС України вбачається за можливе у разі встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи - позивача, що має бути підтверджено відповідними доказами, поданими позивачем.

При цьому, в контексті розуміння вимог чинного законодавства дії суб`єкта владних повноважень - це активна поведінка суб`єктів владних повноважень, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та/чи юридичних осіб.

Водночас, судовий захист є одним із найефективніших правових засобів захисту інтересів фізичних та юридичних осіб.

Частиною першою статті 249 КАС України визначено, що суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Частиною п`ятою статті 249 КАС України передбачено, що з метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

У пунктах 46, 48, 51, 53, 54 рішення від 15.10.2009 року у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» (заява № 40450/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що від особи, яка домоглася винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. Відповідний державний орган, який було належним чином поінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Право на суд, захищене статтею 6, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, які перебувають у державній власності або контролюються державою, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

У Рішенні від 30.06.2009 року №16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Колегія суддів наголошує, що відповідно до вищевказаних постанови та ухвали Козелецього районного суду Чернігівської області, пенсійний фонд був зобов`язаний здійснити перерахунок призначеної позивачу - ОСОБА_1 пенсії з урахуванням всіх сум виплат, які вказані у довідці наданої прокуратурою Чернігівської області від 03.02.2016 року № 18-87, на які нараховується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Разом з тим, відповідачем даного рішення в повній мірі не виконано, з посиланням на лист Пенсійного фонду України від 04.05.2018 року № 8360/К-11, проте такі доводи апелянта не можуть братися колегією суддів до уваги, так як даний лист не є нормативно-правовим актом та суперечить рішенням суду, що набрали законної сили та є обов`язковими для виконання.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було правильно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим суд вважає необхідним апеляційну скаргу Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення, ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2019 року - без змін.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 241, 242, 311, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Бобровицького об`єднаного управління Пенсійного фонду України - залишити без задоволення.

Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 10 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя О.Є.Пилипенко

Судді Н.П.Бужак

Л.О.Костюк

Постанова складена в повному обсязі 04 червня 2019 року.