Справа № 818/3928/15
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2019 року

Київ

справа №818/3928/15

адміністративне провадження №К/9901/12704/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Бучик А.Ю., Рибачука А.І.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду у касаційній інстанції адміністративну справу №818/3928/15

за позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ ''Златобанк'' Славінського Валерія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Бондара В.О., суддів: Кононенко З.О., Калитки О. М.,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича, Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича щодо відмови внести ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ "Златобанк" за договором №080175 від 02.02.2015 на суму 10000 доларів США, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб;

- зобов`язати Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича внести ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ "Златобанк", які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що відповідачами в порушення норм чинного законодавства не включено його до переліку і в подальшому до Загального реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Златобанк» за рахунок Фонду, оскільки внесення ним коштів на депозит у розмірі 10000 дол.США (еквівалент у грн. 161469,96) підтверджується квитанцією №31803 від 02.02.2015 із відповідним призначенням платежу «залучення коштів на депозит, угода №080175». Тому відмова у виплаті належних коштів, як вкладнику банку, є протиправною.

Постановою Сумського окружного адміністративного суду від 5 квітня 2016 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк Славінського Валерія Івановича щодо відмови внести ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ "Златобанк" за договором №080175 від 02.02.2015 на суму 10000 доларів США, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Златобанк" Славінського Валерія Івановича внести ОСОБА_1 до переліку вкладників АТ "Златобанк" за договором №080175 від 02.02.2015 на суму 10000 доларів США, які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Постановою Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року скасовано постанову суду першої інстанції та ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог.

Суди встановили, що 02 лютого 2015 року між ПАТ «Златобанк» та ОСОБА_1 була укладена Угода про приєднання до Публічної пропозиції про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб №080175, згідно з якою вкладник в порядку статті 634 Цивільного кодексу України приймає Публічну пропозицію про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб та висловлює повну та безумовну згоду з її умовами, а також підтверджує, що ознайомлений та згоден з порядком відкриття та обслуговування вкладного (депозитного) рахунку та умовами розміщення конкретного виду вкладу.

Пунктом 2.1 угоди передбачено, що банк відкриває вкладнику вкладний (депозитний) рахунок № НОМЕР_1 в іноземній валюті з початковою сумою вкладу 10000 дол. США строком до 02 березня 2015 року, а також рахунок для зарахування процентів НОМЕР_2 (п.2.2-2.7).

На підставі постанови Правління Національного банку України від 13 лютого 2015 року №105 «Про віднесення ПАТ «Златобанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 13 лютого 2015 року №30 «Про запровадження тимчасової адміністрації у АТ «Златобанк», відповідно до якого з 14 лютого 2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію строком на три місяці до 13 травня 2015 року включно та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «Златобанк» Славінського В.І.

В подальшому, 13 травня 2015 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на підставі постанови Правління Національного банку України від 12 травня 2015 року №310 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Златобанк» видано наказ №99 «Про початок процедури ліквідації АТ «Златобанк» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідації банку», згідно з яким розпочато процедуру ліквідації банку та призначено уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Златобанк» Славінського В.І. строком на 1 рік з 13 травня 2015 року до 12 травня 2016 року включно.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про внесення його до реєстру вкладників банку та відшкодування коштів, зареєстрованої в АТ «Златобанк» за вх.№10431 від 18.12.2015, повідомлено, що на його ім`я у банку відсутні відкриті рахунки за договором №080175 від 02.02.2015 на суму 10000 доларів США, а за рахунками, відкритими на його ім`я, гарантована сума відшкодування складає 2597грн. 29коп.

Таким чином, позивача не було внесено до переліку вкладників ПАТ «Златобанк», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Не погоджуючись із такими діями відповідачів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що отримання банком від позивача коштів підтверджено належним чином складеними договором та квитанцією, а тому посилання на те, що кошти не були зараховані на рахунок ПАТ "Златобанк" є безпідставними. Доводи Уповноваженої особи на факт підроблення підписів на касових документах не був доведений в рамках кримінального провадження. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що позивач є вкладником у розумінні положень Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" і має бути включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Скасовуючи постанову суду першої інстанції та відмовляючи в задоволенні позову, апеляційний суд мотивував своє рішення тим, що в автоматизованій системі банківської системи «Златобанк» в АБС Б2 відсутні відомості про касову операцію у відділенні Сумська РД АТ «Златобанк» щодо надходження 02 лютого 2015 року від позивача готівкових коштів у сумі 10 000 доларів США, натомість підтвердженим є факт внесення коштів у сумі 100 доларів США. Суд апеляційної інстанції вказав на те, що надана квитанція не є самостійним касовим документом, а є тільки частиною заяви на переказ готівки, яка також містить обов`язкові реквізити, в тому числі, підписи платника та працівника банку. При цьому досліджена судом апеляційної інстанції заява на переказ готівки містить відомості про внесення позивачем коштів у сумі 100 доларів США, і на вказану суму коштів позивач був включений до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду.

Не погодившись з рішенням суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм матеріального і процесуального права, просить скасувати постанову Харківського апеляційного адміністративного суду та залишити в силі постанову Сумського окружного адміністративного суду.

В обґрунтування вимог касаційної скарги позивач заперечував наданий Уповноваженою особою до суду договір та заяву на переказ готівки у розмірі 100 доларів США, оскільки таких договорів він не укладав, не підписував та йому не відомо, коли ці копії стали існувати. Зазначав, що на відповідних копіях стоять підписи не позивача. Також скаржник вказує на те, що заява на переказ готівки, яка зберігається у банку, містить інформацію про суму коштів, проведену банком, в той час, як квитанція засвідчує суму, внесену до каси банку. Вважає, що відповідальність за повноту і правильність заповнення усіх реквізитів касових документів, що стосуються внесення грошових коштів на депозитні рахунки, покладається не на позивача, а на посадових осіб банку. Позивач зазначає, що саме квитанція, яка видається банком, є належним документом, що підтверджує внесення готівки за договором банківського вкладу, а тому за наявності певних розбіжностей щодо внесеної суми слід керуватися саме квитанцією.

У поданих запереченнях на касаційну скаргу Уповноважена особа просить залишити її без задоволення.

Верховний Суд переглянув судове рішення у межах касаційної скарги, з`ясував повноту фактичних обставин, встановлених судами, та правильність застосування норм матеріального та процесуального права і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин; Закон № 4452-VI).

Пунктом 3 та 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI визначено, що вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти;

вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Частиною першою статті 3 Закону № 4452-VI визначено, що Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами.

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону і нормативно-правових актів Фонду станом на день отримання рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Суд касаційної інстанції зауважує, що підставою для поширення на особу гарантій, передбачених Законом №4452-VI щодо відшкодування вкладу, є наявність у такої особи залишку коштів на банківському рахунку, що відкритий на її ім`я, тобто наявність вкладу та статусу вкладника у особи. При цьому вкладниками є особи, які уклали або на користь яких укладено або договір банківського вкладу (депозиту), або банківського рахунку, або які є власниками іменного депозитного сертифіката. Слід зазначити, що положення чинного законодавства не пов`язують визначення статусу вкладника банку та виникнення у нього права на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу із походженням на відповідному вкладному (депозитному, поточному) рахунку коштів.

Так, у межах даних правовідносин Уповноваженою особою не заперечується той факт, що позивач є вкладником ПАТ «Златобанк». Разом з тим, спірною є сума, яка підлягає відшкодуванню за договором банківського вкладу від 02 лютого 2015 року, який укладено на суму 10000 доларів США.

За позицією позивача, ним була внесена сума у розмірі 10000 доларів США, що підтверджується відповідною квитанцією від 02 лютого 2015 року №31803.

Разом з цим, за встановлених апеляційним судом обставин, згідно з випискою по рахунку № "Банкноти та монети в касі Сумського відділення АТ "Златобанк"" 02 лютого 2015 року ОСОБА_1 не вносилися кошти в обсязі, зазначеному у квитанції №31803, та не міститься запис про складання документа за таким номером. Натомість, наявна в Журналі касових документів заява на переказ готівки №31803 від 02.02.2015 містить інформацію про внесення позивачем в касу коштів у розмірі 100 доларів США, а не 10000дол. США, як вказано у квитанції №31803 від 02.02.2015, яка не відповідає вимогам п.1.3, п.2.9 Розділу IV Інструкції "Про ведення касових операцій банками в Україні", затвердженої Постановою Правління Національного банку України №174 від 01.06.2011, оскільки вона не підписана уповноваженим працівником банку.

Тобто, надана ОСОБА_1 квитанція не є самостійним касовим документом, а є тільки частиною заяви на переказ готівки, де розмір внесеної вкладником суми значиться як 100 доларів США.

Як вбачається з виписки автоматизованої банківській системі АТ "Златобанк" по особовим рахункам проведено зарахування коштів на депозитний рахунок у розмірі 100 дол.США.

Зазначені кошти були списані як гарантована сума списання для оплати ФГВФО.

У зв`язку з цим, колегія суддів зазначає, що відповідно до абз. 14, 15 пункту 4 розділу І Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України №174 від 01 червня 2011 року (далі - Постанова №174) (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) касове обслуговування - надання послуг з приймання, видачі та обміну готівки; касовий документ - документ, який оформляється для здійснення касової операції.

Пунктом 5 розділу І Постанови №174 встановлено, що Банк (філія) зобов`язаний здійснювати касове обслуговування клієнтів на підставі договірних відносин через касу банку.

Відповідно до пункту 8 розділу І Постанови №174 Банк під час здійснення касових операцій має, серед іншого, зокрема забезпечувати: своєчасне повне оприбутковування готівки національної та іноземної валюти, що надійшла до каси банку, та її зарахування на зазначені клієнтами рахунки згідно з вимогами нормативно-правових актів; документальне оформлення руху готівки національної та іноземної валюти в касі банку; своєчасне відображення касових операцій у бухгалтерському обліку.

У відповідності до абзацу першого пункту 1.1 глави 1 розділу IV Постанови №174 до касових документів, які оформляються згідно з касовими операціями, визначеними цією Інструкцією, належать: заява на переказ готівки (додаток 8), прибутково-видатковий касовий ордер (додаток 9), заява на видачу готівки (додаток 10), прибутковий касовий ордер (додаток 11), видатковий касовий ордер (додаток 12), грошовий чек (додаток 13), квитанція про прийняття на інкасо банкнот іноземних держав (додаток 22), квитанція про приймання до сплати на інкасо чеків в іноземній валюті, рахунки на сплату платежів, а також сліп, квитанція, чек банкомата, що формуються платіжними пристроями, та документи для відправлення переказу готівки та отримання його в готівковій формі, установлені відповідною платіжною системою.

Згідно з пунктом 2.1 глави 2 розділу IV Постанови №174 банк (філія, відділення) приймає від клієнта готівку для здійснення її переказу через операційну касу і платіжні пристрої.

Приписи пункту 2.3 глави 2 розділу IV Постанови №174 визначають, що банк (філія, відділення) здійснює приймання готівки іноземної валюти від клієнтів за такими прибутковими касовими документами, зокрема за заявою на переказ готівки - від юридичних осіб - резидентів, фізичних осіб - підприємців та представництв-нерезидентів для зарахування на власні поточні рахунки; від уповноваженого представника нерезидента - суб`єкта господарювання для зарахування на розподільчий рахунок в іноземній валюті, відкритий цим банком (філією, відділенням) резиденту - суб`єкту господарювання; від фізичних осіб - на поточні, вкладні (депозитні) рахунки та переказ без відкриття рахунку.

У відповідності до пункту 2.9. 3 глави 2 розділу IV Постанови №174 банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп "вечірня" чи "післяопераційний час"), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Отже, одним із документів, який фіксує факт приймання готівки іноземною валютою від клієнта банку, є заява про переказ готівки, форма якої визначена у додатку 8 до Постанови №174. Така заява свідчить про волевиявлення клієнта на внесення певної суми коштів у банк та повинна зберігатися у банку як один із документів первинного обліку.

Таким чином, і заява на переказ готівки, і квитанція, яка видається банком за наслідками її прийняття, є невід`ємними частинами, які у сукупності підтверджують факт проведення відповідної операції. Лише у разі встановлення недостовірності однієї з цих частин на підставі належних та допустимих доказів суд вправі прийняти другу як доказ, який підтверджує чи спростовує факт прийняття готівки банком та її розмір.

Апеляційним судом встановлено та досліджено заяву про переказ готівки №31803 від 02 лютого 2015 року від ОСОБА_1 , відповідно до якої позивач вносить суму 100 доларів США.

Отже, оскільки кошти в сумі 10000 дол. США не були залучені АТ «Златобанк» від позивача за Угодою від 02 лютого 2015 року та не надходили на рахунок позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що у розумінні Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач не має права на відшкодування вказаних коштів за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

За змістом частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанції не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

З огляду на викладене, Суд приходить до висновку, що судом апеляційної інстанції не допущено неправильного застосування норм матеріального права, не порушено норм процесуального права, у зв`язку з чим касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 343, 350, 356 КАС України, Суд, -

п о с т а н о в и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2016 року у справі №818/3928/15 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

А.Ю. Бучик

А.І. Рибачук ,

Судді Верховного Суду