Справа № 2а-7913/11/2670
Суддя: Блажівська Н.Є.
Дата ухвалення: 2011-07-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

за результатами розгляду справи у порядку письмового провадження

м. Київ

20 липня 2011 року № 2а-7913/11/2670

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючої судді Блажівської Н. Є., розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу

За позовом Прокурора Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва
до ВАТ «Київський санітарно-технічний завод»
простягнення коштів

О Б С Т А В И Н И С П Р А В И

Прокурор Святошинського району міста Києва в інтересах держави в особі Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва (надалі -також «Позивач») звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до ВАТ «Київський санітарно-технічний завод»(надалі -також «Відповідач») та з урахуванням уточнених позовних вимог просив стягнути з ВАТ «Київський санітарно-технічний завод`заборгованість до Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва в розмірі 14 525,32 грн.

20 липня 2011 року представником прокуратури та представником Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва подані клопотання про розгляд справи без участі уповноважених представників.

Представник Відповідача явку уповноваженого представника до суду не забезпечив, письмового відношення до заявлених позовних вимог суду не надіслав, про дату та час судового засідання, призначеного на 22 липня 2011 року, повідомлений належним чином, про що є підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі особи, які беруть участь у справі, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з частиною 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але прибули не всі особи, які беруть участь у справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи те, що учасниками адміністративного процесу подані клопотання про розгляд справи без участі їх представників, а також відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, на підставі вимог частини 6 статті 128 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження.

Позовні вимоги мотивовані тим, що станом на час розгляду справи за Відповідачем, з урахуванням факту часткового погашення, обліковується борг зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 14 525,32 грн.

Як зазначено в позовній заяві, Відповідачем 11 квітня 2011 року отримано вимогу Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва № Ю-85 від 5 квітня 2011 року про сплату боргу в розмірі 67 808,11 грн., в той же час, з урахуванням пояснень, викладених в уточненнях до адміністративного позову, станом на даний час у Відповідача наявна заборгованість в розмірі 14 525,32 грн.

Внаслідок невиконання Відповідачем своїх обов`язків по сплаті заборгованості на обов`язкове державне пенсійне страхування, як вказує Позивач в позовній заяві, бюджету Пенсійного фонду завдано збитків, чим, відповідно, порушені інтереси та завдано шкоди державі шляхом підриву державної політики в галузі пенсійного забезпечення та створення належних умов для виплати пенсій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В

Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування`Інструкцією про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою правління Пенсійного фонду України від 19 грудня 2003 року № 21-1 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за № 64/8663 від 16 січня 2004 року (надалі -також «Інструкція»).

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»(надалі -також «Закон»).

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі -єдиний внесок) -консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб та членів їхніх сімей на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 1 статті 1 Закону).

Пунктом 1 частини 1 статті 4 Закону визначено, що платниками єдиного внеску є: роботодавці, зокрема, підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності, зазначеним у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами

Облік осіб, зазначених у частині першій статті 4 цього Закону, ведеться в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування. Взяття на облік осіб, зазначених у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, здійснюється Пенсійним фондом шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників (абзаци 1 та 2 частини 1 статті 5 Закону).

Відповідач -Відкрите акціонерне товариство «Київський санітарно-технічний завод`перебуває на обліку в Управлінні Пенсійного фонду України в Святошинському районі міста Києва.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Єдиний внесок нараховується: 1) для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого), 2, 3, 6, 7 і 8 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами (пункт 1 частини 1 статті 7 Закону).

Розмір єдиного внеску для кожної категорії платників, визначених цим Законом, та пропорції його розподілу за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування встановлюються з урахуванням того, що вони повинні забезпечувати застрахованим особам страхові виплати і соціальні послуги, передбачені законодавством про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; фінансування заходів, спрямованих на профілактику страхових випадків; створення резерву коштів для забезпечення страхових виплат та надання соціальних послуг застрахованим особам; покриття адміністративних витрат із забезпечення функціонування системи загальнообов`язкового державного соціального страхування (частина 1 статті 8 Закону).

Порядок обчислення і сплати єдиного внеску визначено статтею 9 Закону.

Так, згідно з частинами 2 та 3 статті 9 Закону обчислення єдиного внеску здійснюється на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) виплат (доходу), на які відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок. Обчислення єдиного внеску територіальними органами Пенсійного фонду у випадках, передбачених цим Законом, здійснюється на підставі актів перевірки правильності нарахування та сплати єдиного внеску, звітності, що подається платниками до територіальних органів Пенсійного фонду, бухгалтерських та інших документів, що підтверджують суми виплат (доходу), на суми яких (якого) відповідно до цього Закону нараховується єдиний внесок.

Сплата єдиного внеску здійснюється виключно у національній валюті шляхом внесення відповідних сум єдиного внеску на рахунки територіальних органів Пенсійного фонду, відкриті в органах Державного казначейства України для його зарахування (частина 5 статті 9 Закону).

Відповідно до частини 8 статті 9 Закону платники єдиного внеску зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за відповідний базовий звітний період, не пізніше 20 числа місяця, що настає за базовим звітним періодом. При цьому платники, зазначені у пункті 1 частини першої статті 4 цього Закону, під час кожної виплати заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на суми якої (якого) нараховується єдиний внесок, одночасно з видачею зазначених сум зобов`язані сплачувати нарахований на ці виплати єдиний внесок у розмірі, встановленому для таких платників (авансові платежі). Винятком є випадки, якщо внесок, нарахований на ці виплати, вже сплачений у строки, встановлені абзацом першим цієї частини, або за результатами звірення платника з територіальним органом Пенсійного фонду за платником визнана переплата єдиного внеску, сума якої перевищує суму внеску, що підлягає сплаті, або дорівнює їй. Кошти перераховуються одночасно з отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення), у тому числі в безготівковій чи натуральній формі. При цьому фактичним отриманням (перерахуванням) коштів на оплату праці (виплату доходу, грошового забезпечення) вважається отримання відповідних сум готівкою, зарахування на рахунок одержувача, перерахування за дорученням одержувача на будь-які цілі, отримання товарів (послуг) або будь-яких інших матеріальних цінностей у рахунок зазначених виплат, фактичне здійснення з таких виплат відрахувань згідно із законодавством або виконавчими документами чи будь-яких інших відрахувань. Базовим звітним періодом є календарний місяць, а для платників, зазначених в абзацах третьому та четвертому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - календарний рік.

Єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника. За наявності у платника єдиного внеску одночасно із зобов`язаннями із сплати єдиного внеску зобов`язань із сплати податків, інших обов`язкових платежів, передбачених законом, або зобов`язань перед іншими кредиторами зобов`язання із сплати єдиного внеску виконуються в першу чергу і мають пріоритет перед усіма іншими зобов`язаннями, крім зобов`язань з виплати заробітної плати (доходу) (частина 12 статті 9 Закону).

Єдиний внесок, що відповідно до цього Закону підлягає сплаті із сум виплат за період з дня виникнення у платника відповідного зобов`язання до дня включення територіальним органом Пенсійного фонду даних про такого платника до Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, сплачується (стягується) на загальних підставах відповідно до цього Закону за зазначений період (частина 14 статті 9 Закону).

Згідно з частиною 1 статті 12 Закону завданнями Пенсійного фонду є забезпечення збору єдиного внеску, ведення обліку надходжень від його сплати та здійснення контролю за сплатою єдиного внеску.

Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує збір та ведення обліку надходжень від сплати єдиного внеску; здійснює контроль за додержанням законодавства про збір та ведення обліку єдиного внеску, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати єдиного внеску (частина 1 статті 12 Закону).

Відповідно до частини 2 статті 25 Закону у разі виявлення своєчасно не сплачених сум страхових внесків платники єдиного внеску зобов`язані самостійно обчислити ці внески і сплатити їх з нарахуванням пені в порядку і розмірах, визначених цією статтею.

Територіальний орган Пенсійного фонду у порядку, за формою і в строки, встановлені Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату. Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом. (абзац 1, 2 частини 4 статті 25 Закону).

Платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з органом Пенсійного фонду в порядку, встановленому Пенсійним фондом за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері праці та соціальної політики (абзац 3,4 частини 4 статті 25 Закону).

У разі якщо згоди з органом Пенсійного фонду не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти робочих днів з дня надходження рішення відповідного органу Пенсійного фонду або оскаржити вимогу до органу Пенсійного фонду вищого рівня чи в судовому порядку. У разі якщо платник єдиного внеску протягом десяти робочих днів з дня надходження вимоги не сплатив зазначені у вимозі суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею, не узгодив вимогу з органом Пенсійного фонду, не оскаржив вимогу в судовому порядку або не сплатив узгоджену суму недоїмки протягом десяти робочих днів з дня надходження узгодженої вимоги, територіальний орган Пенсійного фонду надсилає в порядку, встановленому законом, до підрозділу державної виконавчої служби вимогу про сплату недоїмки. У випадках, зазначених в абзаці шостому цієї частини, територіальний орган Пенсійного фонду також має право звернутися до суду з позовом про стягнення недоїмки. При цьому заходи досудового врегулювання спорів, передбачені законом, не застосовуються (абзац 5,6,7 частини 4 статті 25 Закону).

Відповідно до пункту 8.1 Інструкції суми страхових внесків, своєчасно не нараховані та/або не сплачені страхувальниками у строки, визначені пунктами 5.1, 5.2, 5.3 цієї Інструкції, у тому числі обчислені органами Пенсійного фонду, уважаються простроченою заборгованістю із сплати страхових внесків (далі - недоїмка) і стягуються з нарахуванням пені та застосуванням фінансових санкцій.

Згідно до підпункту «а» пункту 8.2. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 19 грудня 2003 року № 21-1, органи Пенсійного фонду надсилають страхувальникам вимогу про сплату недоїмки в таких випадках: якщо страхувальник має на кінець звітного базового періоду недоїмку зі сплати страхових внесків.

Управлінням Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва на адресу Відповідача було направлено вимогу № Ю-85 від 5 квітня 2011 року на суму 67808,11 грн.

Факт отримання 11 квітня 2011 року вищевказаної вимоги уповноваженим представником Відповідача підтверджується його підписом на поштовому повідомленні № 308, завірена копія якого міститься в матеріалах справи (а.с. 6).

Згідно з абзацом 7 пункту 8. 3. Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої Постановою правління Пенсійного фонду України 19 грудня 2003 року № 21-1, вимога вважається надісланою (врученою) юридичній особі, якщо її передано посадовій особі такої юридичної особи під підпис або надіслано листом з повідомленням про вручення.

В той же час, Суд звертає увагу на те, що до моменту відкриття та з часу відкриття провадження в даній адміністративній справі Відповідачем було частково погашено заборгованість зі сплати внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому станом на 1 липня 2011 року заборгованість становить 14 525,32 грн.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а частиною 12 статті 9 Закону визначено, що єдиний внесок підлягає сплаті незалежно від фінансового стану платника.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що станом на час розгляду справи за Відповідачем -ВАТ «Київський санітарно-технічний завод», -обліковується заборгованість по сплаті єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 14 525,32 грн., з них 13268,25 грн. (заборгованість по класу ризику (53), 1245,55 грн. (заборгованість (по 3,6%) по утриманню із заробітної плати найманих працівників); 11,52 грн. (заборгованість (по 8,41%) за працюючих інвалідів).

Доказів на підтвердження того, що вимога Управління Пенсійного фонду України у Дніпровському районі міста Києва № Ю-85 від 5 квітня 2011 року на суму 67808,11 грн. оскржувалася Відповідачем у встановленому Законом порядку суду надано не було.

Крім того, Суд повторно звертає увагу на те, що в матеріалах справи наявні докази часткового погашення заборгованості Відповідачем, що, в свою чергу, свідчить про те, що Відповідачем її визнано.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Частиною 3 статті 106 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування`встановлено, що орган Пенсійного фонду має право звернутися до суду чи господарського суду з позовом про стягнення недоїмки. У разі звернення органу Пенсійного фонду з позовом про стягнення недоїмки до суду передбачені законодавством заходи досудового врегулювання спорів не застосовуються.

Статтею 36-1 Закону України «Про прокуратуру`визначено, що представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження, а інтересів держави -наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Докази, які б спростовували наявність заборгованості у Відповідача в сумі 14 525,32 грн., а також докази погашення даної суми заборгованості Відповідачем, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи вищевказане, Суд приходить до висновку про те, що вимоги Позивача про стягнення з Відповідача суми заборгованості в розмірі 14 525,32 грн. є правомірними та підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а частиною 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, Суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві та в уточненнях до неї докази Позивача є обґрунтованими, та відповідно такими, що підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 99, 100, 122, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163 та 254 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

П О С Т А Н О В И В

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з ВАТ «Київський санітарно-технічний завод`на рахунок Управління Пенсійного фонду України в Святошинському районі м. Києва, , заборгованість зі сплати єдиного внеску у розмірі 14 525,32 грн. на реквізити: 13268,25 грн. на р/р 2628 ; 1245,55 грн. на р/р 2628 ; 11,52 грн. на р/р 2628 , банк ГУДКУ в м. Києві, МФО 820019.

Постанову може бути оскаржено в порядку та строки, визначені статтями 185-187 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н. Є. Блажівська