Справа № 490/9843/18
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 490/9843/18
Головуючий в 1 інстанції: Лісовська Н. В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Крусяна А.В.,

Яковлєва О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019р. по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської обласної державної адміністрації, треті особи: в.о. генерального директора комунального підприємства "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради ОСОБА_2 , комунальне підприємство "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради, Миколаївська обласна рада, про визнання недійсним розпорядження,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2018р. ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до Миколаївської обласної державної адміністрації про визнання недійсним розпорядження від 22.10.2018р. №276-рк "Про тимчасове виконання обов`язків генерального директора КП "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради", яким увільнено ОСОБА_2 від виконання обов`язків генерального директора зазначеного підприємства та тимчасово покладено виконання обов`язків генерального директора на ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона працювала в КП "Миколаївський міжнародний аеропорт". Наказами т.в.о. генерального директора підприємства Барни Ф .П. від 11.05.2018р. їй було оголошено догану, скасовано наказ про переведення на посаду начальника юридичного відділу та залишено на посаді юрисконсульта. 31.05.2018р. під примусом т.в.о. генерального директора Барни Ф.П. вона написала заяву про звільнення за угодою сторін. Позивач вважає призначення ОСОБА_2 т.в.о. генерального директора КП "Миколаївський міжнародний аеропорт" суперечить чинному законодавству та статуту підприємства, тому і видані ним накази також є незаконними. Порушення своїх прав позивач вбачає в тому, що порушено її право на займання посади начальника юридичного відділу, якої її позбавив ОСОБА_2 . До суду з даним позовом позивач звернулася з метою повернення на посаду до комунального підприємства.

Посилаючись на вказані обставини просила вимоги задовольнити.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019р. у задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів скарги, колегія суддів дійшла до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Розглядаючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що спір у цій справі є публічно-правовим та належить до юрисдикції адміністративних судів.

Проте, з вказаним висновком суду першої інстанції не може погодитись судова колегія, з наступних підстав.

Так, ст.6 Конвенції та ст.55 Конституції України кожній особі гарантується право на доступ до правосуддя, яке включає в себе право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, їх посадових і службових осіб.

Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Кожний із процесуальних кодексів встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Абзацом 1 п.2 ч.1 ст.4 КАС України визначено, що публічно-правовий спір - спір, у якому хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій.

Термін "суб`єкт владних повноважень" згідно з п.7 ч.1 ст.4 КАС України позначає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Таким чином, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Водночас, визначальними ознаками приватноправових відносин є, зокрема, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин.

Так, відповідно до ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Пунктом 10 ч.2 ст.16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно до ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Отже, сама по собі участь суб`єкта владних повноважень у спірних правовідносинах не дає підстав для віднесення такого спору до категорії публічно-правових, оскільки визначальною ознакою для встановлення юрисдикції, до якої має бути віднесено спір, є суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

Предметом розгляду у даній справі є розпорядження Миколаївської ОДА "Про тимчасове виконання обов`язків генерального директора КП "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради за №276-рк від 22.10.2018р..

Згідно положень Статуту КП "Миколаївський міжнародний аеропорт", затвердженого рішенням Миколаївської обласної ради за №25 від 12.10.2017р.:

- п.1.1. КП "Миколаївський міжнародний аеропорт" (далі - Підприємство) Миколаївської обласної ради є комунальним унітарним комерційним підприємством, заснованим на спільній власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області, інтереси яких у межах повноважень, визначених чинним законодавством України, представляє Миколаївська обласна рада (надалі - Власник).

Орган управління Підприємством: Миколаївська обласна державна адміністрація (надалі - Орган управління майном);

- п.7.1. Управління Підприємством здійснюється відповідно до цього Статуту на підставі поєднання прав Власника або Органу управління майном щодо господарського використання свого майна, участі в управлінні трудового колективу, колегіальності та єдиноначальності;

- п.7.2. Підприємство очолює генеральний директор, який призначається та звільняється з посади Власником в установленому чинним законодавством порядку. Орган управління майном укладає (розриває, припиняє) з ним контракт.

Повноваження облдержадміністрації в галузі управління майном, приватизації, сприяння розвитку підприємництва та здійснення державної регуляторної політики визначені ст.19 ЗУ "Про місцеві державні адміністрації", відповідно до п.1 якої місцева державна адміністрація здійснює на відповідній території управління об`єктами, що перебувають у державній власності та передані до сфери її управління, сприяє створенню на цих об`єктах систем управління якістю, систем екологічного управління, інших систем управління відповідно до національних або міжнародних стандартів, приймає рішення про створення, реорганізацію та ліквідацію підприємств, установ і організацій, що належать до сфери її управління, а також здійснює делеговані відповідною радою функції управління майном, що перебуває у спільній власності територіальних громад.

Рішенням Миколаївської обласної ради "Про управління майном спільної власності територіальних громад Миколаївської області" за №16 від 26.10.2000р. облдержадміністрації надано право щодо управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області (за винятком повноважень, що здійснюються виключно обласною радою).

Відповідно до зазначеного рішення та інших нормативно-правових актів, розпорядженням Миколаївської ОДА "Про питання щодо управління майном спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Миколаївської області" за №156-р вiд 28.04.2016р., встановлено, що облдержадміністрація, реалізуючи делеговані Миколаївською обласною радою повноваження щодо управління майном укладає та припиняє контракти з керівниками суб`єктів комунальної власності у встановлених чинним законодавством випадках і порядку (пп.17 п.1).

Аналізуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване у даній справі розпорядження видано Миколаївської ОДА на виконання делегованих прав на управління майном щодо господарського використання свого майна, шляхом участі в управлінні трудового колективу.

Як вбачається зі змісту позову ОСОБА_1 та встановлених судом обставин справи, спірні правовідносини пов`язані із захистом права на працю, і в розумінні п.17 ч.1 ст.4 КАС України посада позивачки не є публічною службою.

Таким чином, позовні вимоги спрямовані не на захист прав, свобод чи інтересів у сфері публічно-правових відносин, а стосуються трудових відносин, які врегульовані нормами цивільного права.

У відповідності до абз.2 ч.1 ст.319 КАС України, порушення правил юрисдикції адміністративних судів, встановлених ст.19, є обов`язковою підставою для скасування рішення із закриттям провадження незалежно від доводів апеляційної скарги.

Виходячи з наведеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції помилково прийняв до свого провадження і розглянув справу з порушенням правил предметної юрисдикції, а тому ухвалене в цій справі рішення підлягає скасуванню із закриттям провадження в ній.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246, 315, 319 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 11 березня 2019р. - скасувати.

Провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Миколаївської обласної державної адміністрації, треті особи: в.о. генерального директора комунального підприємства "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради ОСОБА_2 , комунальне підприємство "Миколаївський міжнародний аеропорт" Миколаївської обласної ради, Миколаївська обласна рада, про визнання недійсним розпорядження - закрити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її постановлення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Головуючий: Ю.М.Градовський

Судді: А.В.Крусян

О.В.Яковлєв