Справа № 820/3356/16
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 червня 2019 р. Справа № 820/3356/16
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Подобайло З.Г.,

Суддів: Григорова А.М. , Бартош Н.С. ,

розглянувши можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2017 року по справі № 820/3356/16

за позовом ТОВ "ТОРГОВА КОМПАНІЯ ЕКОНА"

до Харківської митниці ДФС

про скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2017 року задоволено адміністративний позов ТОВ "ТОРГОВА КОМПАНІЯ ЕКОНА" до Харківської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови.

02.05.2018р. на зазначену постанову суду Харківською митницею ДФС направлено апеляційну скаргу, до якої додано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження .

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження відповідач посилається на вимоги ст.ст. 295, 299 Кодексу адміністративного судочинства України, ст. 129 Конституції України, ст. 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» та на те, що не погодившись з висновками суду першої інстанції, Харківська митниця ДФС подала апеляційну скаргу на вищевказану постанову суду. При цьому, при подачі апеляційної скарги, Харківською митницею ДФС сплачено судовий збір в розмірі 3061,60 грн., як за подання апеляційної скарги за позовом немайнового характеру. Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 по справі №820/3356/16 апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС повернуто апелянту з підстав неповної сплати судового збору. 24.04.2017 Харківською митницею ДФС подано касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 по справі №820/3356/16 про повернення апеляційної скарги з тих підстав, що висновки суду апеляційної інстанції про майновий характер позовних вимог TOB «ТК ЕКОНА» щодо скасування рішення про коригування митної вартості є необґрунтованими та не відповідають нормам чинного законодавства. Постановою Верховного Суду від 26.03.2019 касаційна скарга Харківської митниці ДФС залишена без задоволення, а ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 - без змін. Вказана постанова ВС надійшла до Харківської митниці ДФС 04.04.2019 за вхідним номером 1125/9 (копія постанови з відтиском штампу вхідної кореспонденції додається). Таким чином, з огляду на вищевикладене, вважає, що процесуальні строки на оскарження постанови Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2017 по справі №820/3356/16 пропущені Харківською митницею ДФС з поважних, об`єктивних, незалежних від волі апелянта обставин. Тому, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови.

Перевіривши доводи клопотання та матеріали справи, колегія суддів вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 16.01.2017р. у відкритому судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину постанови, повний текст якого виготовлено 23.01.2017р., копія постанови направлена судом на адресу апелянта та отримана ним 26.01.2017 року (т. 2, а.с. 75).

06.02.2019р. Харківською митницею ДФС направлено апеляційну скаргу на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2017р.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 16.02.2017 року зазначена апеляційна скарга залишена без руху , оскільки подана порушенням вимог п.1 ч.5 ст. 296 КАС України, та надано строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом сплати судового збору.

03.03.2017 р. Харківською митницею ДФС направлено до Харківського апеляційного адміністративного суду клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 09.03.2017 року клопотання про продовження строку для усунення недоліків апеляційної скарги задоволено. Продовжено апелянту строк на усунення ним недоліків апеляційної скарги протягом 10 днів з моменту отримання ухвали суду.

23.03.2017 року Харківською митницею ДФС направлено до суду клопотання, в якому апелянт просить відкрити апеляційне провадження по даній справі, у зв`язку зі сплатою судового збору.

Ухвалою Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 р. апеляційну скаргу Харківської митниці ДФС повернуто заявнику.

22.04.2017р. Харківською митницею ДФС направлено касаційну скаргу на ухвалу Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017р. по даній справі.

Постановою Верховного Суду від 26.03.2019р. касаційна скарга Харківської митниці ДФС залишена без задоволення, а ухвала Харківського апеляційного адміністративного суду від 28.03.2017 - без змін.

02.05.2019р. вдруге на зазначену постанову суду Харківською митницею ДФС подано апеляційну скаргу, до якої додано клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Згідно ч. 3 ст. 3 КАС України провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.

Так, за змістом частини 2 статті 186 КАС України (в редакції, чинній станом на дату прийняття оскаржуваного рішення до 15.12.2017р.) апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом частини третьої статті 160 цього Кодексу, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII "Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України", яким Кодекс адміністративного судочинства України викладено у новій редакції.

Згідно ч. 2 ст. 299 КАС України (в редакції, яка діє на даний час) незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків подання апеляційної скарги суб`єктом владних повноважень у справі, про розгляд якої він не був повідомлений або до участі в якій не був залучений, якщо суд ухвалив рішення про його права та (або) обов`язки.

Аналогічні вимоги були викладені в ч.4 ст. 189 КАС України в редакції до 15.12.2017р. , а саме незалежно від поважності причини пропуску строку апеляційного оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга прокурора, органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень подана після спливу одного року з моменту оголошення оскаржуваного судового рішення.

Згідно ч. 1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Апеляційна скарга на постанову подана 02.05.2019 року, тобто, після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, що в свою чергу, в розумінні вимог ч. 2 ст. 299 КАС України, є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Також, колегія суддів звертає увагу на те , що в силу ч. 2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 46 рішення Європейського суду з прав людини "Устименко проти України" (№ 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності".

У пункті 48 рішення Європейського суду з прав людини "Пономарьов проти України" (№ 3236/03) зазначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа ОСОБА_2 проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" № 11681/85).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини у справі "ОСОБА_3 проти Сполученого Королівства" зазначено, що обмеження не буде сумісним з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, "якщо воно не має правомірної мети і якщо відсутнє пропорційне співвідношення між вжитими засобами та поставленою метою" (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO № 23452/94).

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судового рішення в апеляційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку апеляційного оскарження з поважних причин.

Поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Повернення заявнику апеляційної скарги, за умови порушення вимог до оформлення апеляційної скарги, не є обставинами, що перешкоджали своєчасному вчиненню процесуальних дій, а лише свідчить про неналежне користування суб`єктом владних повноважень наданими процесуальним законодавством правами.

Відсутність належного фінансування видатків, передбаченого для сплати судового збору, не може свідчити про наявність поважних підстав, які б перешкоджали апелянту своєчасно звернутися до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 08 лютого 2019 року у справі №310/7628/17, від 07 лютого 2018 року К/9901/2670/17 у справі № 804/3801/16, від 23 травня 2018 року у справі №806/1177/15 та інших.

За таких обставин, відповідно до вимог ч. 2 ст. 299 КАС України, суд вважає за необхідне прийняти рішення про відмову у відкритті апеляційного провадження.

На підставі наведеного та керуючись ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Харківської митниці ДФС на постанову Харківського окружного адміністративного суду від 16.01.2017 року по справі № 820/3356/16 за позовом ТОВ "ТОРГОВА КОМПАНІЯ ЕКОНА" до Харківської митниці ДФС про скасування рішення та картки відмови.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) А.М. Григоров Н.С. Бартош