Справа № 826/17571/18
Суддя: Патратій О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 червня 2019 року № 826/17571/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Патратій О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу

за позовом Головного управління Державної фіскальної служби у м. Києві

до Державного підприємства Міністерства Оборони України

"Укроборонпостачальник"

треті особи: 1. Міністерство оборони України

2. Фонд державного майна України

про надати дозвіл на реалізацію майна

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Головне управління Державної фіскальної служби у м. Києві звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з адміністративним позовом до Державного підприємства Міністерства Оборони України "Укроборонпостачальник", в якому просить суд надати дозвіл на реалізацію майна яке перебуває у податковій заставі з метою погашення усієї суми податкового боргу боржника.

Ухвалою Окружного адміністративного суду м. Києва від 31.10.2018 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що у відповідача обліковується податковий борг на загальну сумі 2 676 552,32 грн. Заходи, які вживались щодо виконання рішення суду та стягнення боргу не дали очікуваного результату, а заборгованість перед бюджетом залишається не погашеною. На думку контролюючого органу, наявність зазначених обставин за приписами статті 95 ПК України є підставою для винесення судом рішення про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Відповідач у відзиві проти позову заперечив, посилаючись на те, що частка держави в статутному капіталі відповідача становить 100%, а відповідно до ст. 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" мораторій поширюється на всі випадки звернення стягнення на майно підприємств, зазначених у статті, за рішеннями, ухвалами, постановами судів.

Ухвалами від 27.11.2018р. та від 01.03.2019р. суд залучив до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України та Фонд державного майна України.

Міністерство оборони України у поданому відзиві проти позовних вимог заперечує, посилаючись на те, що відповідно до реєстру речових прав на нерухоме майно, майно Державного підприємства Міністерства Оборони України "Укроборонпостачальник" не є власністю відповідача, а належить державі Україна в особі Міністерства оборони України.

Третя особа - Фонд державного майна України пояснення стосовно позову не подала.

Як вбачається з матеріалів справи, Державне підприємство Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві з 26.10.199р. та є платником податків за основним місцем обліку.

Відповідно до Інформаційної довідки ГУ ДФС у м. Києві станом на 24.10.2018р. за відповідачем обліковується податковий борг у загальному розмірі 2 676 552,32 грн., що виник:

- за платежем 11020100 (податок на прибуток підприємств і організацій, що перебувають у державній власності) - 1 408 152,49 грн. несплата податкових зобов`язань, визначених платником самостійно та нарахованих контролюючим органом за результатами перевірок;

- за платежем 14010100 (податок на додану вартість) - 1 268 399,83 грн. несплата податкових зобов`язань, визначених платником самостійно та нарахованих контролюючим органом за результатами перевірок.

У зв`язку з існуванням податкового боргу у ДП «Укроборонпостачальник» ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві було вжито заходів щодо стягнення боргу у судовому порядку. Зокрема, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про стягнення з ДП «Укроборонпостачальник» податкового боргу у розмірі 2 536 643,18 грн.

За результатами розгляду справи № 826/4905/15 постановою Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2015р., залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 26.05.2015р., позов задоволено. Стягнуто з Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» з рахунків, виявлених державним виконавцем під час виконання рішення, на користь Державного бюджету податкову заборгованість з податку на додану вартість у розмірі 1 128 490,69 грн. та з податку на прибуток у розмірі 1 408 152,49 грн.

Вказаними судовими рішеннями у справі № 826/4905/15 було встановлено, що «Державне підприємство Міністерства оборони України "Укроборонпостачальник" має податкову заборгованість у сумі 2 539 158, 65 грн., а саме:

- по податку на додану вартість 14.05.2014 нараховано по ППР № від 13.04.2010 у розмірі 1128 490, 69 грн.;

- по податку на прибуток підприємств 14.05.2014 нараховано по ППР №/0 від 13.04.2010 у розмірі 1 408 152, 49 грн.

У зв`язку з несплатою податкового боргу, на виконання ст. 59 п.89.3 ст. 89 Податкового кодексу України Державною податковою інспекцією у Шевченківському районі ГУ ДФС у м. Києві з урахуванням норм ст.45, 68 Податкового кодексу України, було направлено на податкову адресу відповідача податкову вимогу №9831-25 від 03.06.2014 та рішення про опис майна у податкову заставу №4831/26-59-25-01-14 від 03.06.2014.».

Відповідно до ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання зазначеного рішення суду контролюючим органом направлялись до установ банків інкасові доручення (розпорядження) від 24.01.2018р., від 02.11.2017р., від 07.12.2016р., від 08.09.2015р., від 05.05.2015р., які залишилися не виконаними та були повернуті відправнику.

Судом також встановлено, що відповідно до положень статей 88, 89 ПК України, 02.06.2017р. ГУ ДФС у м. Києві було прийнято рішення № 9831/17-11 про опис майна у податкову заставу та складено акт опису майна № 4/26-15-17-11-15 Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник», відповідно до якого проведено опис майна: частини нежитлової будівлі літери «В» площею 1 380,9 кв.м. за адресою м. Київ, вул. Мельникова 81, яка складається з цокольного поверху літ. «В» площею 284,5 кв.м., другого поверху літ. «В» площею 574,5 кв.м., яке перебуває у власності Державного підприємства Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» (право господарського відання) на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 01.08.2012р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00, загальна вартість 12 144 000,00 грн.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що підставою для звернення податкового органу до суду була наявність у відповідача непогашеної суми податкового боргу та постанови Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.04.2015р. по адміністративній справі № 826/4905/15 про його стягнення з відповідача та наявність описаного в податкову заставу майна.

На думку податкового органу, наявність зазначених обставин за приписами статті 95 ПК України є підставою для винесення судом рішення про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд приходить до наступних висновків.

Згідно даних роздруківки Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство Міністерства оборони України «Укроборонпостачальник» () є державним підприємством, єдиним засновником якого є Міністерство оборони України.

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 15.05.2014 року, власниками нежитлової будівлі літ «В» за адресою м. Київ, вул. Мельникова, буд. 81 є Держава України в особі Міністерства оборони України, Держава. Розмірі часток 55/100. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 00.

Відповідно до пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України), податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Згідно з п. 89.2 ст. 89 ПК України, з урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг (п.89.3 ст. 89 ПК України).

Згідно з п. 95.1, 95.3 ст. 95 Податкового кодексу України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі. Рішення суду щодо надання вказаного дозволу є підставою для прийняття контролюючим органом рішення про погашення усієї суми податкового боргу.

Враховуючи викладене, у разі наявності у платника податків непогашеної суми податкового боргу податковий орган має право здійснити продаж майна такого платника, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.87.2 ст. 87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст. 136 Господарського кодексу України право господарського відання є речовим правом суб`єкта підприємництва, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним власником (уповноваженим ним органом), з обмеженням правомочності розпорядження щодо окремих видів майна за згодою власника у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законами.

Статтею 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» від 29.11.2001 року № 2864-ІІІ (подалі - Закон № 2864-ІІІ), встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

Відповідно до ст. 2 Закону № 2864-ІІІ, для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Конституційний Суд України у п. 3.3 рішення від 10.06.2003 року у справі № 1-11/2003 за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (справа про мораторій на примусову реалізацію майна) розяснив, що за змістом ст. 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» мораторій не поширюється на відчуження рухомого та іншого майна підприємств, що не забезпечує ведення їх виробничої діяльності, а також на продаж обєктів нерухомого майна та інших засобів виробництва, що забезпечують виробничу діяльність підприємства-боржника у процедурі його санації (ст. 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

З урахуванням тієї обставини, що Законом № 2864-ІІІ встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних капіталах яких частка держави становить не менше 25%, до яких належить ДП МОУ «Укроборонпостачальник», у статутному фонді якого частка держави становить 100%, майно підприємства є державною власністю і закріплюється за ним на праві господарського відання, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ГУ ДФС у м. Києві.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим адміністративним судом України в судових рішеннях у справах №К/800/15636/13, №К/800/35249/13, №806/2779/15, №806/4013/15, №818/1604/16.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У зв`язку з викладеним, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 КАС України.

Суддя О.В. Патратій