Справа № 183/6659/18
Суддя: Городецький Д. І.
Дата ухвалення: 2019-01-18 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/6659/18
№ 2-а/183/40/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 січня 2019 року м. Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Городецького Д.І.

секретаря Макаренко А.О.

розглянувши в м. Новомосковську в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора з дорожнього нагляду Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області Карпенко Віталія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

в с т а н о в и в:

25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до інспектора з дорожнього нагляду Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області Карпенко Віталія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ухвалою суду від 07 листопада 2018 року було відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилався на те, що відносно нього була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серія ДПО № 857966 від 18 жовтня 2018 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, згідно якої було накладено штраф у розмірі 340,00 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121КУпАП.

В постанові зазначено, що він, ОСОБА_1 , 18.10.2018 року о 14.00 год., рухався в м. Новомосковську по вул. Сучкова, керуючи транспортним засобом Рено, державний номерний знак НОМЕР_1 на якому був відсутній передній бампер та задній правий брезговик, передбачений виробником, чим порушив п. 2.1 Правил Дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Позивач обґрунтовує позов тим, що коли він рухався на автомобілі Рено Кенго по вул . Сучкова в м. Новомосковську в автомобіля дійсно був відсутній бампер, проте він пояснив інспектору, що рухається зі станції технічного обслуговування, незважаючи на його доводи і заперечення склав постанову про накладення адміністративного стягнення.

Позивач надав письмові пояснення, що категорично не погоджується з даною постановою, а саме, порушення являється необґрунтованим, недоведеним, надуманим інспектором, а постанова підлягає скасуванню з наступних підстав.

На думку позивача, постанова не відповідає вимогам, встановленим ст.ст. 279,280 КУпАП, оскільки при розгляді справи відповідачем взагалі не було взято до уваги жодних пояснень позивача щодо обставин справи, не надано можливості скористатися юридичною допомогою фахівця.

Також зазначив, що оскаржувана постанова складена з порушенням вимог ст. 283 КУпАП, оскільки не містить відомостей щодо здійснення фіксації правопорушення. За наявності доказів у працівника поліції, водій має право з ними ознайомитися, навіть якщо це відеозапис нагрудної камери інспектора, у разі відмови поліцейського надати водію для ознайомлення такий відеозапис, можна вважати, що такого запису не існує. Таким чином, впевнений, що відповідач не об`єктивно оцінив дорожні обставини, а також не з`ясував обставин, що обтяжують та пом`якшують відповідальність відповідно до ст. 33 КУпАП. Крім того, відсутні дані про складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі незгоди водія з інкримінованим йому правопорушення, відібрання пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснення їй прав, передбачених ст. 268 КУпАП, відібрання пояснень від свідків. Сам позивач вважає, що відсутність бамперу не складає правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121 КУпАП , тому просить скасувати винесену інспектором постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Сторони в судове засідання не викликалися.

Відповідач, користуючись своїм правом до суду відзив не надав, як і не надав жодного доказу.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у відповідності до ч. 4 ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані позивачем письмові докази, дійшов до наступного висновку.

Суду надано копію постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО № 857966, винесену 18 жовтня 2018 року інспектором з дорожнього нагляду Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області Карпенко Віталієм Вікторовичем.

Згідно до постанови, ОСОБА_1 , 18.10.2018 року о 14.00 год., рухався в м. Новомосковську по вул. Сучкова, керуючи транспортним засобом Рено, державний номерний знак НОМЕР_1 на якому був відсутній передній бампер та задній правий брезговик, передбачений виробником, чим порушив п. 2.1 Правил Дорожнього руху України, внаслідок чого скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з чим на нього було накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

На підставі ч. 1 ст. 121 КУпАП, керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 2.1 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі:

а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон);

в) у разі встановлення на транспортних засобах проблискових маячків та (або) спеціальних звукових сигнальних пристроїв - дозвіл, виданий уповноваженим органом МВС, а у разі встановлення проблискового маячка оранжевого кольору на великогабаритних та великовагових транспортних засобах - дозвіл, виданий уповноваженим підрозділом Національної поліції;

г) на маршрутних транспортних засобах - схему маршруту та розклад руху; на великовагових і великогабаритних транспортних засобах та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, - документацію відповідно до вимог спеціальних правил;

ґ) поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення);

д) у разі встановлення на транспортному засобі розпізнавального знака "Водій з інвалідністю" - документ, що підтверджує інвалідність водія або пасажира (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно приписів ч.2 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення містить посилання на те, що вона винесена по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 3 ст. 258 КУпАП передбачено, що протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У відповідності до ч.4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Таким чином, аналіз назначених норм закону свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, зокрема на підставі належних доказів, що підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення.

В свою чергу, у відповідності до ч.1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а ч.2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частина 2 ст. 283 КУпАП встановлює вимоги до оформлення постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема у ній повинно бути зазначено відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Приписами ст. 247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту;9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Суд рахує, що відповідачем не було доведено належними, достатніми та допустимими доказами, що позивач порушив вимоги п.2.1 ПДР України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про вчинення позивачем порушення правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем суду не надано.

Так єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення, в якій зафіксовано порушення водієм правил дорожнього руху.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядатися як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП відповідачем до суду не надано.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Згідно до ч. 5 ст. 139 КАС України, судові витрати належить віднести за рахунок держави, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 4 ст. 288 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 2, 73, 77, 120, 139, 229, 241-246, 250, 286-271 КАС України, ст.ст. 38, 122, 247, 251, 258, 283 КУпАП, Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, суд, -

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до інспектора з дорожнього нагляду Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області Карпенко Віталія Вікторовича про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову інспектора з дорожнього нагляду Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області Карпенко Віталія Вікторовича серії ДПО № 857966 від 18 жовтня 2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП - закрити.

Сторони у справі:

- позивач - ОСОБА_1 , 1956 р.н., проживає за адресою: АДРЕСА_3 ;

- відповідач - інспектор з дорожнього нагляду Новомосковського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області Карпенко Віталій Вікторович, місцезнаходження за адресою: 51200, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 7.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 18 січня 2019 року.

Суддя Д.І. Городецький