Справа № 420/3298/19
Суддя: Балан Я. В.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3298/19
УХВАЛА
04 червня 2019 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Балан Я.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії,-
До Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області, про:
визнання протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Одеській області, щодо несвоєчасного поновлення на посаді, не нарахування та не виплати грошового забезпечення за час вимушеного прогулу ОСОБА_1 , за період з 21.02.2018 року по 05.03.2019 року;
зобов`язання Головного управління Національної поліції в Одеській області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 , грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 21.02.2018 року по 05.03.2019 року у сумі 147 501,25 гривень.
В обґрунтування вищевказаної позовної заяви, ОСОБА_1 , зазначено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №815/6429/17 від 20 лютого 2018 року, позовні вимоги ОСОБА_1 , до Головного управління національної поліції в Одеській області, про визнання протиправними та скасування наказу, негайне поновлення на посаді та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 14.11.2017 року по 20.02.2018 року у розмірі 38 733,75 гривень. 05.03.2019 року, позивача було поновлено на посаді та визначено сплатити грошове забезпечення за час вимушеного прогулу. Проте, на сьогоднішній день, рішення Одеського окружного адміністративного суду в частині стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу не виконано.
Посилаючись на обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, позивач був вимушений знову звернутися до суду.
До матеріалів позовної заяви , ОСОБА_1 було надано копію рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №815/6429/17 від 20 лютого 2018 року (суддя Стефанов С.О.).
Розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали, вирішуючи питання щодо відкриття провадження в адміністративній справі, суд зазначає наступне.
Судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №815/6429/17 від 20 лютого 2018 року, а саме відповідачем, частина рішення стосовно стягнення середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу не виплачена.
Суд зазначає, що невиконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку, є підставою для звернення до суду у порядку, встановленому статтею 383 Кодексу адміністративного судочинства України, а не підставою для подання нового позову.
Дана правова позиція повністю узгоджується з рішенням Вищого адміністративного суду України по справі №2а/489/296/13 від 13.03.2014 року.
Кодексом адміністративного судочинства України та Законом України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, врегульовано вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень в адміністративних справах. Позивач має право використати процесуальні права визначені положеннями вищенаведених нормативно-правових актів.
Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС (ст. 382 КАС України), який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.
Дана правова позиція повністю узгоджується з постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного суду по справі №806/2143/15 від 20 лютого 2019 року.
Відповідно до ч.1 статті 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року (далі Закон №1404-VIII) встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016 року, визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Крім того, суд звертає увагу на предмет позову, склад сторін та обставини, якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги (новий позов та розглянутий позов у справі №815/6429/17 є однопредметними та новий позов поданий на стадії виконання судового рішення).
Відповідно до п.2 ч.1 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відмову ОСОБА_1 у відкритті провадження по адміністративній справі №420/3298/19.
Відповідно до ч.5 ст.170 Кодексу адміністративного судочинства України повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.
Керуючись ст.ст. 170, 171, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України, та може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Балан Я.В.