Справа № 140/2386/18
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/3102/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Довгополова О.М.,

за участі секретаря судового засідання Федак С.Р.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року (головуючого судді Ковальчука В.Д.) ухвалене у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в м. Луцьк о 14 год. 27 хв. повний текст рішення складено 06.02.2019 у справі №140/2386/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОММ» до Головного управління ДФС у Волинській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «КОММ» 19.11.2018 звернулося в суд з позовом до Головного управління ДФС у Волинській області в якому просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 23 липня 2018 року № , № , № .

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням Головне управління ДФС у Волинській області подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм процесуального та матеріального права, просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю. Зазначає, що згідно інформації Волинської митниці ДФС - ТзОВ «КОММ» в заявах про надання дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України встановлено, що всі роботи виконуватимуться виключно ТзОВ «КОММ». Вказує, що переробка товарів «Частини одягу: викроєні деталі піджаків для чоловіків модель «Vestus» проводилися із залученням стороннього підприємства - ТзОВ «Новотекс», про що свідчать договір підряду від 10.08.2011 року №48/08, що укладався між ТзОВ «КОММ» (замовник) та ТзОВ «Новотекс» (підрядник), акти виконаних робіт, комерційні інвойси та податкові накладні, розрахунки за виконані роботи замовником проведені у повному обсязі, заборгованість відсутня. Отже, незалежно які вироби оброблялись ТОВ «Новотекс», вони були виготовлені з іноземної давальницької сировини, а в дозволах виданих Волинською митницею ДФС не зазначено про залучення до переробки інших суб`єктів підприємницької діяльності, а в контрактах від 02.01.2014 року №1/U/2014 та від 07.11.2016 року №1/U/2016, на підставі яких проводились операції з переробки товарів відсутня інформація про залучення сторонніх підприємств до переробки на митній території України, такі факти свідчать про недотримання ТзОВ «КОММ» вимог та обмежень митного режиму переробки на митній території України товарів, оформлених за окремими митними деклараціями.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні апеляційного розгляду справи представник відповідача Кушнір Ю.В. апеляційну скаргу підтримала з підстав зазначених у скарзі, просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник позивача подав до апеляційного суду клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі.

Відповідно до частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає частковому задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що ТзОВ «КОММ» зареєстроване 15.06.2007 року як юридична особа, основним видом економічної діяльності якого згідно з КВЕД є виробництво іншого верхнього одягу (14.13), що підтверджується копіями свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А00 №724608, витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії АА №295510 (аркуші справи 15-17, том 1).

З 14.05.2018 року по 25.06.2018 року головними державними ревізорами-інспекторами відділу митного аудиту управління аудиту ГУ ДФС у Волинській області проводилась документальна позапланова виїзна перевірка стану дотримання ТОВ «КОММ» вимог законодавства України з питань державної митної справи за період з 01.03.2015 31.12.2017, за результатами якої складено акт від 09.07.2018 року №10900/03-20-14-08/35184196 (аркуші справи 25-33, том 1). Перевірка проводилася на підставі наказу начальника ГУ ДФС у Волинській області про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «КОММ» від 08 травня 2018 року №1748 (аркуш справи 65, том 1). Як зазначено у цьому наказі, підставою для перевірки зазначено ч.3 ст.345, п.2 ч.7 ст.346 Митного кодексу України (далі МК України), доповідна записка начальника управління аудиту ГУ ДФС у Волинській області Горпинюка Н.С. від 08.05.2018 року за №106/03-20-14-08-16, ненадання відповіді у повному обсязі на лист від 22.03.2018 року №4612/10/03-20-14-08-10 (аркуш справи 68).

Враховуючи те, що позивачем було допущено працівників контролюючого органу до проведення перевірки, яка відбулася та за результатами якої прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, тому суд з врахуванням висновків Верховного Суду у постанові від 17.04.2018 року у справі №826/12612/17 не бере до уваги твердження позивача про можливі процедурні порушення відповідачем податкового законодавства під час здійснення такої перевірки. У зв`язку з цим предметом розгляду в даній справі є лише суть виявлених порушень податкового та іншого законодавства, дотримання якого контролюється контролюючими органами.

У висновках акта перевірки від 09.07.2018 №10900/03-20-14-08/35184196 контролюючим органом встановлено наступні порушення, зокрема: вимог ч.1 ст.147, ч.3 ст.150 МК України; вимог Закону України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті ХII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року»; вимог п.206.12 ст.206 та п.190.1 ст.190 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого відповідно до ч.3 ст.282, ч.12 ст.286, п.3 ч.3 ст.293 МК України занижено податкові зобов`язання за митними деклараціями №№205100000/2015/915 від 19.03.2015, 205100000/2015/1288 від 17.04.2015, 205100000/2015/1435 від 30.04.2015, 205100000/2015/1661 від 25.05.2015, 205100000/2015/1848 від 16.06.2015, 205100000/2015/1962 від 30.06.2015, 205100000/2015/2605 від 16.09.2015, 205100000/2015/2744 від 07.10.2015, 205100000/2015/2842 від 21.10.2015, 205100000/2015/2900 від 29.10.2015, 205100000/2016/62 від 22.01.2016, 205100000/2016/184 від 07.04.2016, 205100000/2016/246 від 19.04.2016, UA205120/2018/001143 від 18.05.2018 на загальну суму 1244527,02 грн., в т.ч. ввізного мита - 318984,94 грн., додаткового імпортного збору - 132910,39 грн., податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів - 792631,69 грн.

На підставі зазначеного акта перевірки відповідачем винесено податкові повідомлення-рішення від 23 липня 2018 року № , № , № (аркуші справи 35-37, том 1).

Податковим повідомленням-рішенням від 23.07.2018 № збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на товари, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності за податковими зобов`язаннями на 100140,27 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 25035,07 грн.

Податковим повідомленням-рішенням від 23.07.2018 № ТзОВ «КОММ» збільшено суму грошового зобов`язання за платежем додатковий імпортний збір за податковими зобов`язаннями на 41725,11 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 10431,28 грн.

Відповідно до податкового повідомлення-рішення від 23.07.2018 № позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ з ввезених на територію України товарів за податковими зобов`язаннями на 365884,59 грн., та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) в сумі 91471,15 грн.

Позивач не погодився з прийнятими податковим повідомленнями-рішеннями та оскаржив їх в адміністративному порядку до Державної фіскальної служби України, про що подав скаргу від 06 серпня 2018 року (аркуші справи 39-42, том 1). Однак Державна фіскальна служба України рішенням від 08.10.2018 року №32788/6/99-99-11-03-03-25 залишила скаргу без задоволення, а податкові повідомлення-рішення без змін (аркуші справи 44-47, том 1).

Даючи правову оцінку оскаржуваному судовому рішенню та доводам апелянта, що викладені у апеляційній скарзі, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Підставою для нарахування позивачу в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях сум грошових зобов`язань є встановлення ГУ ДФС у Волинській області під час перевірки порушень ТзОВ «КОММ» частини 1 статті 147, частини 3 статті 150 МК України, Закону України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року», пункту 206.12 статті 206 та пункту 190.1 статті 190 ПК України, які призвели до заниження податкових зобов`язань зі сплати ввізного мита на суму 100140,27 грн., додаткового імпортного збору на суму 41725,11 грн. та податку на додану вартість на суму 365884,59 грн.

Пунктом 25 частини 1 статті 4 МК України визначено, що митний режим - комплекс взаємопов`язаних правових норм, що відповідно до заявленої мети переміщення товарів через митний кордон визначають митну процедуру щодо цих товарів, їх правовий статус, умови оподаткування і обумовленість їх використання після митного оформлення.

Відповідно до частини 1 статті 147 МК України передбачено, що переробка на митній території - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари піддаються у встановленому законодавством порядку переробці без застосування до них заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, за умови подальшого реекспорту продуктів переробки.

Поміщення товарів у митний режим переробки на митній території України здійснюється з умовним повним звільненням від оподаткування митними платежами (частина 1 статті 148 МК України).

Відповідно до частини 1 статті 149 МК України поміщення товарів у митний режим переробки на митній території допускається з письмового дозволу органу доходів і зборів за заявою власника цих товарів або уповноваженої ним особи.

Згідно з частиною 6 статті 149 МК України у дозволі на переробку товарів на митній території України зазначається перелік операцій з переробки та спосіб їх здійснення.

Відповідно до частини 9 статті 149 МК України дозвіл на переробку товарів на митній території України може бути змінено або відкликано органом доходів і зборів, якщо його видано на підставі недостовірних даних, що мали істотне значення для прийняття рішення про його видачу, або якщо підприємство, якому видано такий дозвіл, не дотримується положень цього Кодексу та інших актів законодавства України з питань державної митної справи.

Відповідно до частини 3 статті 150 МК України окремі операції з переробки товарів або повний цикл переробки за дорученням підприємства, якому видано дозвіл на переробку товарів на митній території України, та з дозволу органу доходів і зборів можуть здійснюватися іншими підприємствами. При цьому відповідальність перед органами доходів і зборів за порушення визначеного порядку переробки товарів несе підприємство, якому видано дозвіл на проведення операцій з переробки товарів на митній території України. Дозволи на виконання окремих операцій з переробки або повного циклу переробки надаються одночасно з дозволом на переробку товарів на митній території України або, за необхідності, - на підставі заяви відповідної особи після надання цього дозволу та відображаються у ньому.

Пунктом 1 частини 1 статті 284 МК України передбачено, що за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених розділом V цього Кодексу, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом - до товарів, поміщених у митні режими транзиту, тимчасового ввезення, митного складу, вільної митної зони, безмитної торгівлі, переробки на митній території, знищення або руйнування;

Частиною 12 статті 286 МК України передбачено, що до товарів, поміщених у митний режим переробки на митній території, застосовується умовне повне звільнення від оподаткування ввізним митом при дотриманні вимог та обмежень, встановлених главою 23 цього Кодексу.

На підставі норм пункту 206.12 статті 206 ПК України до операцій із ввезення товарів на митну територію України в митному режимі переробки на митній території застосовується умовне повне звільнення від оподаткування за умови дотримання вимог та обмежень, встановлених главою 23 Митного кодексу України.

Для цілей оподаткування платником податку на додану вартість є, зокрема, будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України, а також: особа, на яку покладається дотримання вимог митних режимів, які передбачають повне або часткове умовне звільнення від оподаткування, у разі порушення таких митних режимів, встановлених митним законодавством; особа, яка використовує, у тому числі при ввезенні товарів на митну територію України, податкову пільгу не за цільовим призначенням та/або всупереч умовам чи цілям її надання згідно із цим Кодексом, а також будь-які інші особи, що використовують податкову пільгу, яку для них не призначено.

Як зазначено в акті перевірки від 09.07.2018 №10900/03-20-14-08/35184196 (аркуші справи 27 (зворот), 28, том 1), за період, що перевірявся, під час митного оформлення в режимі «ІМ51» ТзОВ «КОММ» були отримані такі пільги: пільга 517 «товари, що поміщуються в митний режим переробки на митній території» (п.1 ч.1 статті 284, ч.12 статті 286 МК України, пункт 206.12 статті 206 ПК України).

За період із застосуванням преференції за кодом « 517» - товари, що поміщуються в митний режим переробки на митній території ТзОВ «КОММ» оформлено 52 МД типу ІМ51 (із зазначенням у гр. 36 МД коду пільги « 517») по яким надавались пільги по сплаті митних платежів, сума коштів яка не сплачена до бюджету за рахунок застосування зазначеної пільги складає 11302807,04 грн.

Частиною 3 статті 282 МК України встановлено, що у разі порушення підприємствами порядку цільового використання товарів, звільнених від оподаткування, або умов, за яких надається умовне повне або часткове звільнення від оподаткування митом, до цих підприємств, незалежно від притягнення їх посадових осіб до адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом, застосовуються норми пункту 30.8 статті 30 та статті 123 ПК України.

У разі недотримання положень цього Кодексу щодо користування та розпорядження товарами або виконання інших вимог і умов, установлених цим Кодексом для застосування митних режимів, що передбачають умовне повне або часткове звільнення від сплати митних платежів, - особи, відповідальні за дотримання митного режиму (пункт 3 частини 3 статті 293 МК України).

Згідно з частиною 4 статті 296 МК України у разі нецільового використання товарів, щодо яких було надано умовне звільнення від оподаткування, а також порушення умов митних режимів, поміщення в які передбачає умовне звільнення від оподаткування, застосовуються ставки митних платежів, що діють на день прийняття органом доходів і зборів митної декларації для митного оформлення. Митна вартість товарів, їх кількість чи інші характеристики, що використовуються для визначення бази оподаткування, визначаються на день застосування ставок митних платежів.

Відповідно до Закону України «Про Митний тариф України» від 19.09.2013 №584-VII пільгова ставка ввізного мита для товарів товарної підкатегорії 6217 90 00 00 УКТЗЕД: «Інші готові додаткові речі до одягу; частини одягу або додаткових речей до одягу, крім виробів товарної позиції 6212: - частини» країною походження яких є Європейський Союз у 2015 році становила 12%, для товарів походженням з Європейського Союзу ставка ввізного мита у 2016-2017 роках - 0%, відповідно до Тарифного графіку України, викладеного у Додатку 1-А до Розділу IV «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським співтовариством з атомної енергії і їхніми державами - членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 №1678-VII.

За результатами перевірки встановлено недотримання ТзОВ «КОММ» вимог частини 1 статті 147, частина 3 статті 150 МК України стосовно дотримання вимог митного режиму переробки на митній території України в частині виконання окремих операцій з переробки товарів іншим підприємством без дозволу митниці, що призвело до неправомірного використання наданих пільг по сплаті митних платежів, та, як наслідок, призвело до порушення Закону України «Про заходи щодо стабілізації платіжного балансу України відповідно до статті XII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року» від 28.12.2014 №73-VIII із змінами та доповненнями, пункт 206.12 статті 206 та пункт 190.1 статті 190 ПК України.

До таких висновків орган доходів і зборів дійшов на підставі того, що, на думку відповідача, позивач порушив порядок переробки товарів на митній території України. Операції з переробки товарів здійснювались на підставі укладених між ТзОВ «КОММ» (Виконавець) та Виробничо-торгівельним підприємством «КОММ» ВАТ Мажена Мартиховец (Замовник) контрактів про співпрацю від 02.01.2014 року №1/U/2014 та від 07.11.2016 року №1/U/2016 (аркуші справи 102-108, 21-24, том 1).

Відповідно до пунктів 1.1 цих контрактів Виконавець зобов`язується протягом домовлених термінів, неухильно дотримуючись технологічної схеми переробки, виготовити і поставити Замовнику одяг (продукція) з наданої Замовником давальницької сировини (елементи виробів з тканини, фурнітура, інші допоміжні та комплектуючі матеріали. Замовлення на виготовлення продукції супроводжуються окремою Специфікацією та Технологічною схемою переробки давальницької сировини для кожної партії товару

Як визначено у пунктах 1.2, 1.3 згаданих контрактів, Специфікація містить: найменування продукції, модель, кількість швейних виробів, ціни за виготовлення одиниці виробу, загальна вартість робіт, вартість сировини, загальна вартість готової продукції. Технологічна схема переробки давальницької сировини містить всі основні етапи переробки, кількісні показники сировини на кожному етапі переробки, витрати Виконавця на кожному етапі переробки.

Відповідно до пунктів 12.2 контрактів жодна із сторін не може передавати свої права і обов`язки третій особі без письмової згоди іншої сторони контракту.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалось сторонами, з письмового дозволу Волинської митниці ДФС іноземні товари поміщені в режим переробки на митній території України з умовним повним звільненням від оподаткування. У вказаних контрактах, заявках на переробку іноземних товарів та дозволах, виданих Волинською митницею ДФС не зазначено про залучення інших суб`єктів підприємницької діяльності до переробки товарів на митній території України.

Так, у заяві від 26.10.2015 №170 начальнику м/п Володимир-Волинський Волинської митниці ДФС про надання дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України ТзОВ «КОММ» зобов`язується всі роботи з переробки продукції здійснювати самостійно на території підприємства за адресою: 44750, Волинська область, Володимир-Волинський район, с. Льотниче, вул. Лесі Українки, будинок 120 (аркуш справи 88, том 1). У зв`язку з цим був наданий 26.10.2015 митним органом дозвіл на розміщення товарів у митний режим «переробки на митній території України».

Однак, на думку відповідача, такий митний режим був порушений позивачем, оскільки ввезені позивачем на митну територію України в митному режимі переробки із застосуванням пільги в режимі ІМ51 відповідно до митних декларацій №№205100000/2015/915 від 19.03.2015, 205100000/2015/1288 від 17.04.2015, 205100000/2015/1435 від 30.04.2015, 205100000/2015/1661 від 25.05.2015, 205100000/2015/1848 від 16.06.2015, 205100000/2015/1962 від 30.06.2015, 205100000/2015/2605 від 16.09.2015, 205100000/2015/2744 від 07.10.2015, 205100000/2015/2842 від 21.10.2015, 205100000/2015/2900 від 29.10.2015, 205100000/2016/62 від 22.01.2016, 205100000/2016/184 від 07.04.2016, 205100000/2016/246 від 19.04.2016 (аркуші справи 131-244, том 1) товари, а саме «Частини одягу: викроєні деталі піджаків для чоловіків модель «Vestus» перероблялися із залученням стороннього підприємства - ТзОВ «Новотекс». До таких висновків податковий орган дійшов на підставі отриманих договорів підряду від 01.11.2010 року №45/11 (аркуші справи 128-129, том 1), від 10.08.2011 року №48/08 (аркуші справи 89-90, том 1), укладених між ТзОВ «КОММ» (Замовник) та ТзОВ «Новотекс» (Підрядник), а також на підставі укладених до них актів виконаних робіт, комерційних інвойсів та податкових накладних.

Як зазначає відповідач в акті перевірки, відповідно до цих документів загальна кількість оброблених підрядником деталей одягу склала 17178 шт. на загальну суму 619550,32 грн.

Надаючи оцінку дотримання позивачем митного режиму переробки на митній території України товарів, а саме «Частини одягу: викроєні деталі піджаків для чоловіків модель «Vestus», колегія суддів вважає, що слід перш за все встановити, що саме ці товари, які зазначені у митних деклараціях, підлягали обробці відповідно до договорів підряду від 01.11.2010 року №45/11, від 10.08.2011 року №48/08.

Так, відповідно до пункту 1.1 договору підряду від 01.11.2010 року №45/11 Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на власний ризик своїми силами провести обробку предметів одягу (далі «одяг») згідно додатків до договору та передати після обробки Замовнику або за його вказівками третій особі для транспортування (аркуші справи 128-129, том 1).

Як передбачено пунктом 1.1 договору підряду від 10.08.2011 року №48/08 замовник доручає, а Підрядник зобов`язується на власний ризик, своїми силами провести технологічне прання та / або фарбування (далі «обробку») швейних виробів згідно додатків до договору та передати після обробки Замовнику (аркуші справи 89-90 том 1).

На підтвердження виконання договору підряду від 10.08.2011 року №48/08 відповідач надав суду комерційні інвойси від 03.04.2015 року №PF 150/7, від 13.03.2015 року №PF 120/19, від 27.04.2015 року №PF 171/28, від 12.05.2015 року №PF 192/12, від 29.05.2015 року №PF 228/48, від 16.06.2015 року №PF 252/23, від 06.07.2015 року №PF 285/9, від 04.08.2015 року №PF 336/3, від 04.08.2015 року №PF 336/3, від 06.10.2015 року №PF 428/6, від 21.10.2015 року №PF 449/27, від 03.11.2015 року №PF 471/6, від 23.11.2015 року №PF 500/40, від 19.02.2016 року №PF 84/47, від 20.04.2016 року №PF 212/32, від 18.05.2016 року №PF 266/30, від 163.06.2016 року №PF 341/39, від 14.02.2017 року №PF 99/39, акти виконаних робіт №120/19 від 13.03.2015 року, №150/7 від 03.04.2015 року, №471/6 від 03.11.2015 року, №449/27 від 21.10.2015 року, №500/40 від 03.11.2015 року, №84/47 від 19.02.2016 року, №212/32 від 20.04.2016 року, №266/30 від 18.05.2016 року, №171/28 від 27.04.2015 року, №192/12 від 12.05.2015 року, №252/23 від 16.06.2015 року, №285/9 від 06.07.2015 року, №336/3 від 04.08.2015 року, №428/6 від 06.10.2015 року, №341/39 від 16.06.2016 року, №99/39 від 14.02.2017 року (аркуші справи 70-87, том 1). Із наданих документів слідує, що ТзОВ «Новотекс» здійснювало послуги з обробки предметів одягу, а саме обробку напівфабрикатів (піджаків без підкладки) шляхом їх прання та/або фарбування. При цьому, суд зауважує, що з наданих документів неможливо встановити ідентичність оброблених ТзОВ «Новотекс» предметів одягу саме тим, які зазначені у вищенаведених митних деклараціях, а саме товарів: «Частини одягу: викроєні деталі піджаків для чоловіків модель «Vestus». В жодному з наданих відповідачем документах не зазначено, що ТзОВ «Новотекс» здійснювало обробку «Частин одягу: викроєні деталі піджаків для чоловіків модель «Vestus».

Відтак, колегія суддів вважає, що доводи податкового органу про порушення позивачем митного режиму переробки на митній території України базуються на припущеннях, а не на фактично встановлених обставинах. Крім того, відповідачем не взято до уваги специфіку переробки ТзОВ «КОММ» сировини, яка ввезена на митну територію України на підставі укладених з Виробничо-торгівельним підприємством «КОММ» ВАТ Мажена Мартиховец контрактів від 02.01.2014 року №1/U/2014 та від 07.11.2016 року №1/U/2016. Як зазначалося вище, відповідно до пунктів 1.1 цих контрактів ТзОВ «КОММ» зобов`язувалося неухильно дотримуватися технологічної схеми переробки давальницької сировини. Так, у заяві від 26.10.2015 року начальнику м/п Володимир-Волинський Волинської митниці ДФС про надання дозволу на розміщення товарів у митний режим переробки на митній території України позивач вказав, що переробка сировини в готову продукцію виконується згідно технологічної схеми №34 від 23.10.2015 року (аркуш справи 88, том 1).

Відповідно до цієї технологічної схеми переробка сировини складається з наступної послідовності: прийом крою та фурнітури; заготовка деталей крою; монтаж заготовлених деталей; пришивання ґудзиків; навішування етикеток; пакування в поліетиленові мішки; навішування на вішаки; кількість сировини на одиницю продукції (аркуш справи 109, том 1), та підтверджується відомостями щодо виконання зовнішньоекономічних контрактів на переробку іноземних товарів від 02.01.2014 року №1/U/2014 та від 07.11.2016 року №1/U/2016 (аркуші справи 110-127, том 1). Суд звертає увагу на те, що ні умовами зовнішньоекономічних контрактів, ні технологічною схемою не передбачено здійснення обробки предметів одягу шляхом їх прання та/або фарбування, як це передбачено договором підряду від 10.08.2011 року №48/08.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів приходить до висновку, що умови зовнішньоекономічних контрактів від 02.01.2014 року №1/U/2014 та від 07.11.2016 року №1/U/2016 виконані ТзОВ «КОММ» самостійно, без залучення іншого стороннього суб`єкта господарювання, а тому позивачем не порушено вимог порядку митного режиму переробки на митній території України та цільового використання вищенаведених товарів, а апелянтом не надано доказів того, що у відповідності до частини 9 статті 149 МК України дозвіл на переробку товарів на митній території України, наданий позивачу, був змінений або відкликаний органом доходів і зборів.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів вважає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень не обґрунтував обставин на порушення позивачем положень МК України та не надав належних і допустимих доказів вчинення відповідного порушення.

Колегія суддів дійшла висновку, що скаржником не доведено порушення позивачем митного та податкового законодавства, тому прийняті податкові повідомлення-рішень від 23 липня 2018 року № , № , № є протиправними та підлягають скасуванню, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права, що впливають на правильне вирішення справи судом, доводи викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, рішення суду першої інстанцій є законним та обґрунтованим.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції на підставі статті 139 КАС України у апеляційного суду немає.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Волинській області залишити без задоволення.

Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2019 року у справі №140/2386/18 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

О.М. Довгополов

Повний текст постанови складено 31.05.2019