Справа № 280/544/19
Суддя: Батрак Інна Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

22 травня 2019 рокуСправа № 280/544/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Батрак І.В.,

за участю секретаря Лялько Ю.В.,

представника позивача Федорова М.Д.,

представника відповідача Остапенко Є.О.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальність «Ресурс Компані»

до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальність «Ресурс Компані» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Запорізькій області, в якому просить визнати протиправними та скасувати:

протокол про адміністративне правопорушення від 28.12.2018, що складений відповідачем стосовно позивача;

припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних стандартів, норм і правил №132 від 28.12.2018, що виданий відповідачем відносно позивача;

постанову відповідача №1 по справі про адміністративне правопорушення від 10.01.2019 про накладення штрафу на позивача за ч. 1 ст. 188-42 в розмірі 6 800,00 грн.

07 травня 2019 року на адресу суду від ОСОБА_1 , позивача надійшла заява (вх. №18484) про забезпечення позов шляхом зупинення стягнення по виконавчому провадженню № 58704171, що відкрите відносно ОСОБА_2 ., яке перебуває у провадженні Краматорського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області, за виконавчим документом Постановою №1 від 10.01.2019, що видана Департаментом ДАБІ у Запорізькій області до набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі№280/544/19.

На обґрунтування вказаної заяви посилається на те, що він електронною поштою отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №58704171 від 25.03.2019, відповідно до якої відкрито виконавче провадження від 10.01.2019 про стягнення з ОСОБА_1 штрафу 13600,00 грн., на користь Держави.

Невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення за виконавчим документом з примусового виконання Постанови №1 від 10.01.2019 може спричинити для позивача негативні наслідки у вигляді арешту коштів та майна, довготривалий процес повернення сплаченої суми штрафу з бюджету у майбутньому та ускладнить ефективний захист його прав та інтересів.

В підготовчому засіданні представник відповідача заперечила проти задоволення заяви про забезпечення позову.

Розглянувши та дослідивши додані до позову та заяви докази та надавши їм оцінку, вислухавши думку представника відповідача, суддя дійшов висновку про не обґрунтованість заяви про забезпечення позову та відповідно відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною другою цієї статті встановлено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Тобто, забезпечення адміністративного позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Таким чином, статтею 150 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Крім того, за приписами частини першої статті 152 КАС України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі і повинна містити:

1) найменування суду;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України; реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності; або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб (частина друга статті 151 КАС України).

Отже, статтею 151 КАС України визначено вичерпний перелік підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а суд повинен, виходячи з конкретних обставин, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Суд зазначає, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Тобто інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі.

З аналізу статті 151 КАС України можна зробити висновок, що метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення по справі.

Наведений вище перелік підстав для забезпечення позову є вичерпним, а тому суд повинен, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи існує хоча б одна з названих підстав, і оцінити, чи не може застосування заходів забезпечення позову завдати більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Іншими словами суд повинен враховувати, що прийняття такого рішення доцільне та можливе лише в разі наявності достатньо обґрунтованого припущення, що невжиття таких заходів може надалі ускладнити виконання рішення суду чи привести до потреби докладати значні зусилля для відновлення прав позивача.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Позивач просить зупинити стягнення на підставі спірного документа шляхом фактично зупинення вчинення виконавчих дій в межах ВП №58704171.

Тобто, слід зазначити, що при застосуванні або Закону України «Про виконавче провадження», або заходів забезпечення позову, наступають такі ж правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій по виконавчому провадженню.

Однак, необхідно враховувати, що незважаючи на подібність положень, за своєю правовою природою зупинення виконавчого провадження та вжиття видів забезпечення позову різні, так як, по-перше, при застосуванні Закону України «Про виконавче провадження» проходить тимчасове зупинення виключно сфери дії примусового виконання боржником рішення, а при застосуванні процесуального кодексу тимчасово втрачається правова сила того рішення, що було зупинено.

Також є суттєва різниця в тому, як проходить ця процедура: за Законом України «Про виконавче провадження» - це повноваження державного виконавця, яке може бути оскаржене до суду, в іншому випадку - це повноваження суду, яке може бути оскаржене в апеляційному порядку. При цьому суд не може зупинити виконавче провадження, так як це виключне повноваження державного виконавця. Навіть у разі оскарження дій державного виконавця, який не зупинив виконавче провадження, суд вправі визнати його дії незаконними та зобов`язати зупинити виконавче провадження, а не сам зупиняє таке провадження.

З огляду на викладене, суд не може зобов`язати державного виконавця зупинити виконавче провадження, оскільки це дискреційні повноваження такого органу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що подана заява є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 154, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.В.Батрак