Справа № 160/2457/19
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 червня 2019 року

м. Київ

справа № 160/2457/19

адміністративне провадження № К/9901/15068/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Яковенка М.М.,

суддів - Дашутіна І.В., Шишова О.О.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року та ухвалу (або постанову) Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року (або 12 квітня 2019 року) у справі №160/2457/19 за позовом ОСОБА_1 до Директора департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації Полторацького Олексія Володимировича, Департаменту освіти і науки Дніпропетровської обласної державної адміністрації, Директора департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської обласної державної адміністрації - Стрільця Руслана Олександровича, Департаменту екології та природних ресурсів Дніпропетровської області Державної адміністрації про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

24 травня 2019 року до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду електронною поштою надійшла дана касаційна скарга.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд касаційної інстанції прийшов до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року, з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, ухвали, зазначені в пунктах 3, 4, 5, 12, 13, 17, 20 частини першої статті 294 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року про повернення позовної заяви в апеляційному порядку не переглядалась.

Пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України передбачено, що суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відтак, оскільки касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження на вказане судове рішення слід відмовити.

Разом з тим, перевіряючи матеріали касаційної скарги в частині оскарження ухвали (або постанови) Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року (або 12 квітня 2019 року), Верховний Суд зазначає таке.

За правилами частини першої статті 334 КАС України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статті 330 КАС України, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 330 та частиною першою статті 331 КАС України касаційна скарга подається у письмовій формі безпосередньо до суду касаційної інстанції. У касаційній скарзі зазначаються, зокрема, судові рішення, що оскаржуються.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги у вступній її частині позивач зазначає про оскарження ним, зокрема, ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року у справі № 160/2457/19, проте в прохальної частин касаційної скарги просить скасувати, зокрема, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2019 року у вказаній справі.

Слід відзначити, що відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень у справі № 160/2457/19 постанова суду апеляційного інстанції від 12 квітня 2019 року відсутня.

Окрім того, відповідно до частини восьмої статті 18 КАС України особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, подають процесуальні та інші документи, письмові та електронні докази, вчиняють інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", якщо інше не визначено цим Кодексом.

Згідно з частинами сьомою, восьмою, десятою статті 44 КАС України документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду, а процесуальні дії вчинятися учасниками справи в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, визначених цим Кодексом.

Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в електронній формі, такі документи скріплюються електронним цифровим підписом учасника справи (його представника). Якщо документи подаються учасниками справи до суду або надсилаються іншим учасникам справи в паперовій формі, такі документи скріплюються власноручним підписом учасника справи (його представника).

З матеріалів касаційної скарги слідує, що вона підписана ОСОБА_1 з використанням електронного цифрового підпису та направлена на електронну поштову адресу суду касаційної інстанції.

Водночас, за змістом підпункту 15.16 підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

При цьому, відповідно до підпункту 15.1 підпункту 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі.

Разом із тим, на час звернення скаржника до Верховного Суду із касаційною скаргою Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система не розпочала роботу.

Скаржник одночасно з касаційною скаргою подав клопотання про визнання його електронного цифрового підпису, звільнення його від подання апеляційної скарги на паперовому носії, у зв`язку із травмою руки, відсутністю коштів на друк і поштові відправлення та відкриття провадження у справі. Дане клопотання мотивоване тим, що КАС України не передбачено не визнання електронного цифрового підпису зареєстрованого через систему «Електронний суд».

Судом встановлено, що дана касаційна скарга не сформована в системі «Електронний суд», вона надійшла до касаційної інстанції електронною поштою, підписана електронним цифровим підписом скаржника, який зареєстровано через Приват-24.

При цьому Закон України «Про електронний цифровий підпис», який визначав статус електронного цифрового підпису, втратив чинність 07 листопада 2018 року на підставі Закону від 05 жовтня 2017 року № 2155-VIII.

На даний час порядок використання електронного цифрового підпису врегульований Законом України «Про електронні довірчі послуги», який набрав чинності 07 листопада 2018 року.

Згідно з частиною 2 статті 17 згаданого Закону електронна взаємодія фізичних та юридичних осіб, яка потребує відправлення, отримання, використання та постійного зберігання за участю третіх осіб електронних даних, аналоги яких на паперових носіях повинні містити власноручний підпис відповідно до законодавства, а також автентифікація в складових частинах інформаційних систем, в яких здійснюється обробка таких електронних даних та володільцями інформації в яких є органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації державної форми власності, повинні здійснюватися з використанням кваліфікованих електронних довірчих послуг.

Згідно зі статтею 18 цього ж Закону кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає, зокрема, надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки.

Наразі технічні можливості підсистеми «Електронний суд» не дають можливості суду здійснити перевірку електронних підписів заявників навіть на предмет того, чи є вони кваліфікованими. Підсистема не надає можливості судам здійснити перевірку електронного підпису в такому порядку та обсязі, як передбачено Законом України «Про електронні довірчі послуги».

Тому за відсутності можливості встановити наявність на поданому електронному документі кваліфікованого електронного підпису фактично відсутні підстави вважати, що такий документ оформлений відповідно до вимог законодавства.

З аналізу наведеного в задоволенні клопотання скаржника про визнання його електронного цифрового підпису та звільнення його від подання апеляційної скарги на паперовому носії належить відмовити.

Таким чином, з урахуванням викладеного, скаржнику слід уточнити вимоги касаційної скарги щодо оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, яке заявник має намір оскаржити у касаційному порядку, а також надати суду касаційну скаргу у письмовій формі та її копії для інших учасників справи у відповідності частини 1 та 4 статті 330 КАС України.

Окрім того, всупереч вимог частини четвертої статті 330 КАС України до вказаної касаційної скарги заявником не додано документ про сплату судового збору, який відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду встановлений у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Під дію названої норми підпадають ухвали місцевих та апеляційних адміністративних судів, якими вирішуються питання, пов`язані з процедурою розгляду адміністративної справи, інші процесуальні питання, та якщо ці ухвали можуть бути оскаржені у випадках, установлених процесуальним законом.

У відповідності до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 1 січня 2019 року складає 1921,00 грн.

Таким чином, ставка судового збору, що підлягає сплаті за звернення з цією касаційною скаргою, складає 1921,00 грн.

Скаржник до касаційної скарги документ про сплату судового збору не додав, проте просить суд звільнити від сплати судового збору з огляду на відсутність коштів для його сплати. Зокрема, посилається на те, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за 2018 рік.

За приписами частини першої статті 133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону Закон № 3674-VI враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною другою цієї ж статті закріплено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

На підтвердження заявленого клопотання скаржник прикріпив до електронного листа ксерокопії довідки Лівобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Дніпра Дніпропетровської області про отримання пенсії за період січень-грудень 2018 року, відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків з І по ІІІ квартал 2018 року та повідомлення про надання субсидій № 032587, акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї.

Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, зокрема, доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Для звільнення від такої сплати заявник касаційної скарги має довести існування таких фінансових труднощів.

Втім, на підставі наявних документів не має можливості пересвідчитись у розмірі отриманого доходу ОСОБА_1 за весь рік, що передував року подання касаційної скарги, з огляду із наступного.

По-перше, надані скаржником докази на підтвердження скрутного матеріального стану повністю не відображають розмір доходів скаржника за попередній календарний рік, оскільки відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків надані лише з І по ІІІ квартал 2018 року, а не за весь 2018 рік.

По-друге, надані скаржником документи є незавіреними жодним чином ксерокопіями, до того ж неналежної якості, що не дозволяє суду дійти висновків щодо їх достовірності.

За наведених обставин, у задоволенні клопотання про звільнення скаржника від сплати судового збору належить відмовити.

Крім того, згідно з частинами першою-третьою статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

З матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції ухвалено (або постановлено) 02 квітня 2019 року (або 12 квітня 2019 року), а касаційну скаргу подано 24 травня 2019 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

Втім, заявник питання про поновлення цього строку не порушує.

Згідно з частиною третьою статті 332 КАС України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для подання:

заяви про поновлення строку на касаційне оскарження та надання відповідних доказів;

оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 1921,00 грн. (отримувач коштів УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38004897, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача 6007, код банку отримувача (МФО) 899998, код класифікації доходу бюджету 22030102 "Судовий збір (Верховний Суд, 055), символ звітності банку 207);

касаційної скарги у письмовій формі та її копії для інших учасників справи у відповідності до вимог частин 1 та 4 статті 330 КАС України.

Керуючись статтями 3, 133, 169, 330, 332 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 березня 2019 року у справі №160/2457/19.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за звернення з касаційною скаргою.

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про визнання його електронного цифрового підпису та звільнення від подання апеляційної скарги на паперовому носії.

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу (або постанову) Третього апеляційного адміністративного суду від 02 квітня 2019 року (або 12 квітня 2019 року) у справі №160/2457/19.

Надати скаржнику строк для усунення недоліків касаційної скарги - 10 днів з моменту отримання ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

М.М. Яковенко

І.В. Дашутін

О.О. Шишов ,

Судді Верховного Суду