Справа № 204/9226/18(2а/204/72/19)
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2019 року м. Дніпросправа № 204/9226/18(2а/204/72/19)
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Панченко О.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України
на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2019р. у справі №204/9226/18 (2а/204/72/19)
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Цибульник Руслани Валеріївни скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення

ВСТАНОВИВ:

12.12.2018р. ОСОБА_1 звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Інспектора 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Цибульник Р.В. про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. /а.с. 1-8/.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09.01.2019р. за вищезазначеним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №204/9226/18 та справу призначено до судового розгляду / а.с. 27/.

Позивач, посилаючись у адміністративному позові на те, що 01.12.2018р. він керуючи автомобілем «Honda Accord», держномер НОМЕР_1 , рухався по вул. Курчатова у м. Дніпрі, де приблизно о 13:00 годин був зупинений біля будинку №8 інспектором 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Цибульник Р.В., який після зупинки повідомив його, що він не здійснив зупинку та не надав дорогу пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей до трамвая, що стоїть на зупинці, там де посадка та висадка проводиться з проїзної частини, що є порушенням п. 18.8 Правил дорожнього руху (далі - ПДР), і за це порушення передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, він повідомив працівника поліції, що він не порушував жодних правил дорожнього руху, але відповідачем незважаючи на надані ним пояснення та заперечення було, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, на місці зупинки прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №766411 від 01.12.2018р., яким застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, але він не погоджується з таким рішенням відповідача, оскільки він не вчиняв такого правопорушення та відповідачем це рішення прийнято з порушенням встановлених чинним законодавством правил розгляду справ про притягнення до адміністративної відповідальності, відповідачем не було опитано свідків, позбавлено його права на захист, а також у відповідача відсутні будь-які належні докази на підтвердження вчинення ним такого правопорушення, що свідчить про необґрунтованість та безпідставність прийнятого відповідачем рішення, тому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №766411 від 01.12.2018р. про застосування до нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн., за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити провадження справі про адміністративне правопорушення.

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2019р. у справі №204/9226/18 (2а/204/72/19) позовні вимоги задоволено, постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №766411 від 01.12.2018р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн. скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч 2 ст. 122 КУпАП закрито. (суддя Дубіжанська Т.О.) /а.с. 56-62/.

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, який не брав участі у розгляді цієї адміністративної справи судом першої інстанції, але вважає, що рішення у цій справі стосується його прав та інтересів, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу /а.с.65-70/, у якій, посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до постановлення ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції від 04.03.2019р. та постановити у справі нове рішення, яким відмовити позивачу у задоволенні позову у повному обсязі.

17.05.2019р. адміністративна справа №204/9226/18 (2а/204/72/19), разом з вищезазначеною апеляційною скаргою, надійшли до Третього апеляційного адміністративного суду та були передані судді-доповідачу / а.с 77,78/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 20.05.2019р. у справі №204/9226/18 (2а/204/72/19) Департаменту патрульної поліції Національної поліції України поновлено строк апеляційного оскарження рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2019р. у справі №204/9226/18 (2а/204/72/19) і відкрито апеляційне провадження за його апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції від 04.03.2019р. у цій справі /а.с. 79/, та справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження на 29.05.2019р. / а.с. 80/, про що судом апеляційної інстанції у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб було повідомлено осіб, які беруть участь у розгляді справи / а.с. 81-83/.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної справи судом встановлено, що 01.12.2018р. ОСОБА_1 , позивач у справі, керуючи автомобілем «Honda Accord», держномер НОМЕР_1 , рухався по вул. Курчатова у м. Дніпрі, де приблизно о 13:00 годин був зупинений біля будинку №8 інспектором 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Цибульник Р.В., який після зупинки повідомив позивача про те, що він не здійснив зупинку та не надав дорогу пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей до трамвая, що стоїть на зупинці, там де посадка та висадка проводиться з проїзної частини, що є порушенням п. 18.8 ПДР, і за це порушення передбачена адміністративна відповідальність відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, та працівником поліції , відповідачем у справі, було прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №766411 від 01.12.2018р., яким застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яка і є предметом оскарження у даній адміністративній справі / а.с. 30/.

Позивач під час розгляду даної справи судом першої інстанції, у адміністративному позові, зазначав, що відразу після його зупинки відповідачем він повідомив працівника поліції про факт відсутності з його боку порушення правил дорожнього руху.

Спірні відносини, які виникли між сторонами у даній справі, врегульовано положеннями Законів України «Про національну поліцію», «Про дорожній рух», Правилами дорожнього руху України (далі - Правила), а також нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Статтями 8, 18, 23 Закону України «Про національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, також у випадках визначених законом поліція здійснює провадження у справах про адміністративне правопорушення і приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання ( п. 8 ч. 1 ст. 23 цього Закону) при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Частиною 1 ст. 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

Відповідно до ч. 1 ст. 32 цього ж Закону поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках:

1) якщо особа володіє зовнішніми ознаками, схожими на зовнішні ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи;

2) якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення;

3) якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом або в місці здійснення спеціального поліцейського контролю;

4) якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений, або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином неможливо;

5) якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події;

6) якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення.

Сукупний аналіз положень ст. ст. 251,283-284 КУпАП дає можливість зробити висновок про те, що ці норми чинного законодавства встановлюють певний перелік відомостей та даних, які підлягають обов`язковому зазначенню у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зміст постанови повинен відповідати вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, і до таких відомостей серед іншого віднесено зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, отже достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких може бути фото чи відеозапис.

Враховуючи те, що предметом оскарження у даній справі є постанова про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №766411 від 01.12.2018р., яка складена інспектором 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Цибульник Р.В., який фактично у спірних відносинах виступає у якості суб`єкта владних повноважень, то, з урахуванням положень ч. 2 ст. 77 КАС України, обов`язок щодо доказування правомірності прийнятого рішення та дотримання встановленої чинним законодавством процедури (порядку) розгляду справи певної категорії, нормами чинного процесуального законодавства покладено саме на суб`єкта владних повноважень , тобто на відповідача у даній справі.

Але відповідачем під час розгляду даної справи, як судом першої інстанції так і апеляційним судом, в порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не було надано суду жодних належних письмових (аудіо, відео) доказів щодо правомірності прийняття ним оскаржуваного позивачем рішення.

Щодо наданого відповідачем під час розгляду справи судом першої інстанції диску з відеозаписом фіксації порушення вчиненого позивачем з боді - камери патрульного поліцейського / а.с. 53,54/, то колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що цей запис не може бути визнано належним доказом з огляду на те, що в порушення вимог ст. 283 КУпАП у постанові про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, ЕАВ №766411 від 01.12.2018р. /а.с. 30/, яка є предметом оскарження у цій справі, не зазначено технічний засіб, яким здійснено відеозапис ( у разі , якщо такий запис здійснювався), що виключає можливість використання цього відеозапису у якості належного доказу вчинення позивачем у справі 01.12.2018р. правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП і правомірності прийняття працівником поліції оскаржуваної постанови.

При цьому необхідно зазначити, що такий висновок узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом у постанові від 24.01.2019р. у справі №428/2769/17.

Крім цього колегія суддів вважає за необхідне також звернути увагу відповідача та заявника апеляційної скарги на те, що наданий ним під час розгляду справи диск з відеозаписом фіксації порушення вчиненого позивачем 01.12.2018р. з боді - камери патрульного поліцейського / а.с. 53,54/ не містить відеофіксації вчинення 01.12.2018р. ОСОБА_1 під час керування автомобілем «Honda Accord», держномер НОМЕР_1 , який рухався по вул. Курчатова у м. Дніпрі, приблизно о 13:00 годин проїзду без зупинки та не надання дороги пішоходам, які йдуть з боку відчинених дверей до трамвая, що стоїть на зупинці, там де посадка та висадка проводиться з проїзної частини, що порушенням п. 18.8 ПДР, а містить лише відеофіксацію розгляду інспектором 3 батальйону 2 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області рядового поліції Цибульник Р.В. справи відносно позивача за результатами розгляду якої прийнято постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАВ №766411 від 01.12.2018р., яка є предметом оскарження у цій справі.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду цієї справи було з`ясовано усі обставини справи, які мають значення для її вирішення, та було зроблено обґрунтований висновок про те, що заявлені позивачем у справі позовні вимоги підлягають задоволенню та у зв`язку з недоведеністю факту правомірності прийняття посадовою особою відповідача постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАВ №766411 від 01.12.2018р., скасовано це рішення суб`єкта владних повноважень та закрито провадження у справі.

Приймаючи до уваги вищевикладене, та враховуючи норми чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи об`єктивно, повно та всебічно з`ясовано усі обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної справи, та застосовано до правовідносин, які виникли між сторонами у даній справі норми матеріального права, які регулюють саме ці правовідносини, та ухвалено законне рішення про задоволення заявлених позивачем позовних вимог і оскільки апеляційним судом під час розгляду даної справи не було встановлено порушень чи неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які б потягли за собою скасування чи зміну оскаржуваної судової постанови, тому колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції від 04.03.2019р. у даній адміністративній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а також помилкового тлумачення заявником апеляційної скарги норм матеріального та процесуального права, і не можуть бути підставою для скасування рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 311,315,316,321,322 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України - залишити без задоволення.

Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 04.03.2019р. у справі №204/9226/18 (2а/204/72/19) - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки встановлені ст. 329, 331 КАС України.

Постанова виготовлена та підписана 29.05.2019р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя О.М. Панченко

суддя В.Є. Чередниченко