Справа № 460/354/19
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 рокуЛьвів№ 857/2999/19

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Попка Я.С., Хобор Р.Б.,

з участю секретаря судового засідання Коваль Т.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу секретаря З`їзду адвокатів України ОСОБА_5 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року про забезпечення позову у справі № 460/354/19 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до З`їзду адвокатів України в особі головуючого ОСОБА_6 та в особі секретаря ОСОБА_5 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Вища кваліфікаційна комісія суддів України, ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про обрання ОСОБА_2 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України,-

суддя в 1-й інстанції - Недашківська К.М. ,

час ухвалення рішення - 19.02.2019 року,

місце ухвалення рішення - м. Рівне,

дата складання повного тексту рішення - 19.02.2019 року,

В С Т А Н О В И В :

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до З`їзду адвокатів України в особі головуючого ОСОБА_6 та секретаря ОСОБА_5, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про обрання ОСОБА_2 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Разом з адміністративним позовом до суду подано заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що ОСОБА_1 є адвокатом, якого 03 липня 2015 року З`їздом адвокатів України обрано до складу Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Рішенням З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року позивача звільнено з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, таке рішення З`їзду адвокатів України, на думку позивача, є протиправним та таким, що підлягає скасуванню, а тому враховуючи необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року про його звільнення та рішення про обрання ОСОБА_2 членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України. Позивач вказує, що невжиття заходів забезпечення позову у даному випадку призведе до негативних наслідків, існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а захист цих прав та інтересів стане неможливим.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року заяву ОСОБА_1 задоволено, забезпечено позов шляхом зупинення дії рішення З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та дії рішення З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року про обрання ОСОБА_2 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Ухвалу суду першої інстанції оскаржив відповідач, подавши на неї апеляційну скаргу.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що задовільнивши заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції ухвалив рішення по суті справи наперед, не маючи поважних підстав та обгрунтувань, що підтверджувалися б належними доказами; у заяві про забезпечення позову не йдеться про ефективний захист порушеного права, за захистом якого позивач звернувся до суду, а тому у суду першої інстанції відсутні були будь-які правові підстави для забезпечення позову.

Апелянт вважає, що справа не підсудна Рівненському окружному адміністративному суду, а тому суд розглянув клопотання про забезпечення позову з порушенням правил підсудності; на час прийняття ухвали про забезпечення позову в розпорядженні суду не було оскаржених рішень, крім того, забезпечення позову у трудових спорах не допускається, а обрання ОСОБА_2 членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України не порушує прав ОСОБА_1 .

Також на думку апелянта, існує неправомірне втручання суду, шляхом забезпечення позову, в діяльність З`їзду адвокатів України, що обмежує права З`їзду адвокатів України на обрання члена ВККС України.

Просить скасувати ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Вислухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників позивача, відповідача та третьої особи, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона підлягає залишенню без задоволення.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову у справі, суд першої інстанції виходив з того, що правомірність оскаржуваних рішень буде встановлюватися судом в межах даної адміністративної справи при вирішенні спору по суті.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що невжиття заходів забезпечення позову може створити небезпеку істотного ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду, та, відповідно, ефективного захисту (поновлення) порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Також суд першої інстанції вважав, що у спірних правовідносинах вжиття заходів забезпечення позову можливе не з підстави, визначеної пунктом 2 частини 2 статті 150 КАС України - очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю, а з підстави, визначеної пунктом 1 частини 2 статті 150 КАС України - невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Колегія суддів вважає такий висновок суду першої інстанції законним та обгрунтованим, виходячи із наступного.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому постанови суду, якщо її буде прийнято на користь позивача.

Відповідно до вимог частини 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи може вжити визначені цією статтею заходи забезпечення адміністративного позову.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання (частина 6 статті 154 КАС).

Отже, заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

У силу норм ч. 1, 2 ст. 151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд надає оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення адміністративного суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 "Про звільнення члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України" вирішено звільнити члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України адвоката ОСОБА_1 з посади. Також рішенням З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 "Про обрання члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України" вирішено обрати строком на чотири роки членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_2 .

Вважаючи рішення З`їзду адвокатів України від 15.02.2019 про звільнення позивача з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та подальше рішення про обрання нового члена комісії незаконними, позивач оскаржив їх до суду та просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваних рішень.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги та пояснення учасників справи, апеляційний суд виходить з наступних міркувань.

З приводу доводів представників відповідача та третьої особи - ОСОБА_2 про те, що справа не підсудна Рівненському окружному адміністративному суду, а тому суд розглянув клопотання про забезпечення позову з порушенням правил підсудності.

Відповідно до частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження, а також спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб.

Відповідно до частини 2 статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Частина 4 статті 22 Кодексу адміністративного судочинства України передбачає, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії прокурорів.

Відповідно до частини 1 статті 25 Кодексу адміністративного судочинства України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

З інформації по справі № 460/354/19, наданої Рівненським окружним адміністративним судом, за даними КП "Діловодство спеціалізованого суду" листом № 01-06/9686/19 від 22.05.2019 року ( Том 2 а.с. 1), колегією суддів встановлено послідовність прийняття рішень у вказаній справі судом першої інстанції.

Так, ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року, якій встановлено статусу "Оригінал" - 19.02.2019 о 08 год. 50 хв. позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та З`їзду адвокатів України в особі головуючого ОСОБА_6 та секретаря ОСОБА_5 про визнання протиправною бездіяльності та визнання протиправними і скасування рішень - повернуто позивачу в частині позовних вимог до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Підстави повернення частини позовних вимог апеляційним судом не досліджувались, оскільки вказана ухвала не є предметом судового розгляду у вказаній справі.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 19.02.2019 року, якій встановлено статус "Оригінал" - 19.02.2019 о 09 год. 08 хв. відкрито провадження в адміністративній справі № 460/354/19 за позовом ОСОБА_1 до З`їзду адвокатів України в особі головуючого ОСОБА_6 та секретаря ОСОБА_5 про визнання протиправними і скасування рішень, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - Вищу кваліфікаційну комісію суддів України, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - ОСОБА_2 .

Ухвалі Рівненського окружного адміністративного суду з питань забезпечення позову від 19.02.2019 статус "Оригінал" встановлено 19.02.2019 о 10 год. 01 хв.

Зазначення позивачем, у заяві про забезпечення позову, ВККС України, як відповідача у справі, на переконання суду апеляційної інстанції, не має правового значення, оскільки суд першої інстанції, повернувши позивачу позовну заяву в частині позовних вимог до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, визначив сторін у справі, та засвідчив те, що ВККС України не є відповідачем у даній справі.

З матеріалів справи встановлено те, що відміткою у паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого на ім`я ОСОБА_1 , підтверджується його зареєстроване місцем проживання: АДРЕСА_1 (а.с. 12) з 01 квітня 1987 року.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що розгляд клопотання про забезпечення позову у справі № 460/354/19 відбувся після повернення позовної заяви в частині позовних вимог до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, а тому клопотання про забезпечення позову розглянуте Рівненським окружним адміністративним судом з дотриманням правил предметної, територіальної та інстанційної підсудності, що спростовує доводи апеляційної скарги в цій частині.

З приводу доводів представників відповідача та третьої особи - ОСОБА_2 про те, що на час прийняття ухвали про забезпечення позову в розпорядженні суду не було оскаржених рішень.

Апеляційним судом з листа Рівненського окружного адміністративного суду № 01-06/9686/19 від 22.05.2019 року (Том 2 а.с. 1), встановлено те, що 19.02.2019 о 08 год. 32 хв. від позивача (через представника ОСОБА_4 ) була зареєстрована заява про долучення документів до матеріалів справи №460/354/19.

До вказаної заяви додано копії оскаржених рішень, що стверджується відповідним записом у заяві.

В ухвалі з питань забезпечення позову від 19.02.2019 статус "Оригінал" встановлено 19.02.2019 о 10 год. 01 хв, тобто після подання до суду копій оскаржених рішень.

На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про безпідставність доводів апелянта про те, що на час прийняття ухвали про забезпечення позову в розпорядженні суду не було оскаржуваних рішень.

З приводу доводів учасників процесу про те, що забезпечення позову у трудових спорах не допускається.

Пунктом 3 частини 2 статті 94 Закону України «Про судоустрій та статус суддів України» передбачено те, що з`їздом адвокатів України до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України обираються (призначаються) два члени Комісії.

Відповідно до пункту 10 частини 2 статті 94 Закону України «Про судоустрій та статус суддів України» члени Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на час здійснення повноважень відряджаються до Комісії та не можуть виконувати будь-яку іншу оплачувану роботу, крім викладацької, творчої та наукової.

У той же час, трудові відносини -це правовідносини, що виникають на підставі укладення трудового договору між працівником і роботодавцем, за яким працівник зобов`язаний виконувати роботу, визначену договором, дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, а роботодавець у свою чергу зобов`язаний виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи й передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до трудової книжки НОМЕР_2 ( Том 1 а.с.15-17) 14.10.2012 року ОСОБА_1 обраний головою ради адвокатів Рівненської області.

Як встановлено колегією суддів, рішенням ІІІ з`їзду адвокатів України від 03.07.2015 «Про обрання члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України» ОСОБА_1 обраний членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ( Том 1 а.с. 182).

Згідно з наказом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України № 322-к/тр від 16.07.2015 року відповідно до статей 102,103 Закону України «про судоустрій і статус суддів», рішення ІІІ з`їзду адвокатів України від 03.07.2015 «Про обрання члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України» ОСОБА_1 з 16.07.2015 року зарахований до штату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на посаду члена Комісії з посадовим окладом згідно із штатним розписом ( Том 1 а.с.180).

З аналізу вищенаведеного судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у трудових відносинах з Радою адвокатів Рівненської області, обраний членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, відряджений до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та зарахований до штату Вищої кваліфікаційної комісії суддів України на посаду члена Комісії.

Вища кваліфікаційна комісія суддів України є державним органом суддівського врядування, який на постійній основі діє у системі правосуддя України.

Порядок формування та роботи Вищої кваліфікаційної комісії суддів України визначається Законом України «Про судоустрій та статус суддів України».

У той же час трудові відносини працівників регламентуються Кодексом законів про працю України.

Статтею 235 КЗпП України працівникам у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, гарантовано поновлення на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відповідних гарантій для відряджених працівників КЗпП України не передбачає.

Крім того, п. 6 ч. 1 ст. 40 КЗпП України передбачає можливість звільнення працівника з посади у випадках поновлення на роботі працівника, який раніше виконував цю роботу.

Аналогічних положень, відносно членів Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, Закон України «Про судоустрій та статус суддів України» не містить.

Також, апеляційний суд звертає увагу на те, що чинним законодавством не передбачено можливості звільнення (відкликання) новообраного члена Вищої кваліфікаційного комісії суддів України у випадку скасування судом рішення про звільнення його попередника.

Отже, у випадку встановлення судом протиправності рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади члена ВККС України, відновити права ОСОБА_1 буде не можливо.

Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та дії рішення З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року про обрання ОСОБА_2 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України є єдиною законодавчою гарантією відновлення прав ОСОБА_1 , у випадку їх порушень внаслідок прийняття оскаржених рішень.

Враховуючи те, що спір між ОСОБА_1 та З`їздом адвокатів України виник з приводу оскарження рішень, які стосуються порядку формування державного органу суддівського врядування, апеляційний суд вважає, що доводи апелянта про належність вказаного спору до категорії трудових спорів, а відтак і не можливість забезпечення позову в межах цього спору, є безпідставними.

Щодо посилань представників відповідача та третьої особи - ОСОБА_2 на неправомірне втручання суду, шляхом забезпечення позову, в діяльність З`їзду адвокатів України, що обмежує права З`їзду адвокатів України на обрання члена ВККС України, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" правовою основою діяльності адвокатури України є Конституція України, цей Закон, інші законодавчі акти України.

Згідно зі ст. 54 цього Закону вищим органом адвокатського самоврядування України є з`їзд адвокатів України.

Як зазначено в п. 7 ст. 44 вищевказаного Закону завданнями адвокатського самоврядування є участь у формуванні Вищої ради правосуддя у порядку, визначеному законом.

Тобто, як при звільненні так і при обранні члена ВККС України З`їзд адвокатів України, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень є основною метою адміністративного судочинства.

З цією ж метою в адміністративному судочинстві застосовується інститут забезпечення позову (п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України).

Апеляційний суд наголошує на тому, що заходи забезпечення позову вжиті судом першої, інстанції з метою, визначеною ч. 1 ст. 2, п. 1 ч. 2 ст. 150 КАС України в межах предмета позову, не порушують прав З`їзду адвокатів України здійснювати покладені на З`їзд завдання та приймати відповідні рішення в межах цих завдань.

Крім того, як йшлося вище, у випадку встановлення судом порушень допущених З`їздом адвокатів України під час звільнення та обрання члена ВККС України, відновлення становища, що існувало до прийняття оскаржуваних рішень буде не можливим.

Таким чином, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що шкода, яка полягає у тимчасовій неможливості реалізації права З`їзду адвокатів України на обрання члена ВККС України у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову, є значно меншою, ніж та, яка може бути завдана в разі невжиття таких заходів, а тому покликання апелянта на неправомірне втручання суду в діяльність З`їзду адвокатів України є безпідставними.

Щодо посилань учасників справи на те, що обрання ОСОБА_2 членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України не порушує прав ОСОБА_1 та співмірності забезпечення позову із шкодою, що спричинена таким забезпечення.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що невжиття заходів забезпечення позову, у випадку задоволення позову, унеможливить виконання рішення суду та, відповідно, ефективний захист (поновлення) порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що відповідає меті застосування правового інституту забезпечення позову.

Твердження учасників справи про те, що заходи забезпечення позову були вжиті судом першої інстанції без врахування співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із шкодою, що може бути завдана та фактично завдається правам, свободам та інтересам обраного на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України ОСОБА_2, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки в даному випадку саме права позивача неможливо буде відновити у разі невжиття відповідних заходів забезпечення позову.

Крім того, обрання ОСОБА_2 членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України до вирішення питання про законність звільнення ОСОБА_1 ставить під сумнів наявність повноважень у обраного З`їздом адвокатів України на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України ОСОБА_1 , як члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

У контексті заподіяння шкоди інтересам ОСОБА_2 апеляційний суд звертає увагу на те, що в рішенні З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року не вказано дати з якої ОСОБА_2 обрано на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Тому, на переконання апеляційного суду, дату обрання на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, за відсутності відповідного волевиявлення З`їзду адвокатів України, ОСОБА_2 визначив самостійно, пов`язавши цю дату із датою звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

У той же час, представник ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що з моменту обрання членом ВККС України ОСОБА_2 зупинив адвокатську діяльність та залишився без засобів до існування, тому забезпеченням позову ОСОБА_2 заподіюється значна шкода.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що під час розгляду справи ОСОБА_2 не надав суду доказів скрутного матеріального становища, а тому покликання на скрутне матеріальне становище ОСОБА_2 , у зв`язку із забезпеченням позову у вказаній справі, апеляційний суд вважає безпідставним.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" право на заняття адвокатською діяльністю зупиняється у разі подання адвокатом заяви про зупинення адвокатської діяльності.

Пунктом 1 ч. 4 цієї ж статті визначено те, що право на заняття адвокатською діяльністю поновлюється у разі його зупинення за заявою адвоката про зупинення адвокатської діяльності - з дня, наступного за днем отримання радою адвокатів регіону заяви адвоката про поновлення права на заняття адвокатською діяльністю.

Отже, законодавством передбачено можливість поновлення прав ОСОБА_2 у випадку скрутного матеріального становища, пов`язаного із забезпеченням позову.

У той же час, як йшлося вище, механізму поновлення прав ОСОБА_1 у випадку визнання судом протиправним рішення про його звільнення з посади члена ВККС України чинним законодавством не передбачено.

Отже, шкода, яка полягає у тимчасовій неможливості реалізації повноважень члена ВККС України обраного ОСОБА_2 у зв`язку із застосуванням заходів забезпечення позову, є значно меншою, ніж та, яка може бути завдана позивачу в разі невжиття таких заходів.

Також при розгляді справи апеляційний суд враховує правову позицію Верховного Суду, щодо співмірності забезпечення позову із шкодою, що спричинена таким забезпечення, що викладена у постанові Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 823/1741/18.

Враховуючи викладене, апеляційним судом встановлено те, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії рішення З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року про звільнення ОСОБА_1 з посади члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України та дії рішення З`їзду адвокатів України від 15 лютого 2019 року про обрання ОСОБА_2 на посаду члена Вищої кваліфікаційної комісії суддів України.

Відповідно до ч.2 ст.8 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що Європейський Суд з прав людини у рішенні в справі "Проніна проти України" від 18 липня 2006 року зазначає, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд.

З врахуванням усіх вищенаведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції повно з`ясував обставини справи, а ухвала суду прийнята з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 229, 308, 310, 311, 313, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу секретаря З`їзду адвокатів України ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2019 року про забезпечення позову у справі № 460/354/19 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Я. С. Попко
Р. Б. Хобор
Повне судове рішення складено 31.05.2019 року