Справа № 1.380.2019.002085
Суддя: Кузан Ростислав Ігорович
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002085
У Х В А Л А

з питань відводу судді

04 червня 2019 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі судді Кузана Р.І. розглянувши в порядку письмового провадження заяву Приватного підприємства «Реліквія» про відвід головуючому судді Коморному О.І. у справі за позовом Приватного підприємства «Реліквія» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправним та скасування припису, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебуває справа №1.380.2019.002085 за позовом Приватного підприємства «Реліквія» (далі - ПП «Реліквія») до Головного управління Держпраці у Львівській області (далі - ГУ Держпраці у Львівській області) про визнання протиправним та скасування припису про усунення виявлених порушень №ЛВ1885/893/АВ/П від 09.04.2019, винесеного ГУ Держпраці у Львівській області.

22.05.2019 ПП «Реліквія» подало заяву (вх.№17686) про відвід головуючому судді Коморному О.І. з підстав необ`єктивності та упередженості судді Коморного О.І. Позивач в обґрунтування заяви вказує на те, що суддею Коморним О.І. ухвалено рішення у справі №1.380.2019.000955, яким відмовлено в задоволенні позову ПП «Реліквія» до ГУ Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ0137/1553/АВ/ФС від 07.02.2019. З цих підстав позивач має сумніви щодо неупередженості та об`єктивності судді при вирішенні даної справи та покликається на п.4 ч.1 ст.36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), оскільки вважає свої доводи та зазначені обставини у справі №1.380.2019.000955 такими, що прямо вказують на незаконність оскаржуваної постанови, а рішенням суду у скасуванні такої відмовлено. Тому, керуючись ст. 36 КАС України, позивач вважає, що наявні підстави для відводу судді.

Ухвалою від 31.05.2019 зупинено провадження у справі та передано справу №1.380.2019.002085 для визначення судді у порядку встановленому ч.1 ст. 131 КАС України для вирішення питання про відвід.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2019 для розгляду вказаної заяви визначено суддю Кузана Р.І.

Згідно з ч. 8 ст.40 ст. 36 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

При вирішенні заяви про відвід головуючому судді Коморному О.І. у справі №1.380.2019.002085, суд керувався таким.

Підстави для відводу судді визначено в ч. 1 ст. 36 КАС України, відповідно до якої суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого ст.31 вказаного Кодексу. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 вказаного Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Водночас, згідно з ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною третьою ст. 39 КАС України передбачено, що відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як на підставу відводу ПП «Реліквія» вказує на обставини, які не передбачені ч. 1 ст. 36 КАС України та не підтвердженні жодними доказами.

Перевіряючи вказані у заяві про відвід обставини, суд дійшов висновку, що такі стосуються процесуальних дій судді, носять оціночний характер і не можуть слугувати доказами упередженості судді Коморного О.І. при розгляді адміністративної справи №1.380.2019.002085.

Суд зазначає, що саме лише покликання в заяві про відвід судді на п. 4 ч. 1 ст. 36 КАС України не звільняє заявника від обов`язку наведення обґрунтованих доводів та доказів упередженості судді для цілей цього відводу. Позивачем у цій справі таких доказів не подано.

При вирішенні питання про відвід судді, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини.

Виходячи із загальних засад здійснення судочинства, визначених положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції» від 17.07.1997, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до п. п. 103, 104, 105 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» від 09.01.2013, «для того, щоб встановити, чи може суд вважатися «незалежним» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції, слід звернути увагу на спосіб призначення його членів і строк їхніх повноважень, існування гарантій проти тиску ззовні та на питання, чи створює орган видимість незалежного. Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (1) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (2) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Проте, між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності.

Водночас, особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії».

При вирішенні того, чи є у цій конкретній справі обґрунтовані причини побоюватися, що суддя може бути небезстороннім, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (п. 44 рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» та п. 58 рішення у справі «Ферантелі та Сантанжело проти Італії» від 07.08.1996).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість та безпідставність заяви про відвід, тому у задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 243, 248, 256, 293, 294 КАС України, суд

п о с т а н о в и в:

у задоволенні заяви Приватного підприємства «Реліквія» про відвід головуючому судді Коморному О.І. у справі №1.380.2019.002085 за позовом Приватного підприємства «Реліквія» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправним та скасування припису - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Р.І. Кузан