Справа № 1540/5027/18
Суддя: Корой С. М.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 1540/5027/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Корой С.М.,

секретаря судового засідання Чернецької О.А.,

за участю сторін:

представника позивача Вовкович О.В. (за довіреністю),

представника відповідача Самокиш І.В. (за довіреністю),

представників третіх осіб ОСОБА_1 В ОСОБА_2 ., ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (за довіреностями),

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні питання про закриття провадження у справі за позовом Комунального підприємства «Міське управління житлово - комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, державного реєстратора Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Лещенко Юлії Олександрівни, за участю третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору: Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», Одеська обласна державна адміністрація, Чорноморська міська рада Одеської області, про визнання незаконними дії та скасування державної реєстрації, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, КП «Міське управління житлово-комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області звернувся з позовом до державного кадастрового реєстратора відділу у м. Чорноморську міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську ГУ Держгеокадастру в Одеській області Ляховчак Н. ОСОБА_5 , міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську, треті особи: Головне управління Держгеокадастру в Одеській області, Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», Чорноморська міська рада Одеської області, в якому просив:

- визнати незаконними дії Державного кадастрового реєстратора Ляховчак Н.В. відділу у м. Чорноморську міськрайонного управління в Овідіопольському районі ГУ Держгеокадастру в Одеській області про внесення відомостей про державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,4300 га. кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки площею 2,4300 га. кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

- скасувати державну реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку площею 2,4300 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 108, номер запису про право власності 20063578.

Протокольною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року замінено відповідача з міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м.Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області на Головне управління Держгеокадастру в Одеській області та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Одеську обласну державну адміністрацію.

Протокольною ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року замінено відповідача державного кадастрового реєстратора відділу у м.Чорноморську міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м.Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Ляховчак Наталію Вікторівну належним відповідачем Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року провадження у справі за позовом Комунального підприємства "Міське управління житлово - комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області закрито, на підставі п.1ч.1 ст. 238 КАС України, оскільки справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року частково задоволено апеляційну скаргу Комунального підприємства "Міське управління житлово - комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року скасовано.

Справу за позовом Комунального підприємства "Міське управління житлово - комунального господарства" Чорноморської міської ради Одеської області до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, державного реєстратора Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Лещенко Юлії Олександрівни, 3-ті особи: Державне підприємство "Морський торговельний порт "Чорноморськ", Одеська обласна державна адміністрація, Чорноморська міська рада Одеської області, про визнання незаконними дії та скасування державної реєстрації - направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

26.04.2019 року справа надійшла до Одеського окружного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.04.2019 року визначено головуючого суддю по справі - Корой С.М.

Ухвалою суду від 02 травня 2019 року головуючим суддею по справі - Корой С.М. прийнято до свого провадження адміністративну справу та розпочато розгляд адміністративної справи спочатку. Справа розглядалась за правилами загального позовного провадження, суддею одноособово.

У підготовчому засіданні 23.05.2019 року головуючим суддею поставлено на обговорення питання про підсудність спору в цій справі Одеському окружному адміністративному суду та відкладено підготовче засідання для надання можливості учасникам справи надати до суду свої обґрунтування та думку із вказаного питання.

27.05.2019 року до суду надійшли письмові пояснення від представника позивача, в яких зазначено, що спір в цій справі між сторонами має бути вирішено в порядку адміністративного судочинства, в тому числі посилаючись на позицію Великої палати Верховного суду викладену в постанові від 04.04.2018 року у справі № 808/8972/15.

У підготовчому засіданні 28 травня 2019 року представник позивача, посилаючись на обставини викладені у наданих раніше поясненнях, зазначив, що заявлений позов до державного кадастрового реєстратора відділу у м. Чорноморську міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську ГУ Держгеокадастру в Одеській області Ляховчак Н.В., міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську має бути вирішено в порядку адміністративного судочинства Одеським окружним адміністративним судом. Вказану позицію представника підтримав представник Чорноморської міської ради Одеської області, який був присутній у судовому засіданні.

У підготовче засідання також прибули представники відповідача Головного управління Держгеокадастру в Одеській області та третіх осіб ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», Одеської обласної державної адміністрації, які наголошували на необхідності закриття провадження по справі, у зв`язку з не належністю розглядати справу за правилами адміністративного судочинства.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові пояснення представника позивача від 27.05.2019 року щодо закриття провадження у справі, суд дійшов висновку, що існують підстави для закриття провадження у даній адміністративній справі, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 4 КАС публічно-правовий спір - це спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Також пунктом 7 частини першої статті 4 КАС визначено, що суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Відповідно до частини першої статті 2 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних зі здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Згідно із частиною другою статті 4 ГПК юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням. Пунктом 6 частини першої статті 20 ГПК визначено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах щодо права власності чи іншого речового права на майно (рухоме та нерухоме, в тому числі землю), реєстрації або обліку прав на майно, яке (права на яке) є предметом спору, визнання недійсними актів, що порушують такі права. Статтею 2 Господарського кодексу України (далі - ГК) визначено, що учасниками відносин у сфері господарювання є суб`єкти господарювання, споживачі, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, наділені господарською компетенцією, а також громадяни, громадські та інші організації, які виступають засновниками суб`єктів господарювання чи здійснюють щодо них організаційно-господарські повноваження на основі відносин власності. Відповідно до частини другої статті 20 ГК кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб`єктів захищаються шляхом, зокрема, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб`єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб`єкта господарювання або споживачів.

Отже, сама по собі участь суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах не дає підстав для віднесення такого спору до категорії публічно-правових, оскільки визначальною ознакою для встановлення юрисдикції, до якої має бути віднесено спір, є суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа. Якщо порушення своїх прав позивач як юридична особа вбачає у наслідках, спричинених діями, бездіяльністю або рішенням органу державної влади, вважаючи, що вони призвели до виникнення, зміни чи припинення її майнових прав та/або обов`язків, унеможливлюють їх належну реалізацію тощо, то оспорювання таких дій, бездіяльності чи рішення як спосіб захисту майнових або особистих немайнових прав має відбуватись за правилами господарського судочинства.

Судом встановлено, що ДП «Морський торговельний порт «Чорноморськ», згідно державного Акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_2 від 11.09.1998 р., має право постійного користування земельною ділянкою площею 2,4300 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , (в відношенні якої пред`явлено позовні вимоги щодо неправомірності її реєстрації). Власником зазначеної земельної ділянки є держава в особі Одеської обласної державної адміністрації (, адреса: 65032, м. Одеса, просп. Шевченка, 4). Право власності та право користування зазначеною земельною ділянкою відповідно до вимог чинного законодавства було зареєстровано в Реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується відповідним витягом з Реєстру. Отже, позивач звертаючись до суду намагається захистити свій майновий інтерес щодо майна підпірної стінки хвилелому № 1 довжиною 1584, 8 п.м та відкриті лотки дощової каналізації № 2-№11, яке належить позивачу та знаходяться на земельній ділянці площею 2,4300 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , за адресою: Одеська область, м.Чорноморськ, вул. Пляжна, 5 вважаючи, що ДП «МТП «Чорноморськ» було здіснено поділ земельної ділянки, що перебуває у постіному користуванні без надання відповідного дозволу на його здійснення. Відтак, спір у даній справі не є публічно-правовим, оскарження рішення про державну реєстрацію земельної ділянки та права постійного користування нею безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо земельної ділянки площею 2,4300 га., кадастровий номер НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Ураховуючи суть спірних правовідносин та суб`єктний склад сторін у справі, суд дійшов висновку, що цей спір не належить до юрисдикції адміністративних судів, оскільки стосуються виникнення права власності на земельну ділянку, що потребує встановлення обставин правомірності його набуття та виходить за межі компетенції адміністративних судів, а тому, з урахуванням суб`єктного складу, підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов до висновку про закриття провадження у даній адміністративній справі.

Також, необхідно зазначити, що позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, такий спір є спором про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства та чи заявляються, окрім вимог про скасування оспорюваного рішення, запису в державному реєстрі прав, також вимоги про визнання недійсними правочинів, на підставі яких прийнято оспорюване рішення, здійснено оспорюваний запис.

Аналогічний підхід до застосування права у подібних правовідносинах висловлений Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 04 квітня 2018 року у справі № 826/3202/16, від 20 червня 2018 року у справі № 814/803/17.

Щодо посилання представника позивача на позицію Великої палати Верховного суду викладену в постанові від 04.04.2018 року у справі № 808/8972/15, а також посилання позивача на ту обставину, що ухвалою Господарського суду Одеської області від 13 серпня 2018 року у справі № 916/1639/18 було відмовлено у відкритті провадження за позовом Чорноморської міської ради Одеської області до державного кадастрового реєстратора відділу у м. Чорноморську Міськрайоного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Ляховчак Наталії Вікторівни та Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області про визнання незаконними дій реєстратора та скасування державної реєстрації земельної ділянки, оскільки суд вважав, що цей спір має розглядатися за правилами адміністративного, а не господарського судочинства, та за вказаних обставин позивач позбавлений можливості вирішення спору окрім як звернення до Одеського окружного адміністративного суду з цим позовом, суд зазначає, наступне, суд зазначає наступне.

З метою встановлення чіткого критерію визначення юрисдикції спорів щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 вересня 2018 року відступила від висновків, викладених у постановах від 04 квітня 2018 року у справах № 817/567/16 та № 826/9928/15, від 10 квітня 2018 року у справі № 808/8972/15, від 16 травня 2018 року у справі № 826/4460/17, від 23 травня 2018 року у справі № 815/4618/16, від 05 червня 2018 року у справі № 804/20728/14, від 12 червня 2018 року у справі № 823/378/16, від 13 червня 2018 року у справах № 820/2675/17 та 803/1125/17 щодо належності до юрисдикції адміністративних судів спорів за позовами осіб, які не були заявниками вчинення реєстраційних дій, до державного реєстратора про скасування його рішень чи записів у державному реєстрі стосовно державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

У даній постанові Велика Палата Верховного Суду вказує, що такий критерій визначення юрисдикції спору як наявність порушень вимог чинного реєстраційного законодавства у діях державного реєстратора під час державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень не завжди є достатнім та ефективним, адже наявність цих порушень можна встановити лише при розгляді справи по суті, а не на момент звернення позивача з позовною заявою. Крім того, скасування державної реєстрації права, належного одній особі, за заявою іншої особи в порядку адміністративного судочинства не дозволяє остаточно вирішити спір між цими особами. Тож не виконується основне завдання судочинства.

Отже, в зазначеній категорії справ вирішуються спори про цивільне право між особами, які вимагають скасування державної реєстрації, й особами, за якими зареєстровано право чи обтяження. А тому мають розглядатися судами господарської або цивільної юрисдикції залежно від суб`єктного складу сторін спору.

Суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення інституціональних вимог п. 1 ст. 6 Конвенції, у своїй практиці сформував так зване «право на суд», яке включає такий елемент, як «належний суд», тобто суд, який встановлений відповідно до закону і повинен задовольняти ряд вимог, передбачених в п. 1 ст. 6 Конвенції і вироблених прецедентною практикою Європейського суду.

Зазначаючи про суд, встановлений законом, ст. 6 Конвенції виходить того, що для захисту прав людини та громадянина кожна держава член Ради Європи повинна мати належну судову систему. Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, термін «встановлений законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria),заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року). Здійснення правосуддя судом, встановленим законом, поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом норм, що регулюють його діяльність. Так, у Рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Сокуренко і Стригун проти України» від 20 липня 2006 року та у справі «Верітас проти України» від 13 листопада 2008 року було визнано перевищення повноважень Верховним Судом України, оскільки згідно зі статтею 111-18 ГПК України Верховний Суд України, скасувавши постанову Вищого 126 господарського суду України, міг або повернути справу на новий розгляд до нижчого суду, або ж припинити провадження у справі. Натомість він залишив у силі постанову Апеляційного суду, а такі дії не були передбачені ГПК України. На думку Європейського суду з прав людини, перевищивши свої повноваження, які були чітко викладені у ГПК України, Верховний Суд України у зазначених справах не може вважатися «судом, встановленим законом» у значенні пункту 1 статті 6 Конвенції відносно оскаржуваного провадження.

Отже, суд наголошу про недопустимість вирішення даного спору саме Одеським окружним адміністративним судом в порядку адміністративного судочинства, оскільки в даному випадку він не є судом, встановленим Законом.

Крім того, суд вказує на те, що позивач, а також Чорноморська міська рада Одеської області не позбавлені права на оскарження ухвали Господарського суду Одеської області від 13 серпня 2018 року у справі № 916/1639/18, якою було відмовлено у відкритті провадження за позовом Чорноморської міської ради Одеської області до державного кадастрового реєстратора відділу у м. Чорноморську Міськрайоного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області Ляховчак Наталії Вікторівни та Міськрайонного управління в Овідіопольському районі та м. Чорноморську Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, також суд враховую, що пропуск строку апеляційного оскарження ухали господарського суду, або звернення до господарського суду з новим позовом, явно знаходиться по-за волею позивача, а відтак є підстави визнати причини пропуску строків поважними, поновити їх та захистити на думку позивача порушене відповідачами право власності, що повністю відповідає завданню господарського судочинства.

Керуючись п.2 ч. 2 ст. 183, п.1 ч.1 ст.238, ст.ст. 295, 297 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Провадження по справі за позовом Комунального підприємства «Міське управління житлово - комунального господарства» Чорноморської міської ради Одеської області до Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, державного реєстратора Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області Лещенко Юлії Олександрівни, за участю третіх осіб, які не заявляють вимог на предмет спору: Державне підприємство «Морський торговельний порт «Чорноморськ», Одеська обласна державна адміністрація, Чорноморська міська рада Одеської області, про визнання незаконними дії та скасування державної реєстрації закрити.

Роз`яснити позивачу, що даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства за правилами підсудності, встановленими Господарським процесуальним кодексом України.

Повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про закриття провадження, не допускається.

Повний текст ухвали підписано суддею 31.05.2019 року.

Ухвала підлягає оскарженню у встановлений статтями 295, 297 та Перехідних положень КАС України строк і порядок.

Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Корой С.М.