Справа № 440/316/19
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2019 р. Справа № 440/316/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бершова Г.Є.,

суддів: Катунова В.В., Ральченка І.М.

розглянувши у порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Міністерства внутрішніх справ України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року по справі № 440/316/19 (головуючий 1 інстанції Алексєєвої Н.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України про:

- визнання протиправною бездіяльність Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України щодо не вжиття належних заходів реагування по фактам викладеним у зверненні ОСОБА_1 від 16.12.2018;

- визнання протиправною бездіяльність Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України щодо не перенаправлення за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення від 16.12.2018 до повноважень якої входить вирішення питання, надання одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на отримання однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , згідно вимог п. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян";

- визнання протиправною бездіяльність Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України щодо не перенаправления за належністю відповідному органу чи посадовій особі звернення від 16.12.2018, згідно вимог п. 3 ст. 7 Закону України "Про звернення громадян" до повноважень якої входить питання забезпечення жилою площею ОСОБА_1 протягом двох років з дня взяття на квартирний облік згідно п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту ";

- визнання протиправною бездіяльність Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України щодо не надання роз`яснення порядку оскарження прийнятого рішення у відповіді від 11.01.2019 за вих. № 15/2-Ф-973 згідно вимог ст. 15 Закону України "Про звернення громадян";

- зобов`язання Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 16.12.2018 та вжити заходів реагування з урахуванням обставин встановлених судом.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України щодо не перенаправлення звернення ОСОБА_1 від 16 грудня 2018 року, реєстраційний номер ФИ-8854729, за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень якої входить вирішення питання щодо надання одноразової грошової компенсації ОСОБА_1 на отримання однокімнатної квартири.

Зобов`язано Міністерства внутрішніх справ України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 16 грудня 2018 року, реєстраційний номер ФИ-8854729, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить оскаржуване рішення скасувати в частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову, якою в задоволенні адміністративного позову в цій частині відмовити.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга Міністерства внутрішніх справ України не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що 16.12.2018 ОСОБА_1 через Урядову гарячу лінію звернувся до Міністра внутрішніх справ України Авакова А.Б. із заявою (номер реєстрації ФИ-8854729), у якій просив в межах повноважень вирішити питання про надання ОСОБА_1 одноразової грошової компенсації на отримання однокімнатної квартири.

Міністерством внутрішніх справ України звернення №ФИ-8854729 переадресовано до Департаменту фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України.

Листом від 11.01.2019 за вих. №15/2-Ф-973 Департамент фінансово-облікової політики Міністерства внутрішніх справ України проінформував ОСОБА_1., що МВС України не здійснює фінансування одноразової грошової компенсації для отримання однокімнатної квартири, оскільки ОСОБА_1 , як ветеран Національної поліції України, інвалід ІІ групи перебуває на квартирному обліку при виконавчому комітеті Полтавської міської ради. Роз`яснено, що з порушеного питання йому необхідно звернутися до відповідних територіальних органів за місцем проживання.

Посилаючись на неналежний розгляд та безпідставність щодо не забезпечення належного розгляду МВС України звернення ОСОБА_1 від 16.12.2018 номер реєстрації ФИ-8854729, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що МВС України звернення ОСОБА_1 від 16.12.2018 не було перенаправлено за належністю відповідному органу.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм статтею 40 Конституції України права на звернення урегульовано Законом України "Про звернення громадян" № 393/96-ВР від 02 жовтня 1996 року (далі - Закон №393/96-ВР).

Частиною першою статті 1 Закону №393/96-ВР встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

За визначеннями, наведеними у статті 3 Закону №393/96-ВР, під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги. Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності.

Статтею 5 Закону №393/96-ВР встановлено, що звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Звернення може бути подано окремою особою (індивідуальне) або групою осіб (колективне).

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Питання розгляду заяв (клопотань) врегульовано статтею 15 Закону України "Про звернення громадян", відповідно до якої органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань) /частина 1/.

Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки /частина 3/.

Як слідує з матеріалів справи, подане позивачем через Урядову гарячу лінію звернення від 16.12.2018 адресувалося Міністерству внутрішніх справ України та стосувалося вирішення питання щодо надання йому одноразової грошової компенсації на отримання однокімнатної квартири у зв`язку з тим, що він є інвалідом 2-ї групи та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни, адже протягом двох років його не забезпечено відповідною житловою площею безоплатно.

З цього приводу суд вважає за доцільне зазначити, що облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм у безстрокове користування жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду, призначених для постійного проживання регулюються Житловим кодексом Української РСР, Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затвердженими постановою Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради професійних спілок від 11.12.1984 та іншими законодавчими та нормативними актами.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 взятий на квартирний облік при виконавчому комітеті Полтавської міської ради складом сім`ї 1 особа та відповідно до підпункту 2 пункту 32 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, перебуває у загальній черзі з 10.03.2010, та включений до списків учасників бойових дій, учасників війни та поліцейських, де значиться під №126 та №135 відповідно. У список осіб з інвалідністю внаслідок війни ОСОБА_1 включений 03.11.2016, де на даний час значиться під №69.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 №719 "Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей" затверджений Порядок виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей (далі - Порядок).

Згідно з пунктом 3 Порядку право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю I - II груп, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", які перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю).

Пунктом 4 Порядку визначено, що грошова компенсація членам сім`ї загиблого або особам з інвалідністю виплачується у повному обсязі в порядку черговості взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії отримувача грошової компенсації для членів сімей загиблих, передбачених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей загиблих осіб, визначених абзацами п`ятим - восьмим пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю I - II груп, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, визначених пунктами 11 - 14 частини другої статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", та які потребують поліпшення житлових умов.

За приписами пунктів 5, 7, 12 Порядку за поданням структурних підрозділів з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (крім м. Києва) рад, за рішенням виконавчого комітету міської, районної в місті (у разі її створення) ради або за розпорядженням голови районної, районної в м. Києві держадміністрації утворюються комісії щодо розгляду заяв членів сімей загиблих та осіб з інвалідністю про виплату грошової компенсації (далі - комісія).

Заяву про призначення грошової компенсації член сім`ї загиблого, особа з інвалідністю (далі - заявник) або їх законний представник чи уповноважена особа особисто подають до органу соціального захисту населення за місцем перебування на квартирному обліку (далі - орган соціального захисту населення).

Комісія протягом п`яти робочих днів з дня надходження подання розглядає його по суті і в присутності заявника або його законного представника чи уповноваженої особи приймає рішення щодо призначення або відмови в призначенні грошової компенсації.

Виходячи з приписів вказаних норм та враховуючи взяття позивача на квартирний облік при виконавчому комітеті Полтавської міської ради, у спірному випадку позивач перебуває у житлових правовідносинах з виконавчим комітетом Полтавської міської ради, і саме останній й має вирішувати питання про надання ОСОБА_1 одноразової грошової компенсації на отримання однокімнатної квартири у зв`язку з тим, що останній є інвалідом 2-ї групи, має право на пільги встановлені законодавством України для ветеранів війни - інвалідів війни та його протягом двох років не забезпечено відповідною житловою площею безоплатно.

Відповідно до частини 3 статті 7 Закону якщо питання, порушені в одержаному органом державної влади, місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності, об`єднаннями громадян або посадовими особами зверненні, не входять до їх повноважень, воно в термін не більше п`яти днів пересилається ними за належністю відповідному органу чи посадовій особі, про що повідомляється громадянину, який подав звернення.

Проте, в порушення вказаної норми, відповідачем звернення ОСОБА_1 від 16.12.2018 не було перенаправлено за належністю до виконавчого комітету Полтавської міської ради для його розгляду.

Натомість, листом від 11.01.2019 за вих. №15/2-Ф-973 ДФОП МВС України проінформував ОСОБА_1 , що МВС України не здійснює фінансування одноразової грошової компенсації для отримання однокімнатної квартири та з порушеного питання позивачу необхідно звернутися до відповідних територіальних органів за місцем проживання. Даний лист не розкриває змісту порушених позивачем у зверненні питань, а лише вказує на відсутність у МВС України повноважень для розгляду таких питань.

Отже, враховуючи не перенаправлення звернення позивача за належністю відповідному органу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині визнання протиправною бездіяльності МВС України щодо не перенаправлення звернення за належністю відповідному органу чи посадовій особі, до повноважень якої входить питання надання одноразової грошової компенсації ОСОБА_1 на отримання однокімнатної квартири, та зобов`язання МВС України повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 16.12.2018, реєстраційний номер ФИ-8854729 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 04 березня 2019 року по справі № 440/316/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко