Справа № 160/3114/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2019 року Справа № 160/3114/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа - Західно-Донбаська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки), -
08.04.2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області (далі - відповідач), третя особа - Західно-Донбаська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, в якій просить визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 13.03.2019 року №Ф-7042-54/410, в якій ГУ ДФС у Дніпропетровській області вимагає від ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , сплатити недоїмку у розмірі 6611,88 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі й справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.
10.05.2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій він не погодився із доводами відповідача, викладеними у відзиві, зазначивши, що відповідно до наказу №1 від 01.02.2011 року ОСОБА_1 був прийнятий на роботу на посаду директора до ТОВ «Юридична фірма «Факт» та був звільнений 26.12.2017 року, що підтверджується Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, які були отримані 08.05.2019 року та копією трудової книжки ОСОБА_1 . Отже, протягом 2017 року ОСОБА_1 був працевлаштований у ТОВ «Юридична фірма «Факт» та отримував заробітну плату, а відповідно роботодавець позивача протягом 2017 року сплатив єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за працівника ОСОБА_1 , що підтверджується Довідкою форми ОК-7 від 10.05.2019 року.
Також 10.05.2019 р. позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи квитанції до прибуткового касового ордера №2329/1 від 10.05.2019 року на суму 3000 грн. й просив стягнути на його користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000грн., а всього у розмірі 8000 грн.
14.05.2019 року відповідачем було подано додаткові письмові пояснення, у яких зазначено, що не зважаючи на наявність трудових відносин з роботодавцем, платник єдиного внеску визначений п.5 ч.1 ст.4 Закону № 2464-VI, перебуваючи на обліку у контролюючому органі, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок відповідно до визначеної бази нарахування єдиного внеску. При цьому базу нарахування єдиного внеску зобов`язані визначати платники, як ті, які отримують, так і ті, які не отримують дохід від провадження незалежної діяльності. Отже, ОСОБА_1 з 01.02.2011 року був прийнятий на посаду директора до ТОВ «Юридична фірма «Факт» та був звільнений лише 26.12.2017 року. Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2641 Круглим В . В. було отримано 17.09.2012 року. Тільки 28.08.2014 року адвокат ОСОБА_1 був взятий на облік у Західно-Донбаській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області (що підтверджується самим позивачем у позові. Отже, самим позивачем, який ще на той час був працівником юридичної фірми, було прийнято рішення встати на облік до податкового органу як особи, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат). Контролюючий орган не отримував будь-якої інформації щодо зупинення адвокатської діяльності ОСОБА_1 або заяви щодо зняття з обліку.
21.05.2019 року судом було ухвалено продовжувати розгляд справи в порядку письмового провадження.
У відповідності до вимог ст. 205 КАС України суд розглядає справу у порядку письмового провадження.
Дослідивши докази, що містяться у матеріалах справи, з`ясувавши фактичні обставини, на які посилаються учасники справи, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд встановив наступне.
Відповідно до записів у трудовій книжці на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_4, ОСОБА_1 згідно з наказом №1 від 01.02.2011р., 01.02.2011 року був прийнятий на посаду директора до ТОВ «Юридична фірма «Факт», а згідно з наказом №2 від 26.12.2017р. був звільнений з цієї посади 26.12.2017 року.
Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2641 ОСОБА_1 було отримано 17.09.2012 року.
З 27.02.2019 року адвокат ОСОБА_1 здійснює адвокатську діяльність у організаційно-правовій формі адвокатського об`єднання і є керівником адвокатського об`єднання «Круглий та партнери», згідно з даними виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, виданої 28.02.2019 року.
Згідно з наказом №2 про прийняття на роботу від 07.03.2019 року ОСОБА_1 прийнято на посаду голови Адвокатського об`єднання «Круглий та партнери» з 07.03.2019 року.
Станом на 28.02.2019 року за даними інтегрованої картки платника (далі - ІКП) по коду бюджетної класифікації 71040000 по ОСОБА_1 були автоматично розраховані нарахування єдиного внеску, а саме: за 2017 рік у сумі 8448 грн. граничний строк сплати до 02.05.2018 року; 1 квартал 2018 у сумі 2457,18грн., граничний строк сплати до 19.04.2018 року; 2 квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.07.2018 року; 3 квартал 2018 року в сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 19.10.2018 року; 4 квартал 2018 у сумі 2457,18 грн., граничний строк сплати до 21.01.2019 року. Загальна сума нарахувань з єдиного внеску за 2017 рік та 1-4 квартали 2018 склала 18 276,72 грн. Станом на 31.01.2019 року відповідно до ІКП за ОСОБА_1 обліковувалась недоїмка у розмірі 8448 грн. 22.02.2019 року здійснено зарахування 1836,12 грн. відповідно до платіжного доручення №11. Таким чином, станом на 28.02.2019 року недоїмка склала 6611,88 грн. (8448 грн-1836,12 грн).
13.03.2019 року за №Ф-7042-54/410 ГУ ДФС у Дніпропетровській області було сформовано вимогу про сплату боргу (недоїмки), в якій ОСОБА_1 повідомлено, що станом на 28.02.2019 року заборгованість зі сплати єдиного внеску ОСОБА_1 становить 6611,88 грн. та ГУ ДФС у Дніпропетровській області вимагає сплатити недоїмку у розмірі 6611,88 грн. за реквізитами вказаними у Вимозі.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України).
Відповідно до пп. 14.1.226 п. 14.1 ст. 14 ПК України самозайнята особа - платник податку, який є фізичною особою - підприємцем або провадить незалежну професійну діяльність за умови, що така особа не є працівником в межах такої підприємницької чи незалежної професійної діяльності.
Незалежна професійна діяльність - участь фізичної особи у науковій, літературній, артистичній, художній, освітній або викладацькій діяльності, діяльність лікарів, приватних нотаріусів, приватних виконавців, адвокатів, арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів), аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків, інженерів чи архітекторів, особи, зайнятої релігійною (місіонерською) діяльністю, іншою подібною діяльністю за умови, що така особа не є працівником або фізичною особою - підприємцем та використовує найману працю не більш як чотирьох фізичних осіб.
Відповідно до положень п. 178.1, п. 178.2 ст. 178 ПК України особи, які мають намір здійснювати незалежну професійну діяльність, зобов`язані стати на облік у контролюючих органах за місцем свого постійного проживання як самозайняті особи та отримати довідку про взяття на облік згідно із статтею 65 цього Кодексу. Доходи громадян, отримані протягом календарного року від провадження незалежної професійної діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.
Із положень Податкового кодексу України випливає, що діяльність адвоката підпадає під визначення незалежної професійної діяльності, а доходи, отримані від здійснення такої діяльності підлягають оподаткуванню згідно зі ст. 178 ПК України у випадку.
Адвокатською діяльністю визнається незалежна професійна діяльність адвоката із здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту (ст. 1 Закону України від 05.07.2012 p. № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076)).
Пунктом 3 ст. 4 цього Закону встановлено, що адвокат може здійснювати адвокатську діяльність індивідуально або в організаційно-правових формах адвокатського бюро чи адвокатського об`єднання.
У той же час, п. 63.5 ст. 63 ПК України визначено, що всі фізичні особи - платники податків та зборів реєструються у контролюючих органах шляхом включення відомостей про них до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків у порядку, визначеному цим Кодексом.
Фізичні особи - підприємці та особи, які мають намір провадити незалежну професійну діяльність, підлягають взяттю на облік як самозайняті особи у контролюючих органах згідно з цим Кодексом.
Відповідно до п. 65.2 ст. 65 ПК України облік самозайнятих осіб здійснюється шляхом внесення до Державного реєстру фізичних осіб - платників податків (далі - Державний реєстр) записів про державну реєстрацію або припинення підприємницької діяльності, незалежної професійної діяльності, перереєстрацію, постановку на облік, зняття з обліку, внесення змін стосовно самозайнятої особи, а також вчинення інших дій, які передбачені Порядком обліку платників податків, зборів.
Враховуючи викладене, обов`язок стати на облік в контролюючих органах самозайнятої особи, яка здійснює незалежну професійну діяльність, як платник податків і як платник єдиного внеску виникає у адвоката, якщо до Єдиного реєстру адвокатів України внесено запис про здійснення адвокатської діяльності індивідуально, і така діяльність не є припиненою або зупиненою.
Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Згідно з п. 5 частини першої ст. 4 Закону № 2464 платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, зокрема адвокатську діяльність, та отримують дохід від цієї діяльності.
Особа, яка проводить незалежну професійну діяльність - адвокат ОСОБА_1 - з 28.08.2014 перебуває на обліку в Західно-Донбаській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області та відповідно до пункту 5 частини 1 статті 4 Закону № 2464 є платником єдиного внеску.
Статтею 6 Закону № 2464 визначені права та обов`язки платника єдиного внеску, зокрема, відповідно до пунктів 1 та 4 частини 2 платники єдиного внеску зобов`язані своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок, а також подавати звітність у строки, порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, за погодженням з Пенсійним фондом та фондами загальнообов`язкового державного соціального страхування.
П. 1 ч.1 ст. 7 Закону № 2464-VI встановлено, що єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 1 (крім абзацу сьомого) частини першої статті 4 цього Закону, - на суму нарахованої кожній застрахованій особі заробітної плати за видами виплат, які включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати, у тому числі в натуральній формі, що визначаються відповідно до Закону України «Про оплату праці», та суму винагороди фізичним особам за виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами; для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи, оплати перших п`яти днів тимчасової непрацездатності, що здійснюється за рахунок коштів роботодавця, та допомоги по тимчасовій непрацездатності, допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами; допомоги, надбавки або компенсації відповідно до законодавства.
Законом України від 06.12.2016 № 1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (далі - Закон № 1774) внесено низку змін до Закону № 2464, які набули чинності з 01.01.2017 року, зокрема, щодо нарахування та сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, та особами, які провадять незалежну професійну діяльність.
Так, з 2017 року особи, які проводять незалежну професійну діяльність, навіть у разі неотримання доходу (прибутку) у звітному році або окремому місяці звітного року, зобов`язані визначити базу нарахування єдиного внеску, але не більше максимальної величний бази нарахування єдиного внеску, встановленої Законом № 2464. При цьому, сума єдиною внеску не може бути меншою за розмір мінімальною страхового внеску (пункт 2 частини першої статті 7 Закону № 2464 в редакції Закону №1774).
Мінімальний страховий внесок - сума єдиного внеску, що визначається розрахунково як добуток мінімального розміру заробітної плати на розмір внеску, встановлений законом на місяць, за яких нараховується заробітна плата (дохід).
Згідно з нормами частини п`ятої статті 8 Закону № 2464 єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22 відсотки до визначеної бази нарахування єдиного внеску.
Отже, сума мінімального страхового внеску за місяць у 2017 році складала 704 грн., так як відповідно до Закону України від 21.12.2016 року № 1801-VІІІ «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір мінімальної заробітної плати складав 3200 грн. (3200 х 22 відсотки).
Сума мінімального страхового внеску за місяць у 2018 році складав 819 грн., так як відповідно до Закону України від 07.12.2018 року № 2246-VIІI «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір мінімальної заробітної плати складав 3723 грн. (3723 х 22 відсотки).
Також, з січня 2018 року набули чинності зміни до Закону № 2464, внесені Законом України від 03.10.2018 року №2148-VІІI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» (далі - Закон № 2148), зокрема, в частині термінів сплати єдиного внеску фізичними особами-підприємцями, у тому числі тими, які обрали спрощену систему оподаткування, особами, які провадять незалежну професійну діяльність та членами фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхування на інших підставах.
Так, відповідно до абзацу 3 частини 8 статті 9 Закону № 2464 з січня 2018 року зазначена категорія платників зобов`язана сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.
Слід зазначити, що до внесених Законом № 2148-VIII від 03.10.2017р. змін, дана категорія платників єдиного внеску зобов`язана була сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний рік, до і травня наступного року.
Починаючи з 01.01.2018 року, у зв`язку з внесеними змінами до Закону № 2464 та з метою здійснення контролю за своєчасністю сплати єдиного внеску по даній категорії платників, фіскальним органом розроблено алгоритм автоматичного розрахунку нарахувань сум єдиного внеску.
Що стосується посилання позивача на те, що протягом 2017 року він реалізовував своє право на заняття адвокатською діяльністю не як самозайнята особа, а як найманий працівник ТОВ «Юридична фірма «Факт», і протягом 2017 року його роботодавець щомісячно сплачував єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за найманого працівника ОСОБА_1 у розмірі 22% від суми нарахованої йому заробітної плати, то необхідно зазначити таке.
Так, п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI передбачено, що платниками єдиного внеску є роботодавці, зокрема підприємства, установи, організації, інші юридичні особи, які використовують найману працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством , чи за цивільно-правовими договорами.
Згідно з п.5 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є особи, які провадять незалежну професійну діяльність, а саме наукову, літературну, артистичну, художню, освітню або викладацьку, а також медичну, юридичну практику, в тому числі адвокатську, нотаріальну діяльність, або особи, які провадять релігійну (місіонерську) діяльність, іншу подібну діяльність та отримують дохід від цієї діяльності.
Відповідно до Закону № 2464 роботодавці та особи, які провадять незалежну професійну діяльність, розглядаються як окремі платники ЄСВ.
Отже, особи, які провадять незалежну професійну діяльність та одночасно є найманими працівниками, не звільняються від сплати ЄСВ за себе, якщо вони зареєстровані як особи, які здійснюють незалежну професійну діяльність.
ОСОБА_1 з 01.02.2011 року був прийнятий на посаду директора до ТОВ «Юридична фірма «Факт» та був звільнений лише 26.12.2017 року. Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю №2641 ОСОБА_1 отримано 17.09.2012 року. Тільки 28.08.2014 року адвокат ОСОБА_1 взятий на облік у Західно-Донбаській ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області. Отже, самим позивачем, який ще на той час був працівником юридичної фірми, було прийнято рішення стати на облік до податкового органу як особи, що здійснює незалежну професійну діяльність (адвокат).
Позивач не подавав до контролюючого органу будь-якої інформації щодо зупинення адвокатської діяльності ОСОБА_1 або заяви щодо зняття з обліку.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст.7 Закону № 2464-VI єдиний внесок нараховується для платників, зазначених у пунктах 4 (крім фізичних осіб - підприємців, які обрали спрощену систему оподаткування), 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, - на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску на місяць. У разі якщо таким платником не отримано дохід (прибуток) у звітному кварталі або окремому місяці звітного кварталу, такий платник зобов`язаний визначити базу нарахування, але не більше максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску.
Також, у відповідності до ч. 5 ст. 8 Закону № 2464-VI єдиний внесок для платників, зазначених у статті 4 цього Закону, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.
У разі якщо база нарахування єдиного внеску не перевищує розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід, сума єдиного внеску розраховується як добуток розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на місяць, за який отримано дохід (прибуток), та ставки єдиного внеску.
При нарахуванні заробітної плати (доходів) фізичним особам з джерел не за основним місцем роботи ставка єдиного внеску, встановлена цією частиною, застосовується до визначеної бази нарахування незалежно від її розміру.
Враховуючи вказане, суд зазначає, що не зважаючи на наявність трудових відносин з роботодавцем, платник єдиного внеску, що визначений у п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону №2464-VI, перебуваючи на обліку у контролюючому органі, зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок відповідно до визначеної бази нарахування єдиного внеску. При цьому, базу нарахування єдиного внеску зобов`язані визначати платники, як ті, що отримують, так і ті, які не отримують дохід від провадження незалежної діяльності.
Особи, які провадять незалежну професійну діяльність, формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт один раз на рік до 01 травня року, що настає за звітним періодом. Звітним періодом для них є календарний рік (п. 4 розділу ІІІ Порядку №435).
Фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства формують та подають самі за себе до органів доходів і зборів Звіт згідно з додатком 5 до цього Порядку (п. 10 розділу IV Порядку № 435).
Відповідно до п. 19 розділу IV Порядку № 435 особи, які провадять незалежну професійну діяльність, отримують дохід від цієї діяльності та одночасно є фізичними особами-підприємцями, крім осіб, зазначених у пункті 3 розділу ІІІ цього Порядку, формують та подають до органів доходів і зборів окремі Звіти відповідно до виду діяльності та обраної системи оподаткування.
Згідно з п. 16 розділу IV Порядку № 435 фізичні особи - підприємці, які мають ознаку незалежної професійної діяльності, формують та подають до органів доходів і зборів окремі Звіти (додаток 5 таб. 3).
Відповідальним за правильність та достовірність заповнення Звіту є страхувальник (п.16 розділу II Порядку № 435).
Судом встановлено, що станом на 28.02.2019 року недоїмка зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що обліковується за Круглим В.В ., становила 6611,88 грн.
Згідно з ч. 4 ст. 25 Закону № 2464 орган доходів і зборів у порядку, за формою строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.
Як передбачено ч. 3 розділу 6 Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування №449, органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо, зокрема, платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску.
З огляду на те, що у позивача станом на 28.02.2019 року у позивача була наявна недоїмка зі сплати єдиного внеску як фізичної особи-підприємця у сумі 6611,88 грн., відповідачем складено відповідну вимогу й надіслано її на адресу позивача.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Приписами ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
За таких обставин, суд вважає, що вимога Головного управління ДФС у Дніпропетровській області від 13.03.2019 року № Ф-7042-54/410 прийнята відповідачем на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення, для прийняття рішення, відтак, відповідає критеріям, визначеним у ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України.
Враховуючи викладене, позовні вимоги є необґрунтованими, безпідставними, отже, задоволенню не підлягають.
Що стосується стягнення судових витрат зі сплати судового збору у сумі 768грн.40коп. і витрат на правничу допомогу адвоката у сумі 8000 грн., то суд зазначає, що відповідно до вимог ст. 139 КАС України, в разі відмови у задоволенні позову, судові витрати не присуджуються на користь сторони за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст.ст.9, 77, 139, 242-243, 245-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, третя особа - Західно-Донбаська об`єднана державна податкова інспекція Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський