Справа № 260/429/19
Суддя: Ващилін Р. О.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

про закриття провадження в адміністративній справі

30 травня 2019 рокум. Ужгород№ 260/429/19

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ващилін Р.О.

при секретарі судового засідання Неміш Т.В.

за участю:

позивача: не з`явився,

відповідача 1: не з`явився,

відповідача 2: не з`явився,

відповідача 3: не з`явився,

третьої особи 1: Петрулинець ОСОБА_1 , представник - Мочкош Л.В.,

третьої особи 2: представник - не з`явився,

третьої особи 3: представник - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання 3-ї особи 1 про закриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до Державного реєстратора виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Ришкович Оксани Василівни, Державного реєстратора виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_4 ., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 , Мукачівська міська рада Закарпатської області, СП "Аркела" у формі ТОВ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулася до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом до Державного реєстратора виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Ришкович Оксани Василівни, Державного реєстратора виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 , Мукачівська міська рада Закарпатської області, СП "Аркела" у формі ТОВ, в якому просить: 1) визнати протиправним, скасувати рішення від 12.03.2019 р. №45903396 про відмову у скасуванні та зобов`язати державного реєстратора Смужаницю А.О. скасувати запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.12.2014 р. (14:33:10) №17679978, вчинений державним реєстратором Мукачівського міськрайонного управління юстиції Бангрович О.В., яким змінено запис реєстру про об`єкт нерухомості: квартиру (об`єкт нерухомості) змінено на домоволодіння (об`єкт нерухомості); 2) визнати протиправним та скасувати рішення приватного нотаріуса-реєстратора Ришкович О.В. за індексним номером 39521181, яким внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 05.02.2018 р. №24686168; 3) визнати протиправними дії державного реєстратора Лукеча О.В. та скасувати рішення від 17.08.2017 р. (10:38:41) за індексним номером 36664960, яким внесено запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - видалено витяг з рішення, серія та номер: 104, видане, 28.05.2013 р. Виконавчого комітету Мукачівської міської ради та додано рішення суду, серія та номер 303/4417/14-ц 2/303/2448/14, видане 16.09.2014 р. Мукачівським міськрайонним судом.

13 травня 2019 року третя особа 1 надіслала до суду заяву про закриття провадження у справі, аргументовану тим, що даний спір носить приватноправовий характер, оскільки вирішення такого може вплинути на її майнові права на житловий будинок, що належить їй на праві приватної власності. Вважає, що цьому випадку правовідносини, виникнення яких зумовлено незгодою позивача із видачею іншому рівноправному суб`єкту відповідного правовстановлюючого документа, не можна охарактеризувати як відносини влади і підпорядкування, оскільки такі не містять публічно-правової складової, а тому повинні вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

29 травня 2019 року позивач надіслала до суду клопотання про проведення підготовчого судового засідання без участі її представника.

Представники відповідачів та третіх осіб 2, 3 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча були належним чином проінформовані про дату, час та місце судового розгляду.

3-я особа 1 та її представник в судовому засіданні 30 травня 2019 року заявлене клопотання про закриття провадження у справі підтримали в повному обсязі з вказаних в ньому мотивів та просили суд його задовольнити.

Вирішуючи питання про обґрунтованість заявленого клопотання та наявність підстав для закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад спірних правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

П. 1 ч. 1 ст. 4 КАС України надає визначення поняттю «адміністративна справа», відповідно до якого такою є переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір.

Згідно з дефініцією, наданою в п. 2 ч. 1 ст. 4 КАС України, публічно-правовий спір - спір, у якому:

- хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або

- хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або

- хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Нормами п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України визначено, що до предметної юрисдикції адміністративних судів відносяться справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін суб`єкт владних повноважень означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг (п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС).

Разом з тим, суд вважає помилковим поширення юрисдикції адміністративних судів на усі спори, стороною яких є суб`єкт владних повноважень, оскільки при вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і цивільних справ недостатньо застосування виключно формального критерію - визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні і в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції та може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин певну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

До юрисдикції адміністративного суду належить спір, який виник між двома (кількома) суб`єктами стосовно їх прав та обов`язків у конкретних правових відносинах, у яких хоча б один суб`єкт законодавчо вповноважений владно керувати поведінкою іншого (інших) суб`єкта (суб`єктів), а останній (останні) відповідно зобов`язаний виконувати вимоги та приписи такого суб`єкта владних повноважень.

Поряд з цим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

З позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує рішення державного реєстратора щодо відмови у скасуванні запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також просить скасувати рішення приватного нотаріуса та державного реєстратора про внесення запису до Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що стосується об`єкта житлової нерухомості. В обґрунтування заявленого позову заявляє, що в даному випадку існує порушення її права власності на нерухоме майно, оскільки вона, внаслідок неправомірних дій ОСОБА_5 (власниці квартири АДРЕСА_1 ), не має жодного доступу до такого (квартири АДРЕСА_2 ) (арк. спр. 8).

В якості доказу позивачем було долучено до позову копію заяви (про наявність спору про право та надання копій документів) від 07.02.2019 р., адресованої голові Мукачівської міської ради, в якому також наголошується на неможливості використання позивачем прилеглої до будинку земельної ділянки у зв`язку з наявністю сервітуту на таку у громадянки ОСОБА_5 (арк. спр. 30).

В обґрунтування заявленого клопотання та поданому до суду відзиві на позов 3-я особа 1 посилається на зареєстроване за нею у встановленому законом порядку право власності на квартиру АДРЕСА_1 . Також заявляє про безпідставність мотивування заявлених позовних вимог скасуванням рішення Мукачівського міськрайонного суду від 16.09.2014 р. у справі №303/4417/14-ц, оскільки рішення аналогічного змісту було прийнято Мукачівським міськрайонним судом 02 лютого 2017 року у справі №303/5892/16-ц, що набуло законної сили.

Так, дослідивши доводи учасників справи та вимоги процесуального законодавства, суд дійшов висновку, що даний спір не є спором між учасниками публічно-правових відносин, оскільки державний реєстратор та приватний нотаріус, приймаючи оскаржені рішення, не мали публічно-правових відносин саме з позивачем. Оскаржувані рішення про державну реєстрацію стосувались реєстрації прав іншої особи, а не позивача.

Суд вважає, що даний спір є спором про цивільне право, тобто має приватноправовий характер, а саме є спором позивача та ОСОБА_5 щодо права на спірний об`єкт нерухомості, який підлягає державній реєстрації, тому має розглядатися як спір, що пов`язаний з порушенням цивільних прав позивача на об`єкт нерухомого майна іншою особою.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Суд вважає, що оскарження реєстраційних дій державного реєстратора та приватного нотаріуса, що стосуються внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно безпосередньо пов`язане із захистом позивачем свого цивільного права у спорі щодо нерухомого майна з особою, яка наполягає на законності дій державного реєстратора щодо внесення відповідних записів стосовно належного їй на праві власності нерухомого майна.

Більше того, суд зазначає, що позивач не був заявником стосовно оскаржуваних реєстраційних дій, тобто останні були вчинені за заявою іншої особи, що є додатковим свідчення про існування спору про цивільне право незалежно від того, чи здійснено державну реєстрацію прав на нерухоме майно з дотриманням державним реєстратором вимог законодавства.

У зв`язку з вищенаведеним суд дійшов висновку, що такий спір має приватноправовий характер, а тому з огляду на суб`єктний склад сторін спору він має вирішуватися за правилами цивільного судочинства.

Зазначена вище правова позиція відповідає висновкам Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постановах від 04 квітня 2018 року у справі №817/1048/16, від 18 квітня 2018 року у справі №804/1001/16, від 04 вересня 2018 р. у справі №823/2042/18, від 14 травня 2019 року у справі №821/1769/17 під час розгляду спорів у подібних правовідносинах.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від4 листопада 1950 року (далі - Конвенція), кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - Суд) від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» (рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria)). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках цей Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, «встановленим законом», національний суд, що не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, яка не мала регулювання законом.

Отже, поняття «суду, встановленого законом» зводиться не лише до правової основи самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

З метою забезпечення кращого захисту прав, свобод фізичних та юридичних осіб в різних сферах суспільних правовідносин, здійснення якісного та неупередженого судочинства, належної організації діяльності судів України, запроваджено систему спеціалізації судів при розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

З цією метою процесуальними кодексами, зокрема, врегульовані питання щодо предметної підсудності спорів у всіх суспільних правовідносинах, які підлягають оскарженню в судовому порядку, тобто чітко визначено конкретні категорії справ, які має право розглядати суд певної юрисдикцію, що покладено в основу функціонування системи судочинства України. Тому суд, який розглянув справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися "судом, встановленим законом" у розумінні ч. 1 ст. 6 Конвенції.

Таким чином, враховуючи ту обставину, що даний спір пов`язаний із захистом права позивача на нерухоме майно, Закарпатський окружний адміністративний суд не є «встановленим законом судом» щодо розгляду такого спору, а тому суд вважає за необхідне провадження у даній адміністративній справі закрити.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

П. 2 ч. 2 ст. 183 КАС України визначено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що даний спір має вирішуватися в порядку цивільного судочинства, а позивачу для захисту своїх прав та інтересів в спірних правовідносинах необхідно звернутися з позовом до відповідного місцевого загального суду.

Суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 238, ст.ст. 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Клопотання 3-ї особи 1 про закриття провадження в адміністративній справі задовольнити.

2. Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до Державного реєстратора виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_3 , Приватного нотаріуса Мукачівського міського нотаріального округу Закарпатської області Ришкович Оксани Василівни, Державного реєстратора виконавчого комітету Мукачівської міської ради ОСОБА_4 ., треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ОСОБА_5 , Мукачівська міська рада Закарпатської області, СП "Аркела" у формі ТОВ про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання - на підставі п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Апеляційна скарга подається у відповідності до вимог п. 15.5 ч.1 Перехідних положень КАС України (в редакції Закону України Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів від 03.10.2017 року №2147-VIII).

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки, передбачені ст. 256 КАС України.

Повний текст ухвали виготовлено 04 квітня 2019 року.

СуддяР.О. Ващилін