Справа № 826/14718/15
Суддя: Сорочко Євген Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

31 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Сорочка Є.О.,

суддів Коротких А.Ю.,

Ганечко О.М.,

за участю секретаря с/з Грисюк Г.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Камбіо" Додусенко Володимира Івановича про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про

- визнання ОСОБА_1 вкладником ПАТ «Банк Камбіо» з належною йому сумою у розмірі 169 620 грн, отриманою за договором дарування від 28 вересня 2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 та посвідченого приватним нотаріусом - Авдієнком В.П. і зареєстрованого в реєстрі за № 1681;

- визнання протиправною бездіяльності Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО» Додусенка В.І. (далі - Уповноважена особа) щодо не включення ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду з належною йому сумою у розмірі 169 620 грн;

- зобов`язання Уповноваженої особи включити ОСОБА_1 до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду з належною йому сумою у розмірі 169 620 грн та подати до Фонду інформацію щодо ОСОБА_1 як вкладника, який має право на відшкодування коштів за вкладами в ПАТ «Банк Камбіо» за рахунок Фонду з належною йому сумою у розмірі 169 620 грн.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року у задоволенні позову відмовлено.

Позивач в апеляційній скарзі просить скасувати вказане судове рішення та ухвалити нове, яким позов задовольнити, оскільки вважає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, порушено норми процесуального права.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позивач має право на отримання гарантованої суми відшкодування вкладу на підставі договору дарування.

Відповідач у запереченнях на апеляційну скаргу просить відмовити у її задоволенні, посилаючись на необґрунтованість доводів скаржника.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 28 вересня 2014 між ОСОБА_2 (дарувальник) та ОСОБА_1 (обдарований) був укладений договір дарування, відповідно до умов якого дарувальник дарує обдарованому безоплатно та безумовно у власність, а обдарований приймає у власність грошові кошти, якими є валютні цінності у розмірі 11 000 доларів США 00 центів, які знаходяться на поточному рахунку у ПАТ «Банк Камбіо», що на день укладання цього договору за курсом НБУ (12,9088) еквівалентно 141 996,80 грн. (Дарунок).

Маркін О.Т. задекларував зазначену суму як доходи, що мав отримати на підставі договору дарування, що підтверджується супровідним листом до декларації від 24.04.2015. Податкова декларація про майновий стан і доходи за 2014 рік була подана до Головного управління ДФС у Запорізькій області, що підтверджується печаткою ДПІ на документі від 24.04.2015.

У той же час, судом встановлено, що Правлінням Національного банку України 19.08.2014 прийнято постанову «Про встановлення особливого режиму контролю за діяльністю ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» шляхом призначення куратора» № 510/БТ.

Правлінням Національного банку України 25 вересня 2014 року прийнято постанову «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» до категорії проблемних» № 603/БТ, на підставі якої ПАТ «БАНК КАМБІО» віднесено до категорії проблемних строком до 180 днів.

З метою стабілізації діяльності ПАТ «БАНК КАМБІО» та відновлення його фінансового стану з дня прийняття цієї постанови та до кінця визначеного строку установлено для ПАТ «БАНК КАМБІО» наступні обмеження в його діяльності:

- не допускати проведення будь-яких операцій, за результатами яких збільшується гарантована сума відшкодування за вкладами фізичних осіб Фондом гарантування вкладів фізичних осіб;

- зупинити в ПАТ «БАНК КАМБІО» здійснення таких операцій: відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам; зарахування на рахунки фізичних осіб коштів, що переказуються з рахунків, відкритих у ПАТ «БАНК КАМБІО».

Зазначена вище постанова фактично ПАТ «БАНК КАМБІО» була отримана 26.09.2014 об 11 год. 00 хв., її представником НБУ було вручено першому заступнику Голови правління ПАТ «БАНК КАМБІО» - ОСОБА_4 .

ОСОБА_2 22 жовтня 2014 року звернулась до ПАТ «Банк Камбіо» із заявою про відкриття поточного рахунку на ім`я ОСОБА_1 .

Листом від 19.11.2014 № 19/2625 банк повідомив заявника про те, що відкриття поточного рахунку однією фізичною особою на ім`я іншої фізичної особи може здійснюватися на підставі довіреності, засвідченої в установленому законодавством порядку; станом на 18.11.2014 довіреності від ОСОБА_1 не надходило.

ОСОБА_2 24 листопада 2014 року повторно звернулась до ПАТ «Банк Камбіо» із заявою про відкриття рахунку на користь третьої особи ( ОСОБА_1 ) та перерахування грошових коштів з рахунку дарувальника на рахунок обдарованого, додавши до заяви нотаріально засвідчену копію довіреності від 09.10.2014, виданої ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_2 , посвідченої приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Ракитянською Т.Г., зареєстрованої в реєстрі за № 1006.

Листом від 25.11.2014 № 19/2679 банк відмовив заявнику у відкритті рахунку, посилаючись на те, що відкриття поточних рахунків (у тому числі карткових) фізичним особам у ПАТ «Банк Камбіо» було зупинено контролюючими органами.

Також, судом встановлено, що на підставі постанови Правління Національного банку України «Про віднесення ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» до категорії неплатоспроможних» від 04 грудня 2014 року № 782, виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 04 грудня 2014 року прийнято рішення «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО» № 140, згідно з яким з 05 грудня 2014 року розпочато процедуру виведення ПАТ «БАНК КАМБІО» з ринку шляхом запровадження в ньому тимчасової адміністрації строком на три місяці з 05 грудня 2014 року по 04 березня 2015 року включно та призначено уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Бондаря Ю.М.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 160, з 25 грудня 2014 року відсторонено від виконання обов`язків уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО» провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Бондаря Юрія Миколайовича.

У той же час, рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 161, з 25 грудня 2014 року уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «БАНК КАМБІО» призначено провідного професіонала з питань врегулювання неплатоспроможності банків відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Додусенка В.І.

Уповноваженою особою 17 лютого 2015 року винесено наказ «Про перевірку вкладів фізичних осіб в ПАТ «БАНК КАМБІО» № 157, згідно з яким вирішено: здійснити в ПАТ «БАНК КАМБІО» перевірку документів, пов`язаних з укладанням ПАТ «БАНК КАМБІО» протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку, договорів банківського вкладу (депозиту) та договорів банківського рахунку (поточних рахунків, в тому числі карткових) з вкладниками, а також обставин зарахування грошових коштів на рахунки таких осіб; створити Комісію з перевірки вкладів фізичних осіб.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК КАМБІО» від 27 лютого 2015 року № 144, виконавчою дирекцією Фонду 02 березня 2015 року прийнято рішення «Про початок процедури ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку» № 46, згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «БАНК КАМБІО» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «БАНК КАМБІО».

На офіційному сайті Фонду 04 березня 2015 року з`явилася інформація про те, що Фонд з 06.03.2015 розпочинає виплати коштів вкладникам Банку, для отримання коштів вкладники ПАТ «БАНК КАМБІО» з 06.03.2015 по 17.04.2015 включно можуть звертатись до установ банку-агента Фонду ПАТ «УКРІНБАНК».

Так, позивач із заявою від 06.03.2015 звернувся до Уповноваженої особи (надійшла 12.03.2015 за вх. № 346) та Фонду про вжиття всіх заходів щодо виплати вкладнику ОСОБА_1 грошових коштів на підставі Договору дарування від 28.09.2014, в тому числі включення вимог вкладника ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Банк Камбіо», здійснення фактичної виплати грошових коштів та виплату ОСОБА_1 гарантованої суми відшкодування за вкладом, розміщеним у ПАТ «Банк Камбіо».

У відповідь на вказану заяву позивача, Уповноважена особа в своєму листі від 02.04.2015 вих. № 19/1023 повідомила позивача про те, що операції по рахунку з його заявою підпадають під ознаки нікчемних правочинів; про виявлені обставини було повідомлено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб.

Також, Фонд у своєму листі вих. № 62-636-12469/15 повідомив позивача про те, що у переліку вкладників інформація про вклади ОСОБА_1 відсутня та для отримання додаткової інформації щодо вкладів ОСОБА_1 , останньому необхідно звернутись до уповноваженої особи на ліквідацію ПАТ «Банк Камбіо».

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні дійшов висновків про відсутність обставин, які б зумовлювали обов`язок Уповноваженої особи включити позивача до переліку вкладників.

Колегія суддів суду апеляційної інстанції при прийнятті цієї постанови виходить з такого.

Правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження ФГВФО, порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами встановлені, зокрема, Законом України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" (далі - Закон № 4452-VI).

Виконання зобов`язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов`язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону № 4452-VI Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних та початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми, встановленої адміністративною радою Фонду на дату прийняття такого рішення незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200 000 грн. Фонд не відшкодовує кошти: передані банку в довірче управління; за вкладом у розмірі менше 10 гривень; за вкладом, підтвердженим ощадним (депозитним) сертифікатом на пред`явника.

Згідно з положеннями пункту 3 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу.

Пунктом 4 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI передбачено, що вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Згідно з положеннями статті 27 Закону № 4452-VI уповноважена особа Фонду складає перелік вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Уповноважена особа Фонду зазначає у переліку вкладників суму відшкодування для кожного вкладника, яка розраховується виходячи із сукупного обсягу всіх його вкладів у банку та нарахованих процентів. Нарахування процентів за вкладами припиняється з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Інформація про вкладника в переліку вкладників має забезпечувати його ідентифікацію відповідно до законодавства.

Протягом шести днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку виконавча дирекція Фонду затверджує реєстр вкладників для здійснення виплат відповідно до наданого уповноваженою особою Фонду переліку вкладників. Фонд публікує оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом, відповідно до пункту 16 частини першої статті 2 Закону № 4452-VI називається тимчасовою адміністрацією.

Відповідно до частини другої статті 34 Закону № 4452-VI не пізніше наступного робочого дня після початку тимчасової адміністрації Фонд розміщує інформацію про запровадження тимчасової адміністрації в банку на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет і не пізніше ніж через 10 днів публікує її в газетах "Урядовий кур`єр" або "Голос України".

Частинами 3, 5 цієї статті також передбачено, що виконавча дирекція Фонду не пізніше наступного робочого дня після офіційного отримання рішення Національного банку України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних призначає з числа працівників Фонду уповноважену особу Фонду. Уповноважена особа Фонду повинна відповідати вимогам, встановленим Фондом. Рішення про призначення уповноваженої особи Фонду доводиться Фондом до головного офісу банку та до кожного відокремленого підрозділу банку негайно.

Під час тимчасової адміністрації Фонд має повне і виняткове право управляти банком відповідно до цього Закону, нормативно-правових актів Фонду та вживати дії, передбачені планом врегулювання.

Відповідно до частини першої статті 36 Закону № 4452-VI з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

За частиною третьою цієї ж статті правочини, вчинені органами управління та керівниками банку після початку процедури виведення Фондом банку з ринку, є нікчемними.

Згідно з частини першої статті 717 та частини першої статті 718 Цивільного кодексу України за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі.

Системний аналіз положень Закону № 4452-VI дає підстави дійти до висновку про те, що держава через відповідні фінансові та організаційні механізми бере активну участь та створює належні умови для функціонування відповідно до цього Закону системи гарантування вкладів фізичних осіб шляхом забезпечення фізичній особі, яка на момент прийняття рішення Національним банком України про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, мала у такому банку вклад (від 10 грн.), відшкодування суми коштів, розміщених на цьому вкладі, включаючи нараховані відсотки, за рахунок коштів ФГВФО у межах суми, встановленої адміністративною радою Фонду, яка не може бути меншою 200 000 грн. Фактична виплата гарантованої суми відшкодування здійснюється ФГВФО відповідно до затверджених виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, сформованих на підставі переліку вкладників з визначенням суми відшкодування для кожного з них, що складаються уповноваженою особою Фонду.

Отже, Закон № 4452-VI пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками з настанням таких обставин: 1) прийняття Національним банком України рішення про віднесення відповідного банку до категорії неплатоспроможних; 2) наявність на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у фізичної особи банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; 3) наявність на зазначеному банківському вкладі фізичної особи коштів разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн; 4) включення уповноваженою особою Фонду фізичної особи до переліку вкладників банку, які мають право на відшкодування суми коштів за вкладами, з визначенням конкретної суми відшкодування; 5) затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстрів вкладників, які мають право на відшкодування сум коштів за банківськими вкладами, відповідно до складеного уповноваженою особою Фонду переліку вкладників; 6) опублікування Фондом оголошення про відшкодування коштів вкладникам у газетах "Урядовий кур`єр", "Голос України" та на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет, що здійснюється не пізніше ніж через сім днів з дня прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.

Судом першої інстанції вірно встановлено відсутність відомостей щодо укладання позивачем або на користь позивача договорів банківського вкладу (депозиту) або банківського рахунку.

Також, в матеріалах справи відсутні відомості щодо відкриття в ПАТ «Банк Камбіо» рахунку на ім`я позивача. Суд звертає увагу, що безпосередньо позивачем не вносилися кошти до банку, він не є власником іменного депозитного сертифіката. Відомості про позивача, як вкладника у банку не ідентифіковані.

Колегія суддів апеляційного суду наголошує, що у разі укладення договору дарування коштів банківського вкладу, у обдаровуваного виникає майнове право на подаровані йому кошти вкладу, проте це право не розповсюджує на обдаровуваного статус вкладника, який має дарувальник. Статус вкладника банку пов`язаний виключно із укладенням відповідного договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або із правом власності іменного депозитного сертифіката, а не з договором дарування вкладу.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивач у межах спірних правовідносин не є вкладником банку, який отримав право на відшкодування суми вкладу за рахунок коштів Фонду, оскільки, жодна з обставин, з якими Закон № 4452-VI пов`язує виникнення права на відшкодування суми коштів за вкладом разом з нарахованими на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних відсотками, не існували, зокрема: на дату віднесення банку до категорії неплатоспроможних у позивача не було банківського вкладу за договором, укладеним до вказаної дати; у позивача були відсутні на зазначеному банківському вкладі кошти разом з нарахованими відсотками на суму не менше 10 грн.

Аналогічну позицію у подібних правовідносинах неодноразово висловлював Верховний Суд у своїх рішеннях (постанови від 24 квітня 2019 року по справі №826/13728/15, від 24 квітня 2019 року по справі № 826/13720/15, від 23 квітня 2019 року по справі № 804/16381/15 та ін).

Відповідно до частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно з частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Від наведених вище правових висновків Верховного Суду щодо застосування викладених норм права у подібних правовідносинах палата, об`єднана палата або Велика Палата Верховного Суду не відступала (стаття 347 КАС).

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позову.

Відповідно до пункту 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись статтями 34, 243, 311, 316, 321, 325, 328, 329, 331 КАС, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 25 січня 2016 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді-доповідача Є.О. Сорочко

Суддя А.Ю. Коротких

Суддя О.М. Ганечко