Справа № 725/861/19
Суддя: Матохнюк Д.Б.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 725/861/19

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Вольська-Тонієвич О.В.

Суддя-доповідач - Матохнюк Д.Б.

31 травня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Матохнюка Д.Б.

суддів: Шидловського В.Б. Боровицького О. А. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України на рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 квітня 2019 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до виконуючого обов`язки заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби - начальника управління управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Сафонова Євгена Геннадійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

у лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до виконуючого обов`язки заступника начальника Чернівецької митниці Державної фіскальної служби - начальника управління управління протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії Сафонова Євгена Геннадійовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про порушення митних правил №2406/40800/19 від 18 січня 2019 року, якою визнано позивача винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

22 квітня 2019 року Першотравневий районний суд м. Чернівці прийняв рішення про задоволення адміністративного позову частково.

Не погоджуючись з судовим рішенням Чернівецька митниця Державної фіскальної служби України подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялись про дату, час і місце судового засідання.

Відповідно до ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши, суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11 серпня 2018 року головним державним інспектором ВОР УПМП та МВ Чернівецької митниці ДФС відносно позивача складено протокол про порушення митних правил №2406/40800/18.

Із змісту протоколу встановлено, що 11 серпня 2018 року на територію п/п «Порубне» в зону митного контролю в пішому порядку зайшов громадянин ОСОБА_1 , який прямував з Румунії до України у приватних справах та надав контрольний талон для проходження митного контролю по «зеленому коридору» і закордонний паспорт громадянина України, НОМЕР_1 , виданий 20.02.2017 року на ім`я « ОСОБА_1 ».

Під час проведення митних формальностей працівникам митниці ОСОБА_1 пред`явив закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_2 , виданий 30.09.2015 року поліцією м. Сучава на ім`я « ОСОБА_1 ».

Так, відповідно до інформації, яка міститься в програмно інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЕАІС було встановлено, що 15.07.2018 року ОСОБА_1 ввіз на митну територію України автомобіль марки «MAZDA PREMAACY», країна реєстрації Польща, д.н.з. НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , в режимі тимчасового ввезення в термін до одного року, використовуючи при цьому закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_2 , виданого 30.09.2015р. поліцією м.Сучава на ім`я « ОСОБА_1 ».

Згідно поданого до митного контролю закордонного паспорта громадянина України, FF707379, виданий 20.02.2017 року на ім`я « ОСОБА_1 » та закордонний паспорт громадянина Румунії № НОМЕР_2 , виданий 30.09.2015 року поліцією м. Сучава на ім`я « ОСОБА_1 », ОСОБА_1 та ОСОБА_1 є однією і тією ж особою.

Таким чином, під час ввезення транспортного засобу марки «MAZDA PREMAACY», країна реєстрації Польща, д.н.з. НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , через митний кордон України позивач надав документ, який є підставою для несплати митних платежів при ввезені транспортного засобу особистого користування, маючи статус «резидента», що є порушенням митних правил, передбачених ст. 485 Митного кодексу України.

Позивачу повідомлено про те, що розгляд справи відносно нього відбудеться 28 вересня 2018 року о 15 год. 30 хв. за адресою: м. Чернівці, вул.. Руська, 248М, адмінбудинок Чернівецької митниці ДФС.

При цьому, із матеріалів справи встановлено, що розгляд справи відносно позивача про порушення митних правил неодноразово відкладався за клопотаннями адвоката.

Так, 18 січня 2019 року відповідачем розглянуто матеріали та винесено постанову №2406/40800/18, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, а саме 577277,85 грн.

Не погоджуючись з такою постановою позивач оскаржив її до суду.

Задовльняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції, виходив з того, що відповідач при прийнятті оскарженої постанови діяв не на підставі, не в межах та не у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, ст. 485 Митного кодексу України (МК України) визначено, що особа притягається до відповідальності у разі заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Такі дії тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, з об`єктивної сторони правопорушення передбачене ст. 485 МК України в частині вчинення дій щодо ухилення від сплати митних платежів, характеризується сукупністю трьох ознак, зокрема: діяння, спрямоване ухилення від сплати митних платежів, суспільно небезпечні наслідки у вигляді ненадходження до бюджету відповідних платежів, та причинний зв`язок між діянням та наслідками.

Згідно з п. 1 ст. 377 МК України товари за товарними позиціями 8701 - 8707, 8711, 8716 згідно з УКТ ЗЕД, які підлягають державній реєстрації, при ввезенні громадянами на митну територію України або надходженні на митну територію України на адресу громадян у несупроводжуваному багажі або вантажних відправленнях для вільного обігу, незалежно від їх вартості, підлягають письмовому декларуванню та митному оформленню в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, з оподаткуванням ввізним митом за повними ставками Митного тарифу України, акцизним податком і податком на додану вартість за ставками, встановленими Податковим кодексом України.

Згідно з ч. 3 ст. 380 МК України транспортні засоби особистого користування, що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу. Пальне, що міститься у звичайних (встановлених заводом-виробником) баках зазначених транспортних засобів, не підлягає письмовому декларуванню та не є об`єктом оподаткування митними платежами.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 292 МК України митні платежі не сплачуються у разі якщо, при ввезенні товарів на митну територію України або вивезенні товарів з митної території України товари були поміщені у митний режим, який відповідно до положень Митного кодексу України не передбачає сплату митних платежів, на період дії цього режиму та при виконанні умов, що випливають з такого режиму.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 ввіз автомобіль марки «MAZDA PREMAACY», країна реєстрації Польща, д.н.з. НОМЕР_3 , кузов НОМЕР_4 , 15 липня 2018 року в режимі "тимчасове ввезення транспортного засобу строком на 1 рік" відповідно до ст. 380 МК України в порядку, передбаченому для громадян-нерезидентів, пред`явивши митному органу паспорт громадянина Румунії.

Відповідно до п. 50 ч. 1 ст. 4 МК України резиденти - це фізичні особи: громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які мають постійне місце проживання в Україні, у тому числі ті, які тимчасово перебувають за кордоном.

Пунктом 1 ст. 2 Закону України "Про громадянство України" від 18.01.2001 № 2235-III визначено, що якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правових відносинах з Україною він визнається лише громадянином України.

Положеннями Закону України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України" від 21.01.1994 № 3857-XII, п. 17 Порядку централізованого оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, знищення паспорта громадянина України для виїзду за кордон, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2013 №185, а також п. 5.3 Порядку розгляду в дипломатичних представництвах або консульських установах України за кордоном клопотань громадян України, які виїхали за її межі тимчасово, про залишення на постійне проживання за кордон, затвердженого наказом Міністерства закордонних справ України від 22.11.1999 №201 встановлено, що документом, що підтверджує постійне проживання громадянина України за кордоном, є паспорт громадянина України для виїзду за кордон зі штампом "Постійне проживання" або таким написом (з відміткою про дату внесення та із зазначенням посади і прізвища особи, яка його внесла), який скріплюється підписом посадової особи та печаткою відповідного територіального підрозділу Міністерства закордонних справ України або дипломатичного представництва чи консульської установи України за кордон.

Основоположним критерієм визначення особи резидентом чи нерезидентом у розумінні Митного кодексу України є її постійне місце проживання, а не її громадянство, оскільки нерезидентом може бути, зокрема, як громадянин України, так і громадянин іншої держави.

Для того щоб особа вважалася нерезидентом вона повинна відповідати певним критеріям характерним для нерезидентів України, а саме мати статус (бути) іноземця чи особи без громадянства або бути громадянином України, який має постійне місце проживання за межами України, у тому числі таким, який тимчасово перебуває на території України.

Згідно з матеріалів справи, позивачем не надано суду жодних належних доказів, які підтверджують факт постійного проживання позивача за кордоном.

При цьому, в матеріалах справи міститься лист управління Державної міграційної служби України у Чернівецькій області від 21.09.2018 року про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 значиться зареєстрованим за місцем проживання АДРЕСА_1 , за паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 від 20.02.2017 року. Із заявою про виїзд на постійне місце проживання з України не звертався.

Таким чином, враховуючи те, що у позивача станом на 15.07.2018 року був наявний як паспорт громадянина України так і паспорт громадянина Румунії, та він мав постійне місце проживання на території України, а тому у правових відносинах з Україною визнається лише громадянином України та має статус громадянина - резидента.

Отже, відсутність у позивача документів, які підтверджують його постійне місце проживання на території Румунії, позивач являється резидентом і зобов`язаний дотримуватися митних правил встановлених для громадян (резидентів) України та у даному випадку при тимчасовому ввезенні на територію України транспортного засобу повинен сплатити усі необхідні митні платежі.

За таких обставин, при наявності паспортів двох держав - України та Румунії, громадянин України (резидент) ОСОБА_1 свідомо подав саме паспорт громадянина Румунії як підставу для тимчасового ввезення автомобіля без сплати митних платежів. Саме на ухилення від сплати обов`язкових платежів були спрямовані дії позивача, що підтверджує наявність в його діях умислу на вчинення правопорушення, склад якого передбачений ст. 485 МК України.

Аналогічний висновок міститься в постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2018 року у справі №751/809/16-а.

При цьому, особливістю даного виду правопорушення є також те, що розмір штрафу визначається як 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Тобто, розмір стягнення, що повинен бути накладений на порушника за вчинення порушення митних правил, передбаченого ст.485 МК України, залежить від розміру несплаченої суми митних платежів, а тому необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності та накладення, визначеного Законом стягнення, є доведення факту несплати особою суми митних платежів у певному розмірі.

Крім того, п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України визначено, що для нарахування митних платежів використовуються відомості, зокрема, про митну вартість товарів.

Згідно з ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Інформація, щодо митної вартості транспортного засобу може бути визначена лише з технічних паспортів транспортних засобів, документів, що містять відомості про вартість, а також шляхом проведення огляду транспортного засобу із визначенням технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів.

Згідно з ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які імпортуються в Україну, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу.

При цьому, кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 МК України.

Як було встановлено судом першої інстанції, матеріали справи про порушення митних правил №2406/40800/18 не містять відомостей про митну вартість товару (транспортного засобу), який ввозився ОСОБА_1 .

Натомість, при визначенні розміру несплачених митних платежів та адміністративного стягнення уповноважений орган керувався службовою запискою №1121/24-70-19-30 від 18.09.2018 року, відповідно до якої орієнтовна сума митних платежів складає - 192425,95 грн.

У вказаній службовій записці зазначено про те, що вона має інформативний характер і визначена в ній сума не точна, а орієнтовна при цьому у даній службовій записці зазначено, що відомості, щодо митної вартості транспортного засобу є інформативними і не можуть бути повністю достовірними, оскільки митна вартість транспортних засобів залежить від технічних характеристик, комплектації транспортного засобу, ознак, що характеризують ступінь зносу, пошкоджень, дефектів. Крім того запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів товарознавців, а отже на її підставі не може бути визначено митну вартість транспортного засобу, що має суттєве значення для правильного вирішення справи, оскільки санкція статті 485 МК України передбачає стягнення у розмірі 300% саме несплаченої суми митних платежів.

Оскільки, службова записка митного органу не містить точного розрахунку митних платежів по вказаному транспортному засобу, а відтак вона не є належним доказом у справі про порушення митних правил.

Крім того, Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженою наказом Міністерства юстиції від 24.11.2003 №142/5/2092, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24.07.2003 за №1074/8395 (Методика) у пункті 7.35 вказано, що у разі відсутності цінових даних колісних транспортних засобів (КТЗ) у довідковій літературі, зокрема зазначеній у додатку 8, а також у разі наявності обставин, зумовлених змінами економічного стану країни, що супроводжуються різкими коливаннями цін на КТЗ, та в інших випадках, коли застосування довідкових даних є неможливим, допускається використання даних обмеженого ринку КТЗ. У такому випадку інформація про ціни на нові КТЗ чи КТЗ, які були в користуванні, може бути отримана з каталогів, комп`ютерних програм та прайс-листів дилерів виробників і торговельних фірм, а також із спеціалізованих для продажу КТЗ періодичних видань.

Пунктом 7.53.5 Методики, дозволяється використання ресурсів мережі Інтернет, однак довідкові дані, які використовуються під час оцінки отримані з ресурсів мережі Інтернет, повинні бути роздруковані із зазначенням дати отримання інформації і абсолютної URL-адреси і включені у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта (експертного дослідження).

Проте, відповідачем не дотримано вимог Методики, посилання на те, що для визначення вартості транспортного засобу використовувались Інтернет ресурси не підтверджується матеріалами справи, не надано підтвердження включення довідкових даних отриманих з ресурсів мережі Інтернет у звіт (акт) про оцінку або у висновок експерта, як і не надано звіту (акту) про оцінку або висновок експерта про визначення митної вартості транспортного засобу.

Як вже зазначалось вище, у службовій записці запропоновано для більш точної інформації, щодо визначення митної вартості автомобіля звернутися до експертів автотоварознавців щодо отримання інформації про комплектацію, ступінь зносу, пошкоджень, дефектів, які впливають на визначення митної вартості товарів та на повноту нарахування митних пошкоджень. Проте, матеріали справи не містять відомостей щодо звернення митних органів до експертів автотоварознавців.

Таким чином, розмір митної вартості автомобіля, розмір митних платежів і розмір штрафу є припущенням митного органу.

Крім того, із матеріалів справи встановлено, що адвокатом позивача 17.01.2019 року до Чернівецької митниці ДФС України подано клопотання про призначення у справі про порушення митних правил №2406/40800/18 автотоварознавче експертне дослідження, проте вказане клопотання відповідачем вирішене не було.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави дійти висновку про передчасність винесення відповідачем оскаржуваної в межах даної справи постанови, оскільки митним органом не було вжито всіх необхідних заходів, дотримання яких гарантувало б правомірність останньої.

Відповідно до п.2 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність скасування постанови про порушення позивачем митних правил та направлення справи на новий розгляд до компетентного органу, а саме - Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими у справі обставинами.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду -без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано норми матеріального і процесуального права, а тому відсутні підстави для задоволення вимог апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Чернівецької митниці Державної фіскальної служби України залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду міста Чернівці від 22 квітня 2019 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий Матохнюк Д.Б.

Судді Шидловський В.Б. Боровицький О. А.