Справа № 540/840/19
Суддя: Войтович І.І.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ХЕРСОНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 р.м. ХерсонСправа № 540/840/19
Херсонський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Войтовича І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання дій протиправними та стягнення сум щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, у якому просить визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в м. Херсоні в частині встановлення йому розміру щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 82 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, замість належних 86 % такої винагороди та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області встановити ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці, у розмірі 86 % суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 05.08.2018 із врахуванням раніше проведених виплат за вказаний період, виходячи з наступних складових суддівської винагороди: посадовий оклад - 15 прожиткових мінімумів для працездатних осіб; вислуга років - в розмірі 60% посадового окладу (стаж роботи більше 25 років).

Ухвалою суду від 25.04.2019 адміністративний позов було залишено без руху та встановлено строк позивачу для усунення її недоліків. Позивачем у встановлений суддею строк усунув недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 02.05.2019 відкрито спрощене провадження у справі без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Приписами п.2 ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 КАС України справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Враховуючи вищевикладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи в порядку письмового провадження без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 було встановлено ОСОБА_1 грошове утримання судді у відставці виходячи з 82 % розміру суддівської винагороди на час звільнення позивача у відставку. Також судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 було враховано стаж в якості стажу судді, що дає право на таку відставку 21 рік 04 місяці. 04.08.2018 в газеті «Голос України» (144) опубліковано Закону України 12.07.2018 №2509- VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд». Закон України від 12.07.2018 №2509- VIII набрав чинності з 05.08.2018. Враховуючи внесені зміні до ст. 137 до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позивач вважає, що у нього є право на зарахування стажу роботи в галузі права 2 роки. У зв`язку з чим позивач у жовтні 2018 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з метою отримання розрахунку стажу після перерахунку стажу роботи судді. 05.12.2018 ним було отримано відповідь, відповідно до якої стаж судді ОСОБА_1 станом на 05.12.2018 становить 23 роки 03 місяці 25 днів. Тобто позивач вважає, що у нього виникло право на встановлення розміру щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 86 %, замість 82%. Так, 21.12.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку розміру його щомісячного утримання судді у відставці у зв`язку зі змінами законодавства. Проте ГУ ПФУ в Херсонській області листом від 18.01.2019 №826/3/-99-1 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви посилаючись на те, що відсоток (82%), з урахуванням якого визначається позивачу щомісячне довічне грошове утримання, встановлено рішенням суду, а тому у органів Пенсійного фонду України відсутні підстави для його зміни. Вважає такі дії відповідача протиправними, що і стало підставою звернення з даним позовом до суду. Просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 02.05.2019 відповідачу було надано строк для надання відзиву на позовну заяву - протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

21.05.2019 до суду Головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області подано відзив на адміністративний позов ОСОБА_1 , відповідно до якого заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку з 04.10.2016 та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці відповідно до Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів». На виконання рішення Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017, щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 призначено у розмірі 82 % суддівської винагороди з 05.10.2016. Розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці з 05.10.2016 складав 17835,00 грн. (21750,00 грн. х 82%). За заявою від 16.01.2017 розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2017 склав 19680,00 грн. (24000,00 грн. х 82%), з урахуванням обмеження, визначеного Законом України від 06.12.2016 №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», розмір до виплати складав 10740,00 грн.

З 05.01.2017 відповідно до Закону України «Про Вищу раду правосуддя» щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується без обмеження максимальним розміром -19680,00 грн.

На виконання постанови Херсонського міського суду Херсонської області від 14.12.2017 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 01.01.2017 перераховано із розміру посадового окладу 32 000,00 грн. Розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2017 склав 26240,00 грн. (32000,00 грн. х 82%), з урахуванням обмеження, визначеного Законом України від 06.12.2016 №1774 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», розмір до виплати складав 10740,00 грн. З 01.05.2017 відповідно до Закону України «Про Вищу раду правосуддя» щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується без обмеження максимальним розміром 26240,00 грн. 20.12.2018 позивач звернувся із заявою (за встановленою формою) щодо перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді до якої надано довідку про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 12.12.2018 №1627/02 видану територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Херсонській області, у якій відображено, що вказана виплата станом на 04.12.2018 склала 39645,00 грн., у тому числі:26430,00 грн. (оклад) + 13215,00 грн. (надбавка за вислугу років у розмірі 50% посадового окладу). В результаті перерахунку розмір щомісячного грошового утримання судді у відставці з 01.01.2019 складає 32508,90 грн. (39645,00 грн. х 82%), без урахування обмеження. Доплату пенсійних коштів у сумі 6268,90 грн. за січень 2018 року, позивач отримав у лютому поточного року разом з пенсією.

Стосовно зарахування (перерахунку) стажу роботи на посаді судді, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років, відповідач зазначає наступне. Законом України від 12.07.2018 №2509-VІІІ «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд», стаття 137 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» доповнено частиною другою такого змісту: « До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді». При призначенні (обранні) суддів на посаду вперше до кандидатів на посади суддів застосовувалися різні вимоги, які діяли на момент такого призначення (обрання). Вимоги, визначені Законом №1402-VІІІ, діють з 30.09.2016 при призначенні суддів на посаду вперше.

Відповідач зазначає, що чинним законодавством не передбачено проведення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з доданням стажу. Також, відповідач посилається на рішення Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 відповідно до якого, зміна механізму нарахування певних видів соціальних виплат та допомоги є конституційно допустимою до тих меж, за якими ставиться під сумнів сама сутність змісту права на соціальний захист. Отже, одним з визначальних елементів у регулюванні суспільних відносин у соціальній сфер є додержання принципу пропорційності між соціальним захистом громадян та фінансовими можливостями держави, а також гарантування права кожного на достатній життєвий рівень. Відповідач вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Розглянувши надані сторонами документи, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду спору по суті, проаналізувавши норми законодавства які регулюють спірні відносини та їх застосування сторонами, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи з 20 жовтня 1999 року ОСОБА_1 працював на посаді судді Дніпровського районного суду м. Херсона.

Указом Президента України № 341/2016 від 22.08.2016 року його було переведено на посаду судді Херсонського міського суду Херсонської області.

Постановою Верховної Ради України від 22 вересня 2016 року № 1600-VIII «Про звільнення суддів» позивача звільнено із займаної посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Наказом голови Херсонського міського суду Херсонської області від 03 жовтня 2016 року позивача відраховано зі штату суду 03 жовтня 2016 року.

06 жовтня 2016 року позивач звернувся до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні із заявою про призначення йому щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці.

Управлінням Пенсійного фонду України в місті Херсоні призначено позивачу щомісячне довічне грошове утримання з розрахунку 80 відсотків розміру суддівської винагороди на час звільнення у відставку.

Не погодившись з розміром суддівської винагороди, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні, в якому просив: визнати протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні в частині встановлення йому розміру щомісячного довічного грошового утримання у 80 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, замість належних 88 відсотків такої винагороди; зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні встановити йому щомісячне довічне грошове утримання, як судді у відставці, у розмірі 88 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 05.10.2016.

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2016 року №766/16556/16-а заявлений позов задоволено. Вирішуючи спірне питання та задовольняючи заявлені позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що стаж роботи позивача на посаді судді, до якого, зокрема, зараховується денну форму навчання та перебування на прокурорських посадах становить 24 роки 05 місяців 26 днів, що в свою чергу дає йому право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 88 відсотків суддівської винагороди.

Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 по справі № 766/16556/16-а апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2016 року задоволено частково. Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 21 грудня 2016 року - скасовано. Прийнято нову постанову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні щодо призначення ОСОБА_1 щомісячного грошового утримання з розрахунку 80 відсотків від суддівської винагороди судді. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 з 05.10.2016 з розрахунку 82 відсотки суддівської винагороди судді, з урахуванням раніше виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

04.08.2018 в газеті «Голос України» (144) опубліковано Закону України 12.07.2018 №2509- VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд». Закон України від 12.07.2018 №2509- VIII набрав чинності з 05.08.2018.

Враховуючи внесені зміні до ст. 137 до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позивач вважає, що у нього виникло право на зарахування стажу роботи в галузі права 2 роки.

У жовтні 2018 року позивач звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з метою отримання розрахунку стажу після перерахунку стажу роботи судді. 05.12.2018 ним було отримано відповідь, відповідно до якої стаж судді ОСОБА_1 станом на 05.12.2018 становить 23 роки 03 місяці 25 днів. Тобто позивач вважає, що у нього виникло право на встановлення розміру щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 86 %, замість 82%.

21.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку розміру його щомісячного утримання судді у відставці у зв`язку зі змінами законодавства. Проте ГУ ПФУ в Херсонській області листом від 18.01.2019 №826/3/-99-1 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви посилаючись на те, що відсоток (82%), з урахуванням якого визначається позивачу щомісячне довічне грошове утримання, встановлено рішенням суду, а тому у органів Пенсійного фонду України відсутні підстави для його зміни.

Не погоджуючись з такими діями відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду. Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам відносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (чинного на час звернення позивача за призначенням довічного грошового утримання) щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

При цьому, згідно п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII (чинного на час звернення позивача за призначенням довічного грошового утримання) право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Статтею 35 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 № 2453-VI (чинного та в редакції на момент прийняття Верховною Радою України постанови про відставку позивача) визначено, що до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи, що дає судді Конституційного Суду України право на відставку і виплату вихідної допомоги, зараховується також стаж іншої практичної, наукової, педагогічної роботи за фахом та стаж державної служби.

При цьому, згідно п. 11 Перехідних положень вказаного Закону (чинного та в редакції на момент роботи позивача на посаді судді) судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 43 Закону України «Про статус суддів» (чинного та в редакції на момент роботи позивача на посаді судді) від 15.12.1992 року № 2862-XII до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Також, відповідно до абзацу 3 пункту 1 Указу Президента України № 584 від 10.07.1995 року «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Згідно абзацу 2 пункту 3-1 Постанови Кабінету Міністрів України № 865 від 03.09.2005 року «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

З матеріалів справи чітко вбачається, що приймаючи рішення про відставку позивача був врахований наступний його стаж в якості стажу судді, що дає йому право на таку відставку:

- 09.1988-06.1993 р.р. - студент денної форми навчання імені І.І. Мечникова (половина стажу);

- 09.1994-03.1995 рр.. - стажист на посаді помічника прокурора Дніпровського району м. Херсона;

- 03.1995-03.1996 рр.. - помічник прокурора Дніпровського району м. Херсона;

- 03.1996-10.1996 - старший помічник прокурора Дніпровського району м. Херсона;

- 10.1999-08.2016 рр.. - суддя Дніпровського районного суду м. Херсона;

- 08.2016-10.2016 рр.. - суддя Херсонського міського суду Херсонської області, що станом на день відрахування позивача зі штату Херсонського міського суду Херсонської області складає повних 21 рік.

Як вже зазначалося вище, постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 по справі № 766/16556/16-а зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в місті Херсоні здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 з 05.10.2016 з розрахунку 82 відсотки суддівської винагороди судді, з урахуванням раніше виплачених сум.

04.08.2018 в газеті «Голос України» (144) опубліковано Закон України 12.07.2018 №2509- VIII «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» (надалі Закон №2509- VIII).

Закон України від 12.07.2018 №2509- VIII набрав чинності 05.08.2018.

Таким чином, редакція статті 137. Стаж роботи судді, доповнено частиною другою згідно із Законом № 2509-VIII від 12.07.2018 і діє в наступній редакції:

1. До стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді:

1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України;

2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України;

3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

2. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Враховуючи внесені зміні до ст. 137 до Закону України «Про судоустрій і статус суддів», позивач у жовтні 2018 року звернувся до Херсонського міського суду Херсонської області з метою отримання розрахунку стажу після перерахунку стажу роботи судді.

05.12.2018 позивачем було отримано відповідь, відповідно до якої стаж судді ОСОБА_1 , станом на 05.12.2018, становить 23 роки 03 місяці 25 днів.

Як вбачається із зазначеного Розрахунку, ОСОБА_2 був врахований наступний його стаж, що дає йому право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років, а саме:

- 13.11.1992 10.09.1994 юрист агроторгової фірми «Світлана К», ЛТД»;

- 17.03.1995 12.03.1996 помічник прокурора Дніпровського району м. Херсона;

- 13.03.1996 17.10.1996 старший помічник прокурора Дніпровського району м. Херсона;

- 24.10.1996 04.01.1997 юрист ХРП Агентство «Ансар Едвайс»;

- 14.01.1997 31.10.1997 Головний державний податковий ревізор інспектор відділу апеляцій Державної податкової адміністрації в Херсонській області;

- 01.11.1997 18.10.1999 Головний державний податковий ревізор інспектор відділу апеляції та правового забезпечення Державної податкової адміністрації в Херсонській області;

- 18.10.1999 25.08.2016 суддя Дніпровського районного суду м. Херсона;

- 26.08.2016 03.10.2016 суддя Херсонського міського суду Херсонської області.

Зазначені обставини підтверджуються, як Розрахунком стажу після перерахунку стажу роботи судді, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років ОСОБА_1 станом на 05.12.2018 так і трудовою книжкою позивача, що ним подавалися до ГУ ПФУ у Херсонській області для перерахунку та встановлення розміру щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 86%.

21.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку розміру його щомісячного утримання судді у відставці у зв`язку зі змінами законодавства.

ГУ ПФУ в Херсонській області, листом від 18.01.2019 №826/3/-99-1, відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні заяви посилаючись на те, що відсоток (82%), з урахуванням якого визначається позивачу щомісячне довічне грошове утримання, встановлено рішенням суду, а тому у органів Пенсійного фонду України відсутні підстави для його зміни.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

При цьому, згідно п. 25 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів». За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

При цьому, згідно пункту 34 розділу XII Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Суд критично ставиться до твердження відповідача, що чинним законодавством не передбачено проведення перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці з доданням стажу, оскільки внесені зміни до ст. 137 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» згідно із Законом № 2509-VIII від 12.07.2018, а саме: « До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді», дає право ОСОБА_1 на перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання та повинен складати 86% його суддівської винагороди.

Як вбачається з наданого суду Розрахунку стажу після перерахунку стажу роботи судді, що дає право на одержання доплати до посадового окладу за вислугу років ОСОБА_1 , станом на 05.12.2018 (далі Розрахунок) вислуга років становить 23 роки 03 місяці 25 днів.

Оскільки постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11.04.2017 у справі №766/16556/16-а ОСОБА_1 було визначено щомісячне грошове утримання з 05.10.2016 з розрахунку 82 % суддівської винагороди судді, а відповідно до зазначеного Розрахунку станом на 05.12.2018, позивачу донараховано ще 2 повні роки стажу. Відповідно, за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки заробітку, але не може бути більшим ніж 90 % заробітної плати судді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання. У разі зміни грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Таким чином, позивач має право на перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 05.08.2018 з розрахунку 86% (82% + 2% +2%) суддівської винагороди судді, з урахуванням раніше виплачених сум.

Звертаючись до відповідача, позивач просив здійснити перерахунок його щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи з 90%, а не 82% грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмежень граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Як вже встановлено судом вище, позивач має право на перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання з 05.08.2018 з розрахунку 86%.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про протиправність дій відповідача в частині відмови у перерахунку та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% його суддівської винагороди є протиправними.

Оскільки судом визнано протиправними дії відповідача в частині відмови у перерахунку та виплаті позивачу щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% його суддівської винагороди, то відповідно вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 з 05.08.2018 з розрахунку 86 відсотків суддівської винагороди судді, з урахуванням раніше виплачених сум, підлягає задоволенню.

Дана правова позиція суду відповідає висновкам викладеним в рішенні Верховного

Суду від 01.01.2018 у зразковій справі №0640/3835/18.

Доводи відповідача про неможливість здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді зважаючи на відсутність виділених коштів з Державного бюджету України, суд визнає необґрунтованими, оскільки відсутність виділених з Державного бюджету коштів не може бути підставою для невиконання покладеного на нього обов`язку з проведення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Крім того, під час вирішення спору по суті суд враховує те, що заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту позивача, як судді у відставці, у зв`язку, зокрема, з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані.

У відповідності до п.1 Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 до Конвенції" Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Згідно ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2016 р. № 3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні "Кечко проти України" від 08.11.2005 р., якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах доки відповідні положення є чинними. Також у вказаному рішенні зазначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.

Конституційний Суд України у Рішенні від 03 червня 2013 року № 3-рп/2013 зазначив, що будь-яке зниження рівня гарантій незалежності суддів суперечить конституційній вимозі неухильного забезпечення незалежного правосуддя та права людини і громадянина на захист прав і свобод незалежним судом, оскільки призводить до обмеження можливостей реалізації цього конституційного права, а отже, суперечить частині першій статті 55 Конституції України ( абзац другий пункту 3 мотивувальної частини).

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно зясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з вказаним позовом було сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією № 4 від 23.04.2019.

За результатами розгляду справи суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а тому, з урахуванням пропорційності задоволених позовних вимог, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір у сумі 384,20 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 126, 229, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області в частині відмови у перерахунку та виплаті ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання у розмірі 86% його суддівської винагороди є протиправними.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок здійснити перерахунок та виплату щомісячного грошового утримання ОСОБА_1 з 05.08.2018 з розрахунку 86 відсотків суддівської винагороди судді, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 інпп ) понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (73005, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6, ).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення, при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя Войтович І.І.

кат. 112010201