Справа № 824/24/17-а
Суддя: Пасічник С.С.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2019 року

Київ

справа №824/24/17-а

адміністративне провадження №К/9901/41593/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Пасічник С.С.,

суддів: Васильєвої І.А., Юрченко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» на постанову Чернівецького окружного адміністративного суду у складі судді Левицького В.К. від 06 березня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Курка О.П., суддів Совгири Д.І., Білоуса О.В. від 16 травня 2017 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» до Чернівецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» (далі - позивач, Товариство) звернулося до суду з позовом до Чернівецької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Чернівецькій області (далі - відповідач, Інспекція), в якому просило скасувати рішення Інспекції від 27 квітня 2012 року №31 про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість (далі - ПДВ).

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач безпідставно застосував положення підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 Податкового кодексу України (далі - ПК України) та, як наслідок, незаконно анулював реєстрацію Товариства платником ПДВ, оскільки довідка про подання/неподання позивачем контролюючому органу декларацій, яка стала підставою для прийняття оскаржуваного рішення, складена контролюючим органом передчасно, до закінчення дванадцятимісячного терміну, протягом якого не подавались декларації з ПДВ. Крім того стверджує, що у Товариства не було можливості подавати будь-яку звітність у зв`язку із вилученням документації підприємства у зв`язку з провадженням у кримінальній справі.

Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року, яка залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року, у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи такі рішення, суди першої та апеляційної інстанцій виходили з того, що Товариство протягом 12 послідовних місяців не подавало Інспекції декларації з ПДВ, які б свідчили про наявність операцій з постачання/придбання товарів у період з березня 2011 року по лютий 2012 року, а тому, за висновком судів, анулювання реєстрації платника ПДВ на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України є законним.

Не погоджуючись із рішенням судів першої та апеляційної інстанцій, позивач подав касаційну скаргу до Вищого адміністративного суду України, у якій, посилаючись на неправильне застосування ними норм матеріального права та порушення процесуальних норм, просив їх скасувати й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

У доводах касаційної скарги посилається на помилковість позиції судів попередніх інстанцій про відповідність рішення про анулювання реєстрації платника ПДВ вимогам законодавства, адже обставини вилучення у квітні 2011 року первинної документації співробітниками УДСБЕЗ УМВС України в Чернівецькій області, а також затримання керівника Товариства й відсутності інших посадових осіб, уповноважених на ведення бухгалтерського обліку та подачі звітності, позбавило Товариство можливості подати декларації з ПДВ за березень 2011 року та наступні податкові періоди. Крім того зазначає про відсутність в матеріалах справи обов`язкового документа у формі довідки, за наявності якої згідно підпункту 5.5.2.2 підпункту 5.5.2 пункту 5.5 Положення про реєстрацію платників ПДВ, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 07 листопада 2011 року №1394 (далі - Положення №1394), приймається рішення про анулювання реєстрації за ініціативою податкового органу.

Відповідач у письмових запереченнях на касаційну скаргу проти доводів та вимог останньої заперечив, вважаючи їх безпідставними, а рішення судів попередніх інстанцій, які просить залишити без змін, - обґрунтованими та законними.

В подальшому справа передана до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції в адміністративних справах відповідно до підпункту 4 пункту 1 Розділу VІІ «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Переглянувши судові рішення в межах доводів і вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіривши правильність застосування судами норм матеріального права і дотримання норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги.

Так, судами попередніх інстанцій встановлено, що Товариство () зареєстроване як юридична особа 07 липня 2004 року та взято на податковий облік в органах державної податкової служби 26 липня 2004 року за №2628.

Товариство було зареєстровано платником ПДВ, індивідуальний податковий номер 26, номер свідоцтва 33043999, дата реєстрації платником й початку дії свідоцтва - 03 жовтня 2005 року; надалі у зв`язку із зміною адреси позивачу видано свідоцтво за №100004214 від 07 грудня 2006 року.

Актом планової виїзної документальної перевірки позивача від 15 вересня 2011 року №2962/23-2/33002057, крім іншого, встановлено порушення пунктів 49.1, 49.18 статті 49, пункту 203.1 статті 203 ПК України, а саме неподання до Інспекції декларації з ПДВ за березень 2011 року.

13 квітня 2012 року відповідачем видано розпорядження №2-р, яким створено комісію із проведення інвентаризації реєстру та анулювання реєстрації платників ПДВ, а 18 квітня 2012 року проведено камеральну перевірку з питання подання та відображення в податковій звітності з ПДВ обсягів оподатковуваних операцій Товариства, у ході якої встановлено неподання Товариством протягом 12-ти календарних місяців (з березня 2011 року по лютий 2012 року) звітність з ПДВ.

Рішенням Інспекції від 27 квітня 2012 року №31 реєстрація Товариства як платника ПДВ анульована відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті184 ПК України у зв`язку із тим, що позивач не подавав податкові декларації протягом 12 послідовних місяців, а саме з березня 2011 року по лютий 2012 року, що підтверджено актом від 18 квітня 2012 року.

В аспекті заявлених вимог, з огляду на фактичні обставини, установлені судами, Верховний Суд вказує на таке.

Питання процедури анулювання реєстрації платника ПДВ визначено у розділі V ПК України та Положенні №1394, яке було чинним на момент прийняття оскаржуваного рішення.

Відповідно до підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) реєстрація діє до дати анулювання реєстрації платника податку, яка проводиться шляхом виключення з реєстру платників податку і відбувається у разі якщо особа, зареєстрована як платник податку, протягом 12 послідовних податкових місяців не подає органу державної податкової служби декларації з ПДВ та/або подає таку декларацію (податковий розрахунок), яка (який) свідчить про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Пунктом 184.2 статті 184 ПК України передбачено, що анулювання реєстрації на підставах, визначених у підпунктах «б»-«з» пункту 184.1 цієї статті, може здійснюватися за заявою платника податку або за самостійним рішенням відповідного органу державної податкової служби. Свідоцтво про реєстрацію платника податку вважається анульованим з дати анулювання реєстрації платника податку.

За змістом пункту 5.5 Положення №1394 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) податкові органи здійснюють постійний моніторинг платників ПДВ, включених до Реєстру, та приймають рішення про анулювання реєстрації платників ПДВ у разі існування відповідних підстав (підпункт 5.5.1). Рішення про анулювання реєстрації за ініціативою податкового органу приймаються за наявності відповідних підтвердних документів (відомостей). Такими документами є довідка підрозділу оподаткування юридичних або фізичних осіб про подання/неподання платником ПДВ податковому органу декларації з ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстр (перелік) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях (податкових розрахунках) протягом 12 послідовних податкових місяців (підстава - підпункт «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу) (підпункт 5.5.2.2 підпункту 5.5.2 пункту 5.5 Положення №1394).

А згідно підпункту 5.1.3 пункту 5.1 Положення №1394 при розгляді питання анулювання реєстрації згідно з підпунктом «г» пункту 184.1 статті 184 розділу V Кодексу (підпункт «г» цього пункту) 12 місяців визначаються із урахуванням того, що включаються останні 12 послідовних податкових місяців, за які подані податкові декларації (у разі подання декларацій) або сплив строк подання податкових декларацій (у разі неподання декларацій) до отримання чи складання податковим органом документа, який є підставою для анулювання реєстрації.

Зміст наведених положень свідчить про те, що анулювання реєстрації платника податку за рішенням податкового органу на підставі підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України можливе за таких обставин: неподання платником ПДВ декларацій з ПДВ протягом 12 послідовних податкових місяців та/або подання такої декларації з показниками про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту.

Такі обставини мають підтверджуватись довідкою про подання/неподання платником ПДВ контролюючому органу декларацій протягом 12 послідовних податкових місяців та/або реєстром (переліком) податкових декларацій (податкових розрахунків) особи за 12 послідовних податкових місяців, які свідчать про відсутність постачання/придбання товарів, здійснених з метою формування податкового зобов`язання чи податкового кредиту у таких деклараціях.

З метою своєчасного виявлення обставин, які дають підстави для анулювання реєстрації, оперативного та відповідного реагування на них наведеними нормами й покладено на податковий орган обов`язок здійснення постійного моніторингу платників ПДВ, включених до Реєстру.

У справі, яка розглядається, судами встановлено, що, починаючи з податкового періоду березня 2011 року, протягом наступних 12 послідовних податкових місяців й до моменту складення податковим органом акту перевірки від 18 квітня 2012 року, у якому вставлено обставини неподання декларацій, Товариство не подавало до Інспекції податкової звітності з ПДВ. Такої звітності не подавалося позивачем й до моменту розгляду цієї справи у суді першої інстанції (2017 рік).

Оскільки на момент складання документа (акта), який став підставою для анулювання реєстрації та по своїй суті є альтернативним підтвердним документом (відомостями), були наявні обставини, з якими норма підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України пов`язує таке анулювання за рішенням контролюючого органу, висновок судів попередніх інстанцій про законність оскаржуваного рішення Інспекції від 27 квітня 2012 року №31 ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права.

Посилання ж позивача на неможливість подавати декларації з ПДВ з огляду на вилучення документації Товариства у зв`язку з провадженням у кримінальній справі та затримання його керівника не спростовують висновків судів у цій справі, адже норма підпункту «г» пункту 184.1 статті 184 ПК України не містить застережень щодо необхідності врахування при розгляді питання анулювання реєстрації причин, за яких особою не подавалась звітність.

У відповідності до частини першої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права при ухваленні судових рішень.

Доводи ж касаційної скарги за наведеного не дають підстав для висновку, що суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права чи порушення процесуальних норм при ухваленні рішень, а тому підстави для їх скасування та задоволення касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 359 КАС України, Суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріал Траст» залишити без задоволення, а постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 06 березня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 16 травня 2017 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

С.С. Пасічник

І.А. Васильєва

В.П. Юрченко ,

Судді Верховного Суду