Справа № 580/1444/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про зупинення провадження в адміністративній справі

03 червня 2019 року Справа № 580/1444/19

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі: судді - Трофімової Л.В., за участі секретаря - Безпалого А.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу № 580/1444/19

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) [позивач ОСОБА_1 - особисто]

до Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Черкаської обласної державної адміністрації (вул. Пастерівська, 102, м. Черкаси, 18036, ідентифікаційний код юридичної особи в ) [представник відповідача Олененко О.В. - за ордером]

про визнання незаконними, скасування наказів, стягнення коштів, прийняв ухвалу.

26.04.2019 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Черкаської обласної державної адміністрації, з урахуванням позовної заяви, поданої у порядку усунення недоліків, просить:

- визнати протиправним і скасувати наказ Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Черкаської облдержадміністрації від 24.05.2018 № 22к;

- визнати протиправним наказ Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Черкаської облдержадміністрації від 30.05.2018 № 25к;

- визнати протиправним та скасувати наказ Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Черкаської облдержадміністрації від 04.06.2018 № 26к;

- визнати протиправним і скасувати наказ Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Черкаської облдержадміністрації від 18.06.2018 № 30к;

- стягнути з Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Черкаської облдержадміністрації (18036, вул. Пастерівська. 102, м. Черкаси, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) премію у розмірі 50% від окладу та надбавку за високі досягнення у праці у розмірі 45% від окладу за травень та червень місяці, що не виплачено позивачу у сумі 3274,15 грн;

- стягнути з Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Черкаської облдержадміністрації (18000, вул. Пастерівська, 102, м. Черкаси, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) 70 000 грн моральної шкоди.

Ухвалою від 20.05.2019 відкрито загальне провадження у справі, підготовче судове засідання призначено на 03.06.2019.

03.06.2019 представником відповідача подано заяву про відвід судді на підставі пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із наявністю у відповідача інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості судді.

У обґрунтування заяви зазначено, що представник відповідача вважає помилковим висновок суду про відсутність підстав для повернення позову на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі, оскільки (на думку представника відповідача) позивачем пропущено строк звернення до суду, а попереднє перебування аналогічного позову у інших судах не є поважною підставою для поновлення пропущеного строку звернення до суду.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні підтримав заяву про відвід судді та просив відвести суддю від розгляду справи № 580/1444/19.

Позивач заперечувала проти задоволення заяви, як безпідставної і необґрунтованої.

У статтях 36, 37 Кодексу адміністративного судочинства України визначено підстави та обставини, за наявності яких суддя належить відводу. Ознайомившись із заявою представника відповідача про відвід судді у справі № 580/1444/19, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з огляду на таке.

Виключні підстави для відводу судді визначені статтею 36 Кодексу адміністративного судочинства України: суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і належить відводу, зокрема за наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини 3 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом».

Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН № 2006/23 від 27.07.2006 передбачено: «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Європейський суд з прав людини у п.п. 49, 52 рішення ЄСПЛ у справі Білуха проти України від 09.11.2006, заява № 33949/02, п. 28 рішення ЄСПЛ у справі Газета «Україна-центр» проти України від 15.07.2010, заява № 16695/04, п. 66 рішення у справі Бочан проти України від 03.05.2007, заява № 7577/02, зокрема зазначив, що «безсторонність, у сенсі пункту 1 статті 6, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, що породжують сумніви щодо відсутності безсторонності судів. У цьому зв`язку навіть зовнішні ознаки мають певне значення. Ключовим питанням є питання довіри, яку суди у демократичному суспільстві мають вселяти суспільству і, перш за все, сторонам у процесі». У п. 105 рішення ЄСПЛ у справі Олександр Волков проти України від 09.01.2013, заява № 21722/11, суд дійшов висновку про те, що: «між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності».

У пункті 40 рішення ЄСПЛ від 30.05.2017 у справі Лазаренко та інші проти України, заява № 70329/12 зазначено, що українське законодавство також передбачає інші форми повідомлення, крім надсилання рекомендованою кореспонденцією, наприклад, повідомлення за допомогою телефонного зв`язку. Суд вже встановлював, що коли національне законодавство передбачає можливість вибору засобів повідомлення, на національні суди все ще покладається обов`язок з`ясувати чи були їхні сповіщення про інші документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, внести відповідні відомості до тексту рішення.

У пунктах 96, 97 рішення ЄСПЛ від 08.07.2010 у справі Фельдман проти України, заяви № 76556/01 та № 38779/04 зазначено, що з метою вирішення, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції необхідно звернути увагу, inter alia, на наявність гарантій від зовнішнього тиску та на питання, чи проявляє він ознаки незалежності. Стосовно вимоги «безсторонності» у розумінні цього положення мають бути застосовано два критерії: перший полягає у намаганні визначити особисте переконання певного судді у конкретній справі, а другий - у з`ясуванні того, чи забезпечував суддя достатні гарантії для виключення будь-якого розумного сумніву з цього приводу.

ЄСПЛ у рішенні від 08.11.2005 у справі Стрижак проти України, заяві № 72269/01 йдеться про вжиття заходів повідомлення про час та місце слухання справи: суд вирішує, що заходи повідомлення у цій справі не були достатньою мірою забезпечені.

Підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є можливістю для зловживань з боку недобросовісних учасників як механізм безпідставного затягування строків розгляду справи.

Надаючи оцінку доводам позивача про наявність обставин, визначених пунктом 4 (суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і належить відводу за наявності інших обставин, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді) частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України та наявності опосередкованих «побоювань» позивача стосовно упередженості судді, обґрунтування яких зводиться до незгоди з процесуальними рішеннями судді у справі № 580/1444/19, а саме залишенням позовної заяви без руху та відкриттям провадження. На думку представника відповідача, суд повинен був повернути позовну заяву, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду та не наведено (на думку представника відповідача) поважних причин пропуску строку звернення до суду.

Позивач зазначила, що Соснівським районним судом м. Черкаси справу №711/5164/18 закрито провадженням 18.04.2019 (ЄДРСР 81258925).

Суд зазначає, що представник позивача - адвокат посилається на практику Верховного Суду України у справах № 6-1763цс16, № 6-895цс15, 6-116цс13, ухвалу ВАСУ від 13.10.2011 провадження № К/9991/6004/11 та висновок Київського апеляційного адміністративного суду в ухвалі від 26.03.2013 у справі № 826/1680/13-а, що у позивача були відсутні перешкоди звернутись до адміністративного суду, а тому його звернення до загального суду у порядку цивільного судочинства не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду. Разом з тим, у постанові Шостого апеляційного адміністративного суду щодо оцінки поважності причин пропуску строку шляхом звернення до суду іншої юрисдикції у справі № 2340/4755/18 зазначено, що позивач звернувся за захистом своїх порушених прав до суду в межах визначеного законом строку, проте, про підсудність його справи саме до юрисдикції адміністративних судів останній міг дізнатись лише з ухвали районного суду м. Черкаси. До прийняття районним судом м. Черкаси вказаного рішення позивач не мав жодних поважних причин на звернення до суду адміністративної юрисдикції із відповідним позовом, оскільки згідно з приписами статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України однією з вимог до позовної заяви є надання позивачем власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, а згідно з положеннями статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України у разі не відповідності позовної заяви вимогами статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, остання може бути повернута позивачу (ЄДРСР 81696929).

У заяві відсутні посилання та докази на підтвердження наявності обставин, визначених у статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України, доводи заяви та міркування у ній зазначені зводяться до припущень заявника та не доводять наявності обставин, що викликали би сумнів у неупередженості або об`єктивності судді Трофімової Л.В. під час розгляду даної справи та/або заперечення принципів судочинства.

Пунктом 1.5 Європейської хартії «Про статус суддів» (Лісабон, 10.07.1998) встановлено, що суддя зобов`язаний підтримувати високий рівень компетентності, необхідний для вирішення справ у кожному конкретному випадку, оскільки від рішення судді залежать гарантії та права особи.

Заявлений відвід вирішується у порядку, визначеному статтею 40 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, частиною 4 передбачено, якщо суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Не є підставами для відводу суддів заяви, що містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами, обставини, пов`язані з прийняттям суддями рішень з інших справ, у т.ч. подібних.

Згідно пункту 8 частини 1 статті 236 Кодексу адміністративного судочинства України суд зупиняє провадження у справі у разі надходження заяви про відвід - до вирішення питання про відвід. У цьому випадку вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 цього Кодексу.

Кодексом адміністративного судочинства України (стаття 294) передбачено, що ухвала у частині необґрунтованості заявленого відводу окремо від рішення суду оскарженню не належить. Позасудовий порядок оскарження актів і дій суддів, що стосуються здійснення правосуддя, неможливий (рішення Конституційного Суду України від 23.05.2001 у справі № 6-рп/2001).

Керуючись статтями 18, 31, 36, 39, 40, 59, 236, 241, 242, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника відповідача - адвоката Олененко О.В. про відвід судді Л.В. Трофімової вважати необґрунтованою.

Зупинити провадження у справі №580/1444/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління у справах сім`ї, молоді та спорту Черкаської обласної державної адміністрації про визнання незаконними, скасування наказів, стягнення коштів до вирішення питання про відвід судді.

Відповідно до статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України передати заяву про відвід для вирішення іншим складом суду у порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і окремо не оскаржується.

Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Л.В. Трофімова