Справа № 320/5867/18
Суддя: Ісаєнко Юлія Анатоліївна
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/5867/18 Суддя (судді) першої інстанції: Терлецька О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Ісаєнко Ю.А.,

суддів: Лічевецького І.О., Мельничука В.П.,

за участю:

секретаря Левченка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про:

- визнання протиправним та скасування наказу № 2073 від 01.10.2018 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції Федорченка М.А.";

- визнання протиправним та скасування наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 520 о/с від 05.10.2018 "По особовому складу" в частині звільнення зі служби капітана поліції ОСОБА_1

- поновлення ОСОБА_1 на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимущеного прогулу.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, апелянтом подано апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та задовольнити позовні вимоги.

Доводи апелянта обґрунтовані тим, що суд першої неповно встановив обставини справи, а звільнення ОСОБА_1 відбулось незаконно та упереджено, оскільки було порушено порядок проведення службового розслідування, не враховано особу позивача, сумлінне виконання ним службових обов`язків, та інших обставин справи.

Позивач та його представник в судовому засіданні наполягали на задоволенні вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просили скасувати, а позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Згідно з ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, сторони, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, наказом Головного управління національної поліції в Київській області №2073 від 01.10.18 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції Федорченка М.А» за порушення службової дисципліни, статей 7,8 Дисциплінарного статут України, підпунктів 1 пункту 1 статті 18 ЗУ «Про національну поліцію», статті 14 ЗУ «Про дорожній рух», пунктів 2.1, 2.5 Правил дорожнього руху України, пункту 5 розділу І, пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженого наказом МВС України 1179 від 09.11.16, що виразилось у відмові на вимогу поліцейського пройти в установчому порядком медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під дією препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції, керування транспортним засобом без посвідчення водія, що призвело до складання адміністративних матеріалів за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126 КУпАП відносно поліцейського, проявленні неповаги до колег по службі, прояву нещирості під час проведення службового розслідування та поданні негативного прикладу підлеглим працівникам позивача звільнено зі служби в поліції.

05.10.18 на виконання Наказу Головного управління національної поліції в Київській області № 2073 від 01.10.18 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору реагування патрульної поліції №3 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції Федорченка М.А» наказом Головного управління національної поліції в Київській області №520 о/с «По особовому складу» позивача звільнено зі служби на підставі п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту).

Не погоджуючись із зазначеними рішеннями відповідача, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.

Суд першої інстанції відмовляючи в задоволенні позовних вимог, виходив з того, що у діях начальника СРПП №3 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 вбачаються порушення вимог статей 7, 8 Дисциплінарного статуту України, п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 2.1, 2.5. Правил дорожнього руху України, п. 5 розділу 1, п.у 3 розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України № 1179 від 09.11.2016, а відтак оскаржувані накази Головного управління Національної поліції в Київській області є правомірними.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

19.08.2018 до Головного управління в Київській області з Володарського відділення поліції Сквирського ВП ГУНП в Київській області надійшла інформація про те, що під час відпрацювання Сквирського району, працівниками УПП у Київській області ДПП НП України, по вул. Зарічна, що у м. Володарка, Київської області, було зупинено автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням начальника СРПП №3 Таращанського відділення поліції Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 , який перебував з ознаками алкогольного сп`яніння.

19.08.2018 близько 00 год. 10 хв. працівниками УПП у Київській області ДПП Національної поліції України по вул. Зарічна у м. Володарка, за порушення Правил дорожнього руху України, а саме пункту п.2.9 «в» (не освітлюється задній номерний знак у темну пору доби) було зупинено автомобіль марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 У ході спілкування із ОСОБА_1 , у працівників поліції виникла підозра на те, що останній керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим з метою встановлення стану алкогольного чи іншого сп`яніння, ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування, на що останній відмовився.

Надалі, за порушення пункту 2.5 ПДР України, відносно ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол серії БД №335663, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду, позивачем вказано про те, що постанова про накладення адміністративного стягнення, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП оскаржена не була.

Оцінюючи доводи апелянта у взаємозв`язку з обставинами справи та положеннями чинного законодавства, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, положеннями статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейські зобов`язані неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових обов`язків, наказів керівництва, поважати і не порушувати права та свободи людини.

Статтею 19 вказаного Закону зазначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до Закону.

Статтею 1 Закону України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» передбачено, що службова дисципліна - це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України та підпорядкованих йому органів і підрозділів.

Службова дисципліна досягається шляхом набуття високого рівня професіоналізму, статутного порядку та виховання у осіб рядового і начальницького складу високих моральних і ділових якостей.

Дисциплінарний проступок - невиконання чи неналежне виконання особою рядового і начальницького складу службової дисципліни.

За вчинення дисциплінарних проступків поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність згідно з Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України..

За приписами ст. 5 Дисциплінарного статуту ОВС визначено, що особи рядового і начальницького складу, яких в установленому законодавством порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або матеріальної відповідальності, водночас можуть нести і дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

За змістом статті 7 Дисциплінарного статуту службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу: дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; дотримуватися норм професійної та службової етики; сприяти начальникам у зміцненні службової дисципліни, забезпеченні законності та статутного порядку; виявляти повагу до колег по службі та інших громадян, бути ввічливим, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку тощо.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, можна зробити висновок що поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Частиною 3 статті 11 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Статтею 8 згаданого Закону встановлено, що начальник несе персональну відповідальність за стан службової дисципліни і повинен постійно його контролювати. Начальник зобов`язаний бути прикладом у дотриманні законності, службової дисципліни, бездоганному виконанні вимог Присяги працівника ОВС України, статутів, наказів, норм моралі, професійної та службової етики, розвивати і підтримувати в підлеглих свідоме ставлення до виконання службових обов`язків, честь і гідність, заохочувати розумну ініціативу, самостійність, старанність у службі, уміло застосовувати заходи дисциплінарного впливу.

Статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що керування транспортним засобом особою, яка немає при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документу на транспортний засіб, а також полісу (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифікату «Зелена картка»), - тягне за собою накладення штрафу.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України визначено, що водій повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 5 розділу 1 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 визначено, що поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України « Про Національну поліцію», інших законодавчій актах України, а також у цих правилах, зокрема верховенства права, дотримання прав свобод людини, законності, відкритості та прозорості, політичної нейтральності, взаємодії з населенням на засадах партнерства, безперервності, справедливості, неупередженості та рівності.

Пунктом 3 розділу 5 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України №1179 від 09.11.2016 визначено, що керівник органу (підрозділу) поліції повинен бути прикладом дотримання Конституції України та законів України, інших нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, професійно-етичних вимог, основних принципів професійної діяльності та правил поведінки поліцейських, визначених цими Правилами, а також вимагати їх дотримання від підлеглих.

Відповідно до п. 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» від 23.12.2015 до набрання чинності Закону України «Про дисциплінарний статут Національної поліції» дію Дисциплінарного статуту ОВС України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут органів внутрішніх справ України» поширено на поліцейських.

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-IV (зі змінами та доповненнями), з метою з`ясування всіх обставин дисциплінарного проступку, учиненого особою рядового або начальницького складу, начальник призначає службове розслідування.

Отже, службове розслідування в органах внутрішніх справ - це комплекс заходів, які здійснюються в межах відомчої компетенції з метою уточнення причин та умов, що сприяли вчиненню дисциплінарного проступку, встановлення ступеня вини особи, яка його вчинила.

Мета службового розслідування полягає в тому, щоб повністю, об`єктивно та всебічно встановити: обставини (час, місце) і наслідки правопорушення, з приводу якого було призначено розслідування; осіб, винних у правопорушенні, та осіб, дії чи бездіяльність яких сприяли негативним наслідкам або створювали загрозу їх спричинення; наявність причинного зв`язку між неправомірним діянням особи, щодо якої призначено службове розслідування, та його наслідками; причини правопорушення та умови, що сприяли правопорушенню; вимоги законів чи інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів або службових обов`язків, що були порушені; ступінь вини кожної з осіб, причетних до правопорушення, та мотиви протиправної поведінки працівника ОВС і його ставлення до вчиненого.

Так, у ході проведення службового розслідування щодо ОСОБА_1 , 30.08.2018 до ВІОС УКЗ ГУНП в Київській області з Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП В Київській області надійшли рапорти інспектора взводу № 1 роти № 3 ППСПОП «Миротворець» ГУНП в Київській області капітана поліції Паскаль Вадима Леонідовича та заступника командира взводу № 3 ППСПОП «Миротворець» ГУНП в Київській області лейтенанта поліції Шевчука Євгенія Феодосійовича, які були зареєстровані до ЖЄО Володарського ВП за №2002 від 19.08.2018, щодо можливих неправомірних дій ОСОБА_1

Також в матеріалах службового розслідування міститься висновок Володарської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2018.

В рапортах зазначено, що 18.08.2018 о 22 год. 40 хв., під час відпрацювання Володарського району, по вул. Зарічній в м. Володарка було виявлено ОСОБА_1 , який у автомобілі марки «Шкода Октавія», д.н.з. НОМЕР_1 голосно слухав музику. Для припинення адміністративного правопорушення, працівники поліції зробили зауваження ОСОБА_1 , який на нього не відреагував, а навпаки розпочав нецензурно висловлюватися в бік поліцейських та поводити себе агресивно. З метою оформлення адміністративних матеріалів, відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне затримання серії ААА №145576.

В подальшому позивача було освідувано на стан алкогольного сп`яніння у Володарській ЦРЛ, та відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2018 ОСОБА_1 18.08.2019 о 22 год. 50 хв. перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Опитаний ОСОБА_1 пояснив, що 19.08.2018 близько 00.10 год., його зупинили працівники поліції за порушення Правил дорожнього руху.

Під час перевірки документів ОСОБА_1 виявив відсутність посвідчення водія та повідомив поліцейських, що забув його вдома. Надалі, під час складання адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, останньому було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився у зв`язку з тим, що працівники поліції не пред`явили йому повірку на газоаналізатор «Драгер».

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не а автоматичному режимі серії ВР № 253784 від 19.08.2018 встановлено, що ОСОБА_1 19.08.2018 о 00 год. 10 хв. в смт. Володарка по вул. Зарічна, 100 керував автомобілем в темну пору доби з неосвітленим державним номерним знаком, чим порушив п.30.2 ПДР, під час перевірки не мав при собі посвідчення водія, чим порушив п.2.1 «а» ПДР, відповідальність за що передбачено ч. 1 ст. 126 КУпАП. В зв`язку з викладеним, на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425,00 грн. Вказана постанова не оскаржена та є чинною.

Апелянтом під час апеляційного розгляду вказано на те, що постановою Володарського районного суду Київської області від 19.09.2018 було закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З метою належного з`ясування обставин справи, судом апеляційної інстанції було витребувано у Володарського районного суду Київської області матеріали справ про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Так, дійсно постановою Володарського районного суду Київської області від 19.09.2018 було закрито провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, при дослідженні справи № 364/1044/18 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП колегією суддів встановлено, що в ній відсутній висновок Володарської ЦРЛ щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.08.2018.

Відтак, Володарський районний суд Київської області закриваючи провадження у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення був позбавлений можливості оцінити вищевказаний висновок медичного огляду, та керувався лише поясненнями свідків, допитаних в судовому засіданні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що в контексті положень ст.ст. 73 - 76 КАС України, висновок Володарської ЦРЛ від 18.08.2018, щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 є належним доказом перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння, а посилання позивача на постанову Володарського районного суду Київської області від 19.09.2018, як на підставу для задоволення вимог апеляційної скарги є необгрунтованими.

Крім того, в суду апеляційної інстанції відсутні підстави вважати рапорти інспектора взводу № 1 роти № 3 ППСПОП «Миротворець» ГУНП в Київській області Паскаль В.Л. та заступника командира взводу № 3 ППСПОП «Миротворець» ГУНП в Київській області Шевчука Є.Ф. такими, що викликають сумнів, або містять недостовірні відомості.

Колегією суддів під час апеляційного розгляду було також оглянуто відеозаписи з нагрудних камер поліцейських з місця події від 19.08.2018, якими зафіксовано обставини під час складання матеріалів про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, ч. 1 ст. 130 КУпАП. Зазначені відеозаписи свідчать про визнання ОСОБА_1 факту перебування в стані алкогольного сп`яніння та факту відсутності у нього документів, які б давали право керування транспортним засобом.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що ОСОБА_1 був притягнутий до дисциплінарної відповідальності не лише за скоєння порушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, а за порушення службової дисципліни, статей 7,8 Дисциплінарного статут України, підпунктів 1 пункту 1 статті 18 ЗУ «Про національну поліцію», статті 14 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 2.1, 2.5 Правил дорожнього руху України, пункту 5 розділу І, пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затвердженого наказом МВС України 1179 від 09.11.16, що виразилось у відмові на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд для встановлення стану сп`яніння, керування транспортним засобом без посвідчення водія, що призвело до складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 130, ч. 1 ст. 126 КУпАП, проявленні неповаги до колег по службі, прояву нещирості під час проведення службового розслідування та поданні негативного прикладу підлеглим працівникам.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Суд першої інстанції вірно вказав, що аналізуючи матеріали службового розслідування було встановлено, що інформація, яка надійшла з Володарського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області щодо порушення дисципліни начальником СРПП №3 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітаном поліції Федорченком М.А. знайшла своє підтвердження.

Враховуючи встановлені обставини та оцінюючи дії, що ставляться в провину позивачеві, колегія суддів погоджується із висновком службового розслідування, яким встановлені достатні підстави для застосування до позивача такого виду дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції.

Згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В свою чергу, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, зазначений обов`язок виконано, та у встановленому порядку обґрунтовано правомірність своїх дій та рішень.

Колегія суддів відхиляє посилання апелянта на те, що відповідачем не враховані тяжкість проступку, його співмірність із крайнім заходом дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, позаяк ГУНП у Київській області відповідно до чинного законодавства наділено дискреційними повноваженнями під час здійснення дисциплінарного провадження, що дозволяє вказаному органу на власний розсуд визначати вид дисциплінарного стягнення в залежності від скоєного поліцейським дисциплінарного проступку та застосовувати до нього обране ним дисциплінарне стягнення. Крім того, Дисциплінарний статут не встановлює необхідність послідовного призначення стягнень від менш суворого до більш суворого.

Аргументи скаржника про відсутність доведення його вини у скоєнні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, внаслідок закриття провадження у справі за відсутністю складу правопорушення, наведені позивачем в якості підстави для скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, колегія суддів оцінює критично з огляду й на відсутність судового спору між сторонами у справі щодо факту вчинення позивачем вищезазначених дій.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 20.11.2018 у справі № 804/2456/17.

Відтак, ретельно дослідивши матеріали справи, відеозаписи, оригінали матеріалів службового розслідування, справу № 364/1044/18 суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у діях начальника СРПП №3 Таращанського ВП Миронівського ВП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_1 вбачаються порушення службової дисципліни та вимог чинних нормативно-правових актів, а отже, при виданні оскаржуваних наказів по особовому складу Головне управління Національної поліції в Київській області діяло в межах та у спосіб, що передбачені чинним законодавством, а тому відсутні підстави для їх скасування та задоволення апеляційної скарги.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (Заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява N 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 242, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 08.02.2019 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

(Постанову у повному обсязі складено 30.05.2019)

Головуючий суддя Ю.А. Ісаєнко

Суддя В.П. Мельничук

Суддя І.О. Лічевецький