Справа № 240/6483/19
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2019 року м.Житомир

справа № 240/6483/19

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Токаревої М.С.,

секретар судового засідання Мельниченко О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Шайденко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Житомирського об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання недійсним рішення, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Житомирського об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України від 27 грудня 2018 року №15607/03.1-01 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком.

- зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 , що дає право на отримання пенсії за віком, період роботи з 13.10.1986 року по 08.12.1986 року, з 10.02.1990 року по 16.05.1994 року.

- зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України призначити, нараховувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 за віком з 16 липня 2018 року.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що у липні 2018 року після досягнення 60 років звернувся до Житомирського об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком. Проте, 27.12.2018 листом №15607/03.1 -01 відмовив у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що в трудовій книжці записи проведено невірно, а саме - виправлення наказів про прийняття та звільнення з роботи, не зараховано до загального трудового стажу період роботи в РСУ-2 "Облремстройтресті" з 13.10.1986 по 08.12.1986, також не зараховано період роботи з 10.02.1990 по 16.05.1994 у кооперативі "Вента". Позивач вважає прийняте рішення про відмову в призначенні пенсії за віком протиправним та такими, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства.

У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав та заперечував щодо його задоволення з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне.

У ході судового розгляду встановлено, що у липні 2018 року після досягнення 60 років ОСОБА_1 звернувся до Житомирського об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 27.12.2018 №15607/03.1 -01 відмовив позивачу у призначенні пенсії, у зв`язку з тим, що в трудовій книжці записи проведено невірно, а саме - виправлення наказів про прийняття та звільнення з роботи, не зараховано до загального трудового стажу період роботи в РСУ-2 "Облремстройтресті" з 13.10.1986 по 08.12.1986, також не зараховано період роботи з 10.02.1990 по 16.05.1994 у кооперативі "Вента".

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюється, зокрема, Законом № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення".

Відповідно до статті 62 Закону № 1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637) передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договору і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Виходячи з приписів пункту 3 Порядку № 637, підтвердження трудового стажу необхідне в разі відсутності трудової книжки, необхідних записів в трудовій книжці, а також якщо містяться неправильні й неточні записи про періоди роботи.

Період роботи зазначається в графі 2, куди відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України і Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58, заносяться відомості про дату прийняття працівника на роботу та дату звільнення з роботи.

Верховний Суд у постанові від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а (провадження № К/9901/2310/18) висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

З оглянутого у ході судового розгляду справи оригіналу трудової книжки дали суду підстави до висновку, що записи в трудовій книжці позивача не дають підстав сумніватися у правильності зазначення періодів роботи позивача у РСУ-2 "Облремстройтресті" та кооперативі "Вента", оскільки графи в трудовій книжці позивача за спірні періоди не містять ніяких виправлень.

Крім того, слід зазначити, що згідно з позицією Верховного Суду викладеній у постанові від 29 березня 2019 року у справі №548/2056/16-а (провадження №К/9901/44334/18) відсутність архівних документів в розпорядженні пенсійного органу, не може бути підставою для позбавлення позивача права на зарахування такого періоду у стаж роботи, та, відповідно, перерахунку цього стажу для призначення пенсії.

Частиною першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Що стосується позовних вимог в частині призначити, нарахувати і виплачувати пенсію, то суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки у суду відсутні підстави вважати, що після набрання рішенням законної силу не буде проведено її призначення, нарахування та виплату. Крім того, у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України суд не наділений повноваженнями зобов`язувати відповідача до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє, оскільки порушення ще не відбулося.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відмова у призначенні позивачу пенсії за віком є протиправною, а позов є обґрунтованим та його слід задовольнити частково.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 242-246, 371 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 27 грудня 2018 року та скасувати її.

Зобов`язати Житомирське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до загального трудового стажу ОСОБА_1 період роботи з 13 жовтня 1986 року по 8 грудня 1986 року та з 10 лютого 1990 року по 16 травня 1994 року.

У задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області нарахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з Житомирського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 768, 40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням приписів пп. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.С. Токарева

Рішення складене у повному обсязі 03 червня 2019 року