Справа № 160/4974/19
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

04 червня 2019 р. Справа № 160/4974/19

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Серьогіна О.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль», державного реєстратора Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради Лукашової Ірини Семенівни, третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішення про створення юридичної особи та державної реєстрації заснування юридичної особи, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2019 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль», державного реєстратора Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради Лукашової Ірини Семенівни, третя особа - ОСОБА_2 , в якому просить:

- скасувати державну реєстрацію новоутвореної шляхом заснування юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль», ідентифікаційний код юридичної особи: 42891854, датою та номер запису в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи від 18.03.2019 року за номером запису: 0089740, що була вчинена Комунальним підприємством «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради в особі державного реєстратора Лукашової Ірини Семенівни.

- скасувати рішення засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль» ОСОБА_2 від 14.03.2019 р. про створення в м. Дніпрі Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль».

Згідно з частиною 2 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Вирішуючи питання щодо відкриття провадження у адміністративній справі, суддя виходить з наступного.

За змістом п.1, 2 ч.1 ст.4 КАС України, адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір - спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг.

Відповідно до п.1, п.3 ч.1 ст.19 КАС України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження; спорах між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Натомість однією з визначальних ознак приватноправових відносин є наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу учасника.

Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило, майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

Разом з тим участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою класифікації спору як публічно-правового. Однак не кожен спір за участю суб`єкта владних повноважень є публічно-правовим.

З позовної заяви вбачається, що позивач оскаржує реєстраційні дії Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради, державного реєстратора Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради Лукашової Ірини Семенівни, які полягають у протиправному внесенні до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань даних про державну реєстрацію новоутвореної юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль», а також просить скасувати рішення засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль» ОСОБА_2 від 14.03.2019 р. про створення в м. Дніпрі Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль» у зв`язку з тим, що майно (а саме земельні ділянки: кадастровий номер НОМЕР_1 , кадастровий номер НОМЕР_2 , кадастровий номер НОМЕР_3 , кадастровий номер НОМЕР_4 , кадастровий номер НОМЕР_5 , кадастровий номер НОМЕР_6 , кадастровий номер НОМЕР_7 , кадастровий номер НОМЕР_8 ), яке було зазначено останнім як майно, яким формується статутний капітал Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль» є спірним та щодо нього тривають судові процеси.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач вважає, що ? частина вищезазначених земельних ділянок повинна належати йому.

Отже, в даному випадку порушеним є право позивача на майно, яке було передано до статутного капіталу юридичної особи при її утворенні.

Таким чином, даний спір має приватноправовий характер.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що, в провадженні Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська перебувала цивільна справа № 200/13295/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Хайкіна О.Л., ТОВ «Надлан-33», ОСОБА_3 про визнання договорів купівлі-продажу вищезазначених земельних ділянок недійсними.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що даний спір має приватноправовий характер та підлягає розгляду за правилами ЦПК України.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 170 Кодексу адміністративного судочинства України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

В постанові від 02.12.2014р. (реєстраційний №42202901) Верховний Суд України зазначив, що відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Європейський суд з прав людини у справі Zand v. Austria від 12 жовтня 1978 року вказав, що словосполучення "встановлений законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. Поняття "суд, встановлений законом" у частині першій статті 6 Конвенції передбачає "усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…)". З огляду на це не вважається "судом, встановленим законом" орган, котрий, не маючи юрисдикції, судить осіб на підставі практики, яка не передбачена законом.

Зважаючи на те, що у даній справі спір пов`язаний з реалізацією майнових прав особи, зокрема права власності на майно (земельні ділянки), тобто із цивільним правом, відповідач у таких відносинах владних управлінських функцій щодо позивача не здійснює, суд приходить до висновку, що компетентним судом для вирішення вказаних правовідносин є суд цивільної юрисдикції.

Розгляд справи в порядку адміністративного судочинства суперечить ст.19 Кодексу адміністративного судочинства України, якою визначені межі компетенції адміністративних судів.

Зазначене є підставою для відмови у відкритті провадження у адміністративній справі.

Керуючись ст.ст. 19, 170, 171, 248, 287, 294, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження в адміністративній справі №160/4974/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Арлевиль», державного реєстратора Комунального підприємства «Будинок юстиції» Дніпропетровської обласної ради Лукашової Ірини Семенівни, третя особа - ОСОБА_2 про скасування рішення про створення юридичної особи та державної реєстрації заснування юридичної особи.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що розгляд даної справи віднесено до компетенції суду цивільної юрисдикції.

Позовну заяву разом із усіма доданими до них документами повернути особі, яка звернулася до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Серьогіна