Справа № 607/9707/19
Суддя: Вийванко О. М.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2019 Справа №607/9707/19

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого - судді Вийванко О.М.

при секретарі с/з Стрілковій М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) та закриття провадження у справі,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської радипро скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), серії ТЕ № 000515 від 28 березня 2019 року та закриття провадження у справі.

Посилаючись на те, що його автомобіль здійснив зупинку по вул. Качали в м. Тернополі, а не на перехресті вул. Камінна - бульв. Шевченка в м. Тернополі, як це зазначив у постанові інспектор. Якщо увійти на веб-сайт Тернопільської міської ради та детально ознайомитись із географічними координатами щодо розташування його автомобіля, то вбачаються суттєві неточності щодо зазначених інспектором географічних координат (геолокації) та його зробленими на мобільний телефон географічними координатами (геолокації). Зокрема, інспектор зазначив, що автомобіль позивача географічно розташований за координатами 49.555745, 25.595340, а за даними позивача - 49.5557561, 25.5953755. Із зазначеною постановою позивач не згідний оскільки вона винесена без врахування його зауважень, пояснень а тому вважає, що дана постанова підлягає скасуванню.

У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, однак подали заяву про розгляд справи без участі позивача, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі.

У судове засідання представник відповідача не з`явилася з невідомої суду на те причини, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, однак на адресу суду надійшов відзив на позов в якому позовні вимоги відповідач заперечує, мотивуючи тим, що позивача правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності та просить в задоволені позовних вимог відмовити.

У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що згідно ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться обов`язок знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху. Як вбачається з оскаржуваної постанови 28.03.2019 року о 11 год. 36 хв. водій транспортного засобу марки Citroen Berlingo з д.н.з. НОМЕР_1 здійснив зупинку на перехресті вул. Камінна - бульв. Шевченка, порушено п. 15.9(ґ) Правил дорожнього руху. По даному факту - головним спеціалістом - інспектором з паркування управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності серії ТЕ № 000515 за ч. 1 ст. 122 КУпАП та в порядку ст. ст. 14-2, 279-1 КУпАП була надіслана відповідальній особі - ОСОБА_1 Інспектором з паркування, з метою належного фіксування факту порушення правил зупинки, стоянки або паркування водієм транспортного засобу марки Citroen Berlingo з д.н.з. НОМЕР_1 здійснено фото фіксацію в кількості три фото з різних протилежних ракурсів, з відображенням дати та часу (моменту), місця розташування даного транспортного засобу до нерухомих об`єктів, що повністю відповідає вимогам примітки с. 14-2 КУпАП. В порядку ч. 3 ст. 279-1 КУпАП інспектор з паркування розмістив на лобовому склі повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності, що підтверджується фотоматеріалами. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності надіслана рекомендованим поштовим відправленням з повідомленням протягом трьох днів з дня її винесення згідно вимог ч. 7 ст. 279-1 КУпАП, що підтверджується відповідним засобом в постанові. Згідно п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України на водія покладений обов`язок бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, а також не відволікатися від керування цим засобом у дорозі. Відповідач не погоджується з позицією позивача щодо винесення оскаржуваної постанови, а тому просить відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, взявши до уваги відзив на позовну заяву відповідача суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 000515, громадянин ОСОБА_1 28 березня 2019 року о 11 год. 36 хв. керуючи автомобілем марки «Citroen Berlingo», державний номерний знак НОМЕР_1 , на перехресті вулиці Камінна - бульв. Шевченка здійснив зупинку на перехресті, чим порушив пункт 15.9(ґ) ПДР України -та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 255 грн.

На підставі ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно ч. 2 ст. 41 ЗУ «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху.

Відповідно до п. 15.9(ґ) Правил дорожнього руху України, зупинка забороняється: на перехрестях та ближче 10 м від краю перехрещуваної проїзної частини за відсутності на них пішохідного переходу, за винятком зупинки для надання переваги в русі та зупинки проти бокового проїзду на Т-подібних перехрестях, де є суцільна лінія розмітки або розділювальна смуга.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення у відповідності до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Докази мають бути належними та допустимими. Допустимими є ті докази, які зібрані у відповідності до закону, а належними - якщо вони містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що позивач здійснив зупинку свого автомобіля безпосередньо на вулиці Качали, а не на перехресті вулиць Камінна-Шевченка, як зазначено в оскаржуваній постанові, що підтверджується наданою в судовому засідання фото фіксацією.

В той час, відповідачем не надано суду здійсненого вимірювання технічними засобами відстані зупинки позивача від краю вказаного перехрестя. Не зважаючи на обов`язок відповідача повно та всебічно встановити обставини справи, замірів відстані зупинки автомобіля від краю перехрестя станом на час складання постанови відповідачем здійснено не було. З наданих відповідачем фотокопій суду не можливо чітко встановити відстань зупинки автомобіля від перехрестя вулиці, відтак не можливо й з`ясувати чи є ця відстань ближче 10 м.

Суд звертає увагу на те, що інспектори муніципальної поліції наділені повноваженнями щодо фіксування події та обставин адміністративного правопорушення, мають відповідні технічні засоби та спеціальні знання, відтак, враховуючи те, що відповідач мав можливість для формування доказової бази щодо правопорушення, яке описане в оскаржуваній постанові, однак до суду належних доказів правопорушення не надав, а відтак не довів порушення позивачем вимог п.15.9 (ґ) ПДР України.

Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху, працівниками органу муніципальної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Таким чином, судом не встановлено, яким чином давав оцінку та досліджував докази відповідач, на підставі яких даних дійшов до висновку при вчинення позивачем правопорушень та виніс постанови по справі про адміністративне правопорушення, піддавши позивача адміністративних стягнень за порушення Правил дорожнього руху.

Оскільки доказів на підтвердження правомірності оскаржуваних постанов в порушення вимог ст. 77 КАС України відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача та свідка з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані, тобто у такому випадку не доведено наявність складу адміністративних правопорушень, за які позивач притягнутий до відповідальності, у зв`язку з чим постанови підлягають скасуванню.

Таким чином, вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП належним чином не підтверджено.

Саме по собі описання адміністративного правопорушення у постанові не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Згідно зі ст.62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, оскільки позивач заперечує скоєння правопорушення, а доказів вини позивача у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 122 КУпАП, відповідачем не надано, суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

На підставі ст. 55 Конституції України, ст. 9, 22, 121, 251, 258, 289, 293 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 000515 від 28 березня 2019 року - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису) серії ТЕ № 000515 від 28 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 255 гривень - скасувати, а провадження по справі - закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління муніципальної інспекції Тернопільської міської ради, місцезнаходження: бульв. Шевченка, 1, м. Тернопіль.

. Тернопіль.

Рішення суду складено та підписано 04 червня 2019 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко