Справа № 460/649/19
Суддя: Махаринець Д.Є.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2019 року м. Рівне №460/649/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Махаринця Д.Є. розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доМлинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Млинівського районного суду Рівненської області з позовною заявою до Млинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання дій та рішення протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 26.02.2019 по справі №566/264/19, справу за позовом ОСОБА_1 передано за підсудністю до Рівненського окружного адміністративного суду.

Ухвалою суду від 11.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) учасників справи.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 22.08.2018 звернувся до відповідача з заявою про призначення пенсії по інвалідності. Однак отримав рішення від 26.11.2018 щодо відмови у призначенні пенсії, мотивоване тим, що у позивача відсутній для його віку 6-річний страховий стаж для призначення пенсії по 3 групі інвалідності. На переконання позивача, вказане рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки у нього наявний достатній стаж для призначення пільгової пенсії, який підтверджується відповідним довідками. Враховуючи викладене просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 11.04.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Разом з тим, встановлено відповідачу строк для подання суду відзиву на позовну заяву (відзив).

У встановлений судом строк відповідачем до суду подано відзив, у якому він заперечив проти задоволення позовних вимог. Відзив обґрунтовано тим, що 26.11.2018 листом №2743/02 управління відмовило позивачу у призначенні пенсії по інвалідності. Вказує на те, що у позивача згідно форми ОК-5 від 27.08.2018 (після 2004 року) ставить 2 роки 1 місяць 12 днів, а на момент звернення за призначенням пенсії з складає 4 роки 5 місяців12 днів. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що відсутні правові підстави для призначення пенсії по третій групі інвалідності, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки у позивача відсутній необхідний страховий стаж, а саме 6 років страхового стажу. З огляду на наведене, управління вважає, що діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним пенсійним законодавством.

Позивач подав відповідь на відзив в якому з посиланням на норми чинного законодавства наводить аргументи, аналогічні викладеним у позові.

Відповідач, заперечень на відповідь на відзив не подав.

Розглянувши позовну заяву та відзив на неї, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини адміністративної справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими у судовому засіданні доказами, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 01.03.2019 є інвалідом третьої групи, що підтверджується довідкою від 01.03.2018 №816089.

22.08.2018 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV, який набрав чинності 01.01.2004.

До заяви позивачем було долучено наступні документи: посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 від 10.11.2015; довідку Львівської обласної МСЕК від 01.03.2018 12ААА №816089 про те, що ОСОБА_1 є інвалідом 3 групи; трудову книжку серії НОМЕР_2 від 12.10.2007; довідку Млинівського районного військового комісаріату відповідно до якої позивач проходив строкову службу в період 03.11.2006 по 26.07.2007 та 10.02.2015 був призваний до Збройних Сил України згідно Указу Президента України від 14.01.2015 №15/2015 Про часткову мобілізацію та приймав участь в бойових діях в період 11.06.2015 по 05.04.2016, військовий квиток серії НОМЕР_3 від 17.10.2006, у якому містяться відомості про час перебування на службі у Збройних Силах України, паспорт серії НОМЕР_4 виданий Млинівським РВ УМВС України в Рівненській області 07.04.2001.

26.11.2018 відповідач листом №2734/02 відмовив позивачу у призначенні пенсії по інвалідності виходячи з того, що на дату звернення у позивача відсутній необхідний страховий стаж (4 роки 5 місяців 12 днів), а для призначення пенсії необхідно 6 років.

Не погоджуючись з таким рішенням пенсійного органу, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування регулює Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-IV (Закону №1058-IV), який набрав чинності з 01.01.2004. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Відповідно до ст.9 Закону №1058-IV, в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Частиною 1 ст. 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з ч.1 ст. 30 Закону №1058-IV, пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп - від 34 років до досягнення особою 35 років включно - 6 років. (ч.1 ст. 32 Закону №1058-IV).

Умови призначення пенсії за віком передбачені розділом IІІ Закону, умови призначення пенсії по інвалідності передбачені розділом ІV Закону, умови призначення пенсії пенсія у зв`язку з втратою годувальника передбачені розділом V Закону. Відповідно і строки призначення (перерахунку) та виплати пенсії по кожному виду пенсій відрізняються та врегульовані положеннями ст. 45 Закону. Зокрема, пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Частиною 2 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Відповідно до п.8 ч.1 ст. 11 Закону №1058-IV, загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають, військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової служби), поліцейські, особи рядового і начальницького складу, у тому числі ті, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" та "Про військовий обов`язок і військову службу".

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07 липня 2014 року N 13-1), яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за N 1566/11846, затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок № 22-1).

Пунктом 3 Порядку № 22-1 визначено, що заява про призначення пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання (реєстрації), а при необхідності - його законним представником за місцем проживання (реєстрації) представника.

Відповідно до абзац 5 п. 1.7 цього Порядку днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 затверджено "Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній". Пунктом 1 даного Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка, за відсутності її або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Частиною 4 ст. 24 Закону №1058-IV встановлено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Судом встановлено, що відповідачем згідно персоніфікованих даних позивача (форма ОК-5) від 27.08.2018, зроблено наступний розрахунок трудового стажу позивача: 2004 рік - 10 днів, 2012 рік, 6 днів, 2016 рік - 4 місяці, 2017 рік - 8 місяців, 2018 рік - 3 місяці. Додатково відображено період перебування на обліку в службі зайнятості з квітня 2012 року по квітень 2013 року - 9 місяців 27 днів. Таким чином, страховий стаж позивача згідно форми ОК-5 від 27.08.2018 становить 2 роки 1 місяць 12 днів. На дату звернення позивачем за призначенням пенсії по третій групі інвалідності, страховий стаж з урахуванням часткового періоду навчання складає 4 роки 5 місяців 12 днів.

Таким чином, на підставі вище наведеного відповідач прийшов до висновку, що відсутні правові підстави для призначення позивачу пенсії по третій групі інвалідності, відповідно до ч.1 ст. 32 Закону №1058-IV, оскільки страховий стаж позивача на дату звернення за призначенням пенсії становить, 4 роки 5 місяців 12 днів, а для призначення пенсії необхідно - 6 років страхового стажу.

Однак, на думку позивача відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу періоди проходження ним військової служби у Збройних Силах України. Зокрема, період проходження ним строкової військової служби у військовій частині 3066 Збройних Сил України з 03.11.2006 по 26.07.2007 в кількості 8 місяців 23 дні. Також, проходження військової служби під час мобілізації з 10.02.2015 по 05.04.2016 у військових частинах 1494, 2253, 2382 Збройних Сил України, в кількості 1 рік 2 міяці 25 днів, з яких 9 місяців 25 днів в період з 11.06.2015 по 05.04.2016 припадає на участь у бойових діях та підлягає зарахуванню до страхового стажу для призначення пенсії в трикратному розмірі як учаснику бойових дій, тобто 2 роки 5 місяців 25 днів.

Щодо зарахування страхового стажу в трикратному розмірі як учаснику бойових дій для призначення пенсії суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закону № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 413 (далі - Порядок № 413).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення;

Пунктом 4 Порядку № 413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

При цьому основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" № 2011-XII від 20 грудня 1991 року, який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону, військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ст. 6 Закону України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом 2 п. 1 ст. 8 Закону № 2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року № 1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України "Про пенсійне забезпечення" 5 листопада 1991 року № 1788-ХІІ передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

За правилами Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей від 14.08.2014 № 530 час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Правовий аналіз зазначених вище норм в контексті спірних правовідносин дає змогу дійти висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду від 05.06.2018 по справі №348/347/17 (К/9901/38547/18).

Разом з тим, судом встановлено та підтвердженого наявними в матеріалах справи письмовими доказами, що позивач приймав участь в бойових діях в період з 11.06.2015 по 05.04.2016, тобто 9 міс. 25 днів.

Враховуючи вищенаведене, перебування позивача на військовій службі в антитерористичній операції відноситься до бойових дій, що підтверджується статусом позивача згідно посвідчення від 10.11.2015 серія НОМЕР_1 , а сама військова служба підлягає зарахуванню до страхового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах з розрахунку один місяць служби за три місяці.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що станом на день звернення позивачем для призначенням пенсії по третій групі інвалідності у нього був наявний належний страховий стаж, відтак позивач має право на призначення пенсії відповідно до відповідно до ч.1 ст. 32 Закону №1058-IV.

Крім того, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Варто зазначити, що особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії. Отже, вирішення даної справи залежить саме від доведеності відповідачем правомірності прийняття спірних рішень.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України відсутні підстави для вирішення питання стосовно повернення судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :
Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Млинівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області щодо відмови в зарахуванні для призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності до страхового стажу період проходження строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_5 Збройних Сил України з 03.11.2006 по 26.07.2007, службу в особливий період у військових частинах НОМЕР_6 та 2382 Збройних Сил України з 10.02.2015 по 05.04.2016, період проходження в органах внутрішніх справ УМВС України у Волинській області та УМВС України у Рівненській області з 12.10.2007 по 29.12.2008 та відмови в призначенні пенсії по інвалідності.

Зобов`язати Млинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. С.Бандери, 34, смт. Млинів, Рівненська область, 35100, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) до страхового стажу для призначення пенсії по інвалідності період проходження строкової військової служби у військовій частині НОМЕР_5 Збройних Сил України з 03.11.2006 по 26.07.2007, службу в особливий період у військових частинах НОМЕР_6 та 2382 Збройних Сил України з 10.02.2015 по 05.04.2016, період проходження в органах внутрішніх справ УМВС України у Волинській області та УМВС України у Рівненській області з 12.10.2007 по 29.12.2008.

Зобов`язати Млинівське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. С.Бандери, 34, смт. Млинів, Рівненська область, 35100, ) призначити та виплачувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_7 ) пенсію по інвалідності, у відповідності до статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.03.2018 та у розмірах визначених статтею 33 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Махаринець Д.Є.