Справа № 200/709/19-а
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 травня 2019 р. Справа№200/709/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Шинкарьової І.В,

при секретарі судового засідання - Заїченко Я.В.,

за участю:

представника позивача - Пархоменка А.Ю. за довір.,

представника відповідача - Ярової С.Е. за довір.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Державного підприємства «Мирноградвугілля» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень - рішень № та № від 27 липня 2018 року,-

В С Т А Н О В И В :

11 січня 2019 року Державне підприємство «Мирноградвугілля» (далі позивач, ДП «Мирноградвугілля») звернулось до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Донецькій області (далі відповідач, ГУ ДФС у Донецькій області), в якому просить визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення за формою «Р» від 27 липня 2018 року, яким податковим органом нараховані 4 690 595,00 грн. грошового зобов`язання та на суму 2 345 298,00 грн. штрафних санкцій з податку на додану вартість, а також податкове повідомлення-рішення за формою «В4» від 27 липня 2018 року, яким зазначено завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного періоду на суму 533 189 грн.

В обґрунтування позову, позивач вказує на те, що Головним управлінням ДФС у Донецькій області були здійснені неправомірні висновки на підтвердження господарських відносин щодо реальності їх здійснення та повноти відображення в обліку між ДП «Мирноградвугілля» та контрагентами ТОВ «Вінсей», ТОВ «Доненергоекспорт», ПП «ТД «Красноармійський ремонтно-механічний завод», ТОВ НПП «Техпром», ТОВ «Східвуглесервіс», ТОВ «Сангрія», а саме нереальність господарських операцій та їх оформлення первинними документами. З отриманим рішенням відповідача та з висновками перевірки, викладеними в акті, позивач не погоджується, вважає їх такими, що суперечать чинному законодавству і фактичним обставинам. Позивач вказує на те, що в нього наявна первинна документація по господарськім операціям, а також докази руху активів, тому винесені податкові повідомлення - рішення є безпідставними. Також зазначив, що у відповідача була відсутня інформація про наявність судових рішень про визнання нереальними спірних господарських операцій, а тому вважає винесені податковим органом податкові повідомлення-рішення є неправомірними та підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження та призначене у підготовче судове засідання на 12 лютого 2019 року (том 1, арк. справи 1).

08 лютого 2019 року відповідачем поданий відзив на адміністративній позов, в якому відповідач не визнав позовні вимоги позивача. Зазначив, що на ДП «Мирноградвугілля» проводилась перевірка з 03 квітня 2018 року по 12 квітня 2018 року, з 13 квітня 2018 року перенесено термін проведення перевірки до дати отримання копій вилучених документів та забезпечення доступу до них. З 26 червня 2018 року по 02 липня 2018 року поновлено проведення розпочатої документальної позапланової виїзної перевірки. За результатами перевірки, відображеними позивачем за даними бухгалтерського та податкового обліку, операції, між ДП «Мирноградвугілля» та ТОВ «Вінстей» за жовтень 2016 року складає 16 550 грн.; ТОМ «Доненергоекспорт» за лютий 2017 року на суму 1 739 463 грн., між ПП «ЛД «Красноармійський ремонтно-механічний завод» за травень 2017 року на суму 99700 грн., між ТОВ «НПП «Техпром» за травень 2017 року на суму 1 077 801 грн., за вересень 2017 року на суму 1 975 484 грн., ТОВ «Східвуглесервіс» за червень 2017 року на суму 35 011 грн., за вересень 2017 року на суму 12 187 грн., ТОВ «СангріяГруп» за червень 2017 року на суму 267 588 грн., відповідачем зазначені, нереальність їх здійснення. Так, підприємством ДП «Мирноградвугілля» з 01 жовтня 2016 року по 30 жовтня 2016 року задекларовано податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 1685551 грн., та задекларовано від`ємне значення об`єкту оподаткування - 4244583 грн. Втім перевіркою встановлено заниження позивачем суми податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 4 690 595 грн., у тому числі: березень 2017 року - 1222824 грн., червень 2017 року - 267588 грн., липень 2017 року - 35011 грн., серпень 2017 року - 1177501 грн., вересень - 1975484 грн., жовтень - 12187 грн. та встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного (звітного) періоду за жовтень 2016 року - 16 550 грн., березень 2017 року - 516 639 грн. В зв`язку з чим, відповідач просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (арк. справи 131-158, том 1)

12 лютого 2019 року підготовче судове засідання відкладено розглядом на 26 лютого 2019 року (арк. справи 168, том 1).

26 лютого 2019 року підготовче судове засідання відкладено розглядом на 12 березня 2019 року (арк. справи 170, том 1).

01 березня 2019 року позивачем через відділ діловодства архівної роботи суду подано клопотання про повернення сплаченого судового збору у розмірі 92 564,23 грн. (арк. справи 172-173).

12 березня 2019 року по справі у підготовчому судовому засідання оголошена перерва до 02 квітня 2019 року (арк. справи 181, том 1).

02 квітня 2019 року через відділ діловодства та архівної роботи суду, позивачем подані письмові пояснення, щодо хибних висновків відповідача та підтвердження достовірності оспорюваних господарських операцій (арк. справи 187-195, том 1).

02 квітня 2019 року підготовче судове засідання відкладено розглядом на 16 квітня 2019 року (арк. справи 183, том 1).

Ухвалою суду від 16 квітня 2019 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду на 25 квітня 2019 року (арк. справи 150, том 2).

25 квітня 2019 року у судовому засіданні оголошена перерва до 20 травня 2019 року (арк. справи 152, том 2).

17 травня 2019 року через відділ діловодства та архівної роботи суду представником відповідача надані суду письмові пояснення, в яких зазначено, що під час проведення позапланової перевірки позивача, були встановлені недоліки в оформленні первинних документів, а саме в товарно-транспортних накладних. Окрім того, не підтверджено документами, якими не підтверджується факт здійснення господарських операцій.

20 травня 2019 року по справі оголошена перерва до 23 травня 2019 року.

23 травня 2019 року представником відповідача надані суду письмові пояснення по справі, в якому позивач зазначив, що позовні вимоги про скасування податково-повідомлення рішення форми «В4» від 24 липня 2018 року за № 000591414 не підлягають задоволенню з наступного. За період з 01 жовтня 2016 року по 30 жовтня 2017 року підприємством ДП «Мирноградвугілля» задекларовано податкові зобов`язання з податку на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету у сумі 1 685 551 грн. та задекларовано від`ємне значення об`єкту оподаткування у сумі - 4 242 583 грн. Підставою відповідач зазначив не надання документів щодо відображення операцій в бухгалтерському обліку та відповідних рахунків, регістрів обліку, на яких систематизовані первинні документи по здійснених фінансово-господарських операціях. На підставі чого вважає прийнятим податкове-повідомлення рішення форми «В4» від 24 липня 2018 року за № 000591414 правомірним та прийняти з дотриманням податкового законодавства.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, та у письмових пояснень, просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, надав пояснення аналогічні викладеному відзиві, просив у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, встановив наступне.

Позивач, Державне підприємство «Мирноградвугілля», зареєстроване та обліковується в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за номером 32087941, місцезнаходження позивача: 85323, Донецька обл., місто Мирноград, вул. Соборна, буд. 1, є юридичною особою з 25 березня 2003 року за № 1 000014 (том 1 арк. справи 126).

Відповідач, Головне управління ДФС у Донецькій області, є юридичною особою та у відповідності до норм Податкового кодексу України є органом державної влади, уповноваженим здійснювати функцію контролю за своєчасністю, достовірністю,повнотою нарахування і сплати податків та зборів, установлених цим Кодексом, а також перевіряти достовірність цих документів щодо правильності визначення об`єктів оподаткування і обчислення податків та зборів.

З період з 03 квітня 2018 року по 12 квітня 2018 року, з 26 червня 2018 року по 02 липня 2018 року відповідачем було здійснено документальну позапланову виїзну перевірку позивача з питань достовірності формування та віднесення сум податку на додану вартість по податковому кредиту в деклараціях з податку на додану вартість по деклараціях з податку на додану вартість по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками: ТОВ «Вінстей» за жовтень 2016 року, ТОВ «Доненергоекспорт» за лютий 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у березні 2017 року, ТОВ «НПП «Техпром» за травень 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у серпні 2017 року, за вересень 2017 року з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок у листопаді 2017 року, ПП «ТД «Красноармійський ремонтно - механічний завод» за травень 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у серпні 2017 року, ТОВ «Східвуглесервіс» за червень 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у липні 2017 року, за вересень 2017 року з урахуванням віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту у жовтні 2017 року, ТОВ «Сангрія Груп» за червень 2017 року.

За результатами перевірки відповідачем було складено акт перевірки від 09 липня 2018 року №707/05-99-14-14/32087941 (далі - Акт перевірки), в якому встановлені порушення пп. пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14, пп. 14.1.191 п. 14.1 ст. 14, пп. 14.1.202, пп. 14.1.203, п. 14.1 ст. 14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1 ст. 200 Податкового кодексу України від 02.12.2010 р. № 2755-VI (із змінами і доповненнями) з контрагентами: ТОВ «Вінстей», ТОВ «Доненергоекспорт», ПП «ТД «Красноармійський ремонтно-механічний завод», ТОВ «НПП «Техпрпом», ТОВ «Східвуглесервіс», ТОВ «СангріяГруп», в результаті чого занижено податок на додану вартість, що підлягає сплаті до бюджету всього у сумі 4 690 595 грн., в тому числі: березень 2017 - 1 222 824 грн., червень 2017 - 267588 грн., липень 2017 - 35011 грн., серпень 2017 - 1 177 501 грн., вересень 1 975 484 грн., жовтень 2017 - 12 187 грн., та встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за жовтень 2016 - 16 550 грн., березень 2017 - 516 639 грн. (акр. справи 21-85, том 1).

За результатами перевірки відповідачем прийняті податкові повідомлення-рішення, а саме:

- податкове повідомлення-рішення від 27 липня 2018 року № , яким збільшено суму грошового зобов`язання на суму 4 690 595 грн., та нараховані штрафні санкції у розмірі 2 345 298 грн. (арк. справи 17, том 1).

- податкове повідомлення-рішення від 27 липня 2018 року № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 533 189 грн. (арк. справи 18).

Не погодившись з винесеним податковим органом актом перевірки від 09 липня 2018 року, позивач, відповідно до пункту 86.7 статті 86 Податкового Кодексу України подав начальнику ГУ ДФС у Донецькій області заперечення від 17 липня 2018 року за вихідним № 1-480 (арк. справи 86- 93, том 1).

Листом ГУ ДФС у Донецькій області від 31 липня 2018 року за вихідним № 2305/2196, повідомило позивача про законність підстав перевірки та дій фахівців податкового органу, які відповідали діючому законодавству України (арк. 94 справи 116, том 1).

09 серпня 2018 року позивач звертається зі скаргою на податкові повідомлення-рішення від 27 липня 2018 року до в.о. голови ДФС України, з метою перегляду спірних повідомлень-рішень та їх скасування (арк. справи 117- 121, том 1).

Рішенням ДФС України від 31 серпня 2018 року за вихідним № 2655/2487, продовжені строки розгляду скарги позивача до 08 жовтня 2018 року (арк. справи 122, том 1).

Рішенням ДФС України від 04 жовтня 2018 року залишено без змін податкові повідомлення рішення від 27 липня 2018 року за № та № , а скаргу позивача, без задоволення (арк. справи 123-125, том 1).

Не погоджуючись з винесеними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Судом встановлено, що між ТОВ «Вінстей» (постачальник) та ДП «Красноармійськвугілля» (покупець) укладено договір поставки № 25/10 від 24 жовтня 2016 року (том 2, арк. справи 59-61). Відповідно до умов договору Постачальник зобов`язується поставити товар: (рукавів 20*2400чк), рукавів 8*2400чк та рукавів 8*2000 чк). Ціна договору 99 300 грн., в тому числі ПДВ - 16 550.00 грн., а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його на умовах даного Договору.

На підтвердження виконання умов договору, позивачем надані:

- видаткова накладна № 27.1/10 від 27 жовтня 2016 року про придбання товару на суму разом з ПДВ 99 300,00 грн., товарно-транспортною накладною № 27/1./10 від 27 жовтня 2016 року де автомобільний перевізник є ТОВ «Вінстей», відомості про вантаж на загальну суму 99 300,00 грн. (том 2 арк. справи 62, 63-64).

В акті перевірки відповідачем зазначено наступне.

Дефектність первинних документів, наданих до перевірки, а саме, у наданій підприємством видатковій накладній не зазначена посада особи, яка отримала товар, не зазначено місце складання накладної, що не дає змогу ідентифікувати осіб, які фактично відповідальні за здійснення фінансово - господарських операцій.

Надання до перевірки товарно-транспортних накладних, складених з порушенням встановленого порядку та, як наслідок, відсутність факту перевезення придбаних товарів; У товарно-транспортній накладній відсутній підпис, посада та прізвище відповідальної особи вантажовідправника, не зазначено супровідні документи на вантаж. Відсутні посади у графах «прийняв водій/експедитор», «здав водій/експедитор», посада, прізвище та печатка у графі «прийняв відповідальна особа вантажоодержувача». Також не заповнені графи щодо вантажно-розвантажувальних операцій.

Не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з боку постачальника ТОВ «ВІНСТЕЙ» (обрив ланцюга постачання) не можливо підтвердити реальність здійснення операцій з постачання тмц від ТОВ «ВІНСТЕЙ», дані операції не спричиняють реального настання правових наслідків.

Щодо постачальника ТОВ «ВІНСТЕЙ», відповідач зазначає, що в результаті аналізу податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (АІС «Єдиний реєстр податкових накладних» («Архів податкової звітності»)), наданої до контролюючого органу податкової звітності встановлено відсутність по ланцюгу постачання виробника товару з номенклатурою - Рукав 20*2400 чк, Рукав 8*2400 чк, Рукав 20*2000 чк.

У зв`язку із відсутністю операцій з придбання ТОВ «Вінстей» у своїх постачальників, продукції за номенклатурою, відвантаженою по ланцюгу постачання до позивача, її реалізація або участь у виробничому процесі в подальшому є неможливою.

Операції не підтверджуються стосовно врахування реального часу здійснення операцій, місцезнаходження майна, наявності трудових ресурсів, виробничо-складських приміщень та іншого майна, які економічно необхідні для виконання такого постачання або здійснення діяльності, що свідчить про відсутність необхідних умов для результатів відповідної господарської, економічної діяльності.

Відповідачем зроблено висновок, що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит з ПДВ за жовтень 2016 у сумі 16550,0 грн. по «податковим накладним», «отриманим» від ТОВ «ВІНСТЕЙ», які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих, чим порушено вимоги п. 44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.200.1, ст. 200 Податкового кодексу України.

Операції позивача з ТОВ «ВІНСТЕЙ» не містять у суті своїй розумних економічних або інших причин (ділової мети). Такі причини можуть бути наявними лише за умови, що платник податку має намір одержати економічний ефект у результаті підприємницької або іншої економічної діяльності. Наслідком діяльності ТОВ «ВІНСТЕЙ» є здійснення операцій пов`язаних з наданням податкової вигоди третім особам, а саме формування податкових зобов`язань на адресу контрагентів, у тому числі позивачу.

Операції не мали реального товарного характеру та оформлені первинними документами, що суперечать законодавчим та нормативним актам та є такими, що не мають юридичної сили і доказовості.

Між ДП «Красноармійськвугілля» (Замовник) та ПП «Торговий дім» «Красноармійський ремонтно-механічний завод» (Виконавець) укладено договір № 1/24/04-17 від 26 квітня 2017 року по виконанню робіт з капітального ремонту ГШО, а саме: рештаків СП-26У на загальну суму 199 400,00 грн., у тому числі ПДВ 33 233,33 грн. (том 2 арк. справи 86-91).

На підтвердження виконання умов договору, позивачем надані:

Акт здачі-приймання робіт (надання послуг) № 64 від 29 травня 2017 року (том 2, арк. справи 77).

Акт прийому передачі обладнання з капітального ремонту від 29 травня 2017 року (том 2, арк. справи 78).

Акт дефектації рештаков СП-26У - 4 (том 2, арк. справи 79).

Товарно-транспортна накладна від 29 травня 2107 року № 98, де вантажовіправник ПП «ДТ» Красноарміський ремонтоно-механічний завод», вантажоодержувач «ДП «Мирноградвугілля» ВП «шахта Стаханова», відомості про вантаж риштаків СП-26 У (том 2 арк. справи 69-70).

Між ДП «Красноармійськвугілля» (Замовник) та ПП «Торговий дім» «Красноармійський ремонтно-механічний завод» (Виконавець) укладено договір № 3/26/04-17 від 26 квітня 2017 року по виконанню робіт з капітального ремонту ГШО, а саме: рештаків СП-26У на загальну суму 199 400,00 грн., у тому числі ПДВ 33 233,33 грн. (том 2 арк. справи 80-85).

На підтвердження виконання умов договору, позивачем надані:

Акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 66 від 29 травня 2017 року на суму 199 399,97 грн. (том 2, арк. справи 71).

Акт прийому - передачі обладнання з капітального ремонту від 29 травня 2017 року (том 2, арк. справи 73).

Акт дефекації рештаків СП-26У (том 2, арк. справи 67-68).

Товарно-транспортна накладна від 29 травня 2107 року № 100, де вантажовіправник ПП «ДТ» Красноарміський ремонтоно-механічний завод», вантажоодержувач «ДП «Мирноградвугілля» ВП «шахта Стаханова», відомості про вантаж рештаків СП-26 У не зазначено (том 2 арк. справи 67-68).

Між ДП «Красноармійськвугілля» (Замовник) та ПП «Торговий дім» «Красноармійський ремонтно-механічний завод» (Виконавець) укладено договір № 2/25/04-17 від 25 квітня 2017 року по виконанню робіт з капітального ремонту ГШО, а саме: рештаків СП-26У на загальну суму 199 400,00 грн., у тому числі ПДВ 33 233,33 грн. (том 2 арк. справи 92-97).

На підтвердження виконання умов договору, позивачем надані:

Акт здачі приймання робіт (надання послуг) № 65 від 29 травня 2017 року на суму 199 399,97 грн. (том 2, арк. справи 74).

Акт прийому - передачі обладнання з капітального ремонту від 29 травня 2017 року (том 2, арк. справи 75).

Акт дефекації рештаків СП-26У (том 2, арк. справи 76).

Товарно-транспортна накладна від 29 травня 2107 року № 99, де вантажовіправник ПП «ДТ» Красноарміський ремонтоно-механічний завод», вантажоодержувач «ДП «Мирноградвугілля» ВП «шахта Стаханова» (том 2 арк. справи 66).

Відповідно до Єдиного реєстру судових рішень України: ПП «ТД«Красноармійський ремонтно-механічний завод» (код за ) є фігурантом кримінальних справ (кримінальне провадження No0000008, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.З ст.212 КК України, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань 24.02.2016).

В акті також зазначено, про відсутність нормативно-технічної документації, порушення законодавчих актів на етапі укладання договору про надання послуг з ремонту обладнання, відсутність товарно-транспортної накладної на доставку обладнання; відсутність актів прийому-передачі обладнання в ремонт, відсутність рахунків, актів здавання обладнання у капітальний ремонт, дефектних актів, актів приймально-здавальних випробувань, актів приймання виконаних робіт з капітального ремонту, свідоцтво про проведення капітального ремонту (паспорт відремонтованого обладнання), акт повернутих відходів, відсутність довіреності, оформлення актів здачі-приймання робіт (надання послуг) з порушенням встановленого порядку, відсутність необхідного автотранспорту для перевезення обладнання, невідповідність первинних документів вимогам встановленого порядку; відсутність переходу права власності між ДП «Мирноградввугілля» та ПП «Торговий дім «Красноармійський ремонтно - механічний завод», не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з боку постачальника ПП «Торговий дім «Красноармійський ремонтно - механічний завод» згідно податкової інформації отриманої від 01.11.2017 № 000648/05-99-14-14/33908500 з питань проведення фінансово-господарських операцій з ТОВ «Енерджи Укрейн» код за , ТОВ «Промконтинент» код за , ТОВ «Аспект-Про» код за , ДП «Селидіввугілля» код за , ТОВ «Сінекс-Трейд» код за , ТОВ «Агробуд-інжиніринг» код за , ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» код за , ТОВ «Авалон-торг» код за , ДП «ВК «Краснолиманська» код за , ДП «Мирноградвугілля» код за , ТОВ «Альфа-метал-компані», код за , а також при визначені сум податкового кредиту та податкових зобов`язань за період лютий 2017 року, березень 2017 року, квітень 2017 року, травень 2017 року, червень 2017 року, липень 2017 року не можливо підтвердити реальність здійснення фінансово-господарських операцій ДП «Мирноградвугілля» з контрагентом-постачальником ПП «Торговий дім «Красноармійський ремонтно - механічний завод» та встановлено безпідставне формування позивачем податкового кредиту з ПДВ всього на суму 99699,99 грн., по «податковим накладним», отриманим від ПП «Торговий дім «Красноармійський ремонтно - механічний завод», які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих, чим порушено вимоги пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.191 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.203 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Позивачем наданий договір на закупівлю № 1804/17Т від 18 квітня 2017 року, по результатам відкритих торгів, які відбулись 28 березня 2017 року, яким ДП «Красноармійськвугілля» (Покупець) та ТОВ «Сангрія Груп» (Постачальник) зобов`язались поставити конструкції та їх частини CPV за ДК 021:2015-44210000-5, а саме - запасні частини до механізованого кріплення (том 2, арк. справи 98-101).

Щодо оплати по договору № 1804/17Т від 18 квітня 2017 року, позивачем надані копії платіжних доручень № 268 від 12 червня 2017 року на суму 1 31-0 000,00 грн., та № 269 від 12 червня 2017 року на суму 203 000,00 грн. (том 2, арк. справи 116,117).

Інших документів а ні позивачем, а ні відповідачем суду не надані. Позивач посилається на та що вони були вилучені під час обшуку, проведеного Детективами Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, що підтверджується протоколом обшуку від 13-14 лютого 2018 р. в якому зазначені: на сторінці 7 п. 9 факт вилучення папки з рахунками та рахунками - фактурами за травень 2017 р. по 4 контрагентам, зокрема - ТОВ «Сангрія Груп»; на сторінці 9 п. 28 факт вилучення видаткових накладних та товаро - транспортних накладних щодо поставки товаро-матеріальних цінностей за липень 2017 р. по 4 контрагентам, в тому числі ТОВ «Сангрія Груп» (том 2, арк. справи 1-69).

В акті перевірки зазначено, що до перевірки від позивача отримано від Національного антикорупційного бюро України доступ до вилучених оригіналів документів, тобто під час перевірки первинні документи були досліджені.

В акті перевірки відповідач зазначає, що у наданих видаткових накладних: від 09.06.2017 №09/3 на загальну суму 1161600,00 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 193600,00 грн., від 09.06.2017 №09/4 на загальну суму 443928,00 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 73988,00 грн., до вищезазначеного договору складені з порушеннями встановленого порядку, та які не можуть розглядатись в якості первинного документа для цілей податкового обліку та не підтверджує реальність здійснення операцій з постачання товару саме від ТОВ «Сангрія Груп». У вищезазначених видаткових накладних не зазначено місце складання видаткових накладних та не зазначена посада особи, яка отримала товар, що не дає змогу ідентифікувати осіб, які фактично відповідальні за здійснення фінансово - господарських операцій.

Позивачем сформовано податковий кредит з податку на додану вартість по взаємовідносинам з ТОВ «Сангрія Груп», код за 4, за червень 2017 року на загальну суму 1605528,00 грн., у тому числі ПДВ 267588,00 грн.

Відповідач зазначає, що в результаті аналізу податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних (АІС «Єдиний реєстр податкових накладних» («Архів податкової звітності»)), наданої до контролюючого органу податкової звітності встановлено відсутність по ланцюгу постачання виробника товару з вищезазначеною номенклатурою.

У зв`язку із відсутністю операцій з придбання ТОВ «Сангрія Груп» у своїх постачальників, продукції за номенклатурою, відвантаженою по ланцюгу постачання до позивача, її реалізація або участь у виробничому процесі в подальшому є неможливою.

В акті зазначено, що у зв`язку з наявністю дефектності первинних документів, наданих до перевірки; наданні до перевірки товарно-транспортні накладні, складені з порушенням встановленого порядку та, як наслідок, відсутність факту перевезення придбаних товарів; невідповідності первинних документів вимогам встановленого порядку; не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з боку постачальника ТОВ «Сангрія Груп» (обрив ланцюга постачання) не можливо підтвердити реальність здійснення операцій з постачання тмц від ТОВ «Сангрія Груп», дані операції не спричиняють реального настання правових наслідків. Позивач безпідставно сформовано податковий кредит з ПДВ за червень 2017 у сумі 267588,00 грн. по «податковим накладним», «отриманим» від ТОВ «Сангрія Груп», які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих, чим порушено вимоги п. 44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6, п.200.1, ст. 200 Податкового кодексу України.

На підставі договору від 26.12.2016 №2612-1/16Т за результатами відкритих торгів, ДП «Красноармійськвугілля» (Замовник) та ТОВ «НПП «Техпром» (Виконавець) уклали договір по виконанню ремонтування та технічного обслуговування машин спеціальної призначенності за кодом ДК 016:2010-33.12.2 (послуг з ремонту технічного обслуговування насосів, клапанів, кранів, металевих контейнерів і техніки - за кодом CPV за ДК 021:2015-50500000-0, а саме: капітального ремонту санкцій механізованого кріплення 2 КД-90 у кількості - 174 шт. Сума договору 45 008 955.60 грн. в тому числі ПДВ 7 501 492.60 грн. Невизнана операції - роботи з капітального ремонту 25 шт. секцій механізованого кріплення за травень 2017 р. на суму 6 466 804.00 грн. в тому числі ПДВ 1 077 800.76 грн. (том 2, арк. справи 134-138).

На підтвердження виконання умов договору, позивачем надані:

Рахунок - фактура № ТП-СФ-342 від 26 травня 2017 року (том 2, арк. справи 140).

Акт № ТП-ОУ-0036 здачі-прийняття робіт від 26 травня 2017 року (том 2, арк. справи 141);

Дефектний акт обстеження 20 шт. секцій механізованого кріплення 2КД-90 (том 2, арк. справи 142).

Акт прийому - передачі секцій на ремонт від 28 квітня 2017 року (том 2, арк. справи 143).

Дефектний акт обстеження секцій механізованого кріплення 2КД-90 - 5 шт. (том 2, арк. справи 144).

Акт прийому передачі секцій на ремонт секції механічної крепі 2 КД-90 ТОВ НПП «Техпром» (том 2, арк. справи 145);

Акт виконаних робіт від 26 травня 2017 року секцій механізірованої крепі 2 КД-90 (том 2, арк. спарви 145).

Акт від 28 травня 2018 року приймання-передачі секцій з ремонту механічної крепі 2 КД-90(том 2, арк.справи 147).

Акт виконаних робіт від 26 травня 2017 року на 5 секцій механізованої крепі 2 КД-90 (том 2 , арк. справи 148).

Акт приймання -передачі секцій механзованої крепі 2КД-90 з ремонту (том 2, арк. справи 149).

В акті перевірки зазначено, що позивачем до перевірки надано акт здачі-приймання робіт (надання) № ТП-ОУ-0036 б/дати на загальну суму 6466803,97 грн. (у т.ч. ПДВ - 1 077800,66 грн., в якому не зазначено місце складання акту здачі-приймання робіт (надання), дату акту № ТП-ОУ-0036 не вказано П .І. Б. відповідального та не вказана посада відповідального, що не дає змогу ідентифікувати осіб які фактично відповідальні за здійснення фінансово - господарських операцій від постачальника та отримувача послуг,зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції на надані послуги. Відсутні нормативно-технічна документація, порушено законодавчі акти на етапі укладання договору про надання послуг з ремонту обладнання, відсутні акту прийому-передачі обладнання в ремонт, відсутні: рахунків, актів здавання обладнання у капітальний ремонт, дефектних актів, актів приймально-здавальних випробувань, актів приймання виконаних робіт з капітального ремонту, актів приймання-передачі обладнання з капітального ремонту, свідоцтво про проведення капітального ремонту (паспорт відремонтованого обладнання), акт повернутих відходів (при наявності. Оформлення актів здачі-приймання робіт (надання послуг) з порушенням встановленого порядку. Відсутні документи щодо пропускного режиму підприємства, документів по обліку робочого часу, невідповідність первинних документів вимогам встановленого порядку. Не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з боку постачальника ТОВ «НПП» ТЕХПРОМ» згідно проведеного аналізу податкової інформації, яка міститься в податкових деклараціях, інших звітних документах, податкових накладних а також інформацією, що надається періодично органами виконавчої влади, місцевого самоврядування та державної статистики, яка наявна в АІС «Податковий блок», АС «Аналітична система»; Єдиного реєстру податкових накладних; АС «Архів електронної звітності»; картки платника податків; системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (АС співставлення ПЗ і ПК) встановлено наступне не можливо підтвердити реальність здійснення фінансово-господарських операцій ДП «Мирноградвугілля» з контрагентом-постачальником ТОВ «НПП» ТЕХПРОМ» та встановлено безпідставне формування ДП «Мирноградвугілля» податкового кредиту з ПДВ всього на суму 1077800,67 грн., в тому числі: за травень 2017 у сумі 1077800,67 грн. по «податковим накладним», отриманим від ТОВ «НПП» ТЕХПРОМ», які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих, чим порушено вимоги пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.191 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.203 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п.198.6, п. 200.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинної в періоді, що підлягав перевірці).

Між позивачем та ТОВ «НПП «Техпром» було укладено Договір про закупівлю №3108/17Т від 31 серпня 2017 року по результатам відкритих торгів, які відбулись 10 серпня 2017 року, про постачання конструкцій та їх частин за кодом CPV за ДК 021:2015-44210000-5, а саме запасних частин до механізованого кріплення зазначені в специфікації.

Сторонами договір та первинні документи до матеріалів справи не надані, але ж під час перевірки первинні документи були досліджені відповідачем, з приводу їх наявності спір відсутній. Дані документи також вилучені Детективами Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, що підтверджується протоколом обшуку від 13-14 лютого 2018 р.

В акті перевірки зазначено, що договір було укладено з порушенням вимог Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України та як наслідок відсутність у нього юридичної сили. Наданні до перевірки товарно-транспортні накладні, складені з порушенням встановленого порядку та, у товарно-транспортних накладних відсутній підпис у графах «прийняв водій/експедитор», «здав водій/експедитор», не зазначена посада та прізвище у графі «прийняв відповідальна особа вантажоодержувача». Також не заповнені графи щодо вантажно-розвантажувальних операцій, як наслідок, відсутність факту перевезення придбаних товарів. Не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з боку постачальника ТОВ «НПП» ТЕХПРОМ» згідно проведеного аналізу податкової інформації, яка міститься в податкових деклараціях, інших звітних документах, податкових накладних а також інформацією, що надається періодично органами виконавчої влади, місцевого самоврядування та державної статистики, яка наявна в АІС «Податковий блок», АС «Аналітична система»; Єдиного реєстру податкових накладних; АС «Архів електронної звітності»; картки платника податків; системи автоматизованого співставлення податкових зобов`язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів (АС співставлення ПЗ і ПК) встановлено наступне не можливо підтвердити реальність здійснення фінансово-господарських операцій ДП «Мирноградвугілля» з контрагентом-постачальником ТОВ «НПП» ТЕХПРОМ» та встановлено безпідставне формування ДП «Мирноградвугілля» податкового кредиту з ПДВ всього на суму 1077800,67 грн., в тому числі: за травень 2017 у сумі 1077800,67 грн. по «податковим накладним», отриманим від ТОВ «НПП» ТЕХПРОМ», які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих, чим порушено вимоги пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.191 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.203 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п.198.6, п. 200.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України (в редакції чинної в періоді, що підлягав перевірці).

На підставі договору підряду № 871 від 29 грудня 2016 року, ТОВ «Східвуглесервіс» (Підрядник) та ДП «Красноармійськвугілля» (Замовник) зобов`язались виконати роботи з відробітки запасів 1-ої південної лави ВП «шахта «Центральна», вартість робіт склала 1 499 900, 00 грн., у тому числі ПДВ 249 983,33 грн. (том 2 арк. справи 104- 109).

На підтвердження здійснення операції позивач надав Акт надання послуг за № 8 від 13 червня 2017 року, а саме: на роботи з відробітки запасів 1-ої південної лави ВП «Шахта «Центральна», на загальну суму 210 064,32 грн. (арк. справи 120).

На підставі договору підряду № 30/03 від 30 березня 2017 року, ТОВ «Східвуглесервіс» (Підрядник) та ДП «Красноармійськвугілля» (Замовник) зобов`язались виконати роботи з відробітки запасів 1-ої конвеєрного штреку пласту к5 ВП «шахта «Центральна», вартість робіт на суму 1 499 900, 00 грн., у тому числі ПДВ 249 983,33 грн.

Сторонами договір до матеріалів справи, але ж під час перевірки його було досліджено відповідачем, з приводу його наявності спір відсутній.

Акт без № приймання виконаних робіт за листопад 2017 року, про проведення 1-ї південного конвеєрного штреку плат ҐВП «шахти «Центральна» (том 2, арк. справи 121-125).

Підсумкова відомість ресурсів (об`єкт: проведення 1 південного конвеєрного штреку пласта к/в за листопад 2017 рік (том 2, арк. справи 126-128).

Кошторисний розрахунок загально шахтних витрат при проведенні конвеєрного штреку 1 південної лави пласта за жовтень-листопад 2017 року (том 2 арк. справи 131).

Розрахунок загальновиробничих витрат до локального кошторису № 2-1-1, проведення 1 південного конвеєрного штреку ВП «шахта «Центральна» (том 1, арк. справи 129-130).

Кошторисний розрахунок № при проведенні конвеєрного штреку 1 південної лави пласта, жовтень-листопад 2017 рік (том 2, арк. справи 131).

Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрати за листопад 2017 року проведення 1 південного конвеєрного штрека пласта ВП «шахта «Центральна»(том 2, арк. справи 132).

Акт маркшейдерського виміру виконання гірничих робіт ВП «шахта «Центральна» за жовтень - листопад 2017 року (том 2, арк. справи 133).

В акті перевірки зазначено, що позивачем надано до перевірки акти приймання-здачі виконаних робіт (наданих послуг), які складено з порушеннями встановленого порядку, тому вони не можуть підтверджувати реальність здійснення операцій з отримання послуг від ТОВ «Східвуглесервіс». У ході проведення перевірки підприємством не надано документів щодо підтвердження виконання робіт згідно вищезазначених договорів, а саме: документи що підтверджують спуск, доставку та видачу обладнання і матеріалів, наряд-замовлення на виконання робіт, акти маркшейдерського виміру. До перевірки також не надані документи, що підтверджують якість виконання послуг та приймання у відповідності з технічними вимогами та інших нормативно - технічних документаці, відсутність Фоми КБ3 « Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат».

Відповідач в акті робить висновок про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з боку постачальника ТОВ «Східвуглесервіс» згідно податкової інформації отриманої інформацією Покровської ОДПІГУ ДФС у Донецькій області і від 25.04.2017 №57/05-16-12-01/40936526 з питань проведення фінансово-господарських операцій з контрагентами-покупцями та контрагентами-постачальниками з 01.02.2017 року по 28.02.2017 року не можливо підтвердити реальність здійснення фінансово-господарських операцій ДП «Мирноградвугілля» з контрагентом-постачальником ТОВ «Східвуглесервіс». та встановлено безпідставне формування ДП «Мирноградвугілля» податкового кредиту з ПДВ всього на суму 393 473 грн., в тому числі: за березень 2017 року в сумі 136 466 грн., за травень 2017 року в сумі 236 090 грн., за червень 2017 року в сумі 20 917 грн. по «податковим накладним», отриманим від ТОВ «Східвуглесервіс», які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих, чим порушено вимоги пп. 14.1.36 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.191 п. 14.1 ст.14, пп.14.1.203 п. 14.1 ст.14, п. 44.1 ст. 44, п. 198.1, п. 198.2 ст. 198, п. 198.3 ст. 198, п. 200.1, п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України.

Між позивачем та ТОВ «Доненергоекспорт» були укладені наступні договори постачання Договір постачання №8 від 31.01.2017; Договір постачання №9 від 01.02.2017; Договір постачання №10 від 03.02.2017; Договір постачання №11 від 03.02.2017; Договір постачання №12 від 07.02.2017; Договір постачання №13 від 07.02.2017; Договір постачання №14 від 10.02.2017; Договір постачання №15 від 13.02.2017; Договір постачання №16 від 16.02.2017; Договір постачання №17 від 21.02.2017; Договір постачання №18 від 22.02.2017; Договір постачання №19 від 23.02.2017.

Між позивачем та ТОВ «Доненергоекспорт» були укладені наступні договори про закупівлю по результатам відкритих торгів.

- Договір про закупівлю № 2002-1/17-Т по результатам відкритих торгів, які відбулись 06.02.2017 від 20.02.2017;

- Договір про закупівлю № 03/01-17-Т по результатам відкритих торгів, які відбулись 19.12.2017 від 03.01.2017;

Первинні документи сторонами не надані. Позивач посилається на та що вони були вилучені під час обшуку, проведеного Детективами Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України, що підтверджується протоколом обшуку від 13-14 лютого 2018 р. в якому зазначені: на сторінці 8 п. 22 факт вилучення видаткових накладних та товарно-транспортних накладних стосовно постачання товарно-матеріальних цінностей у лютому 2017 року 2 контрагентами в тому числі ТОВ «Доненергоекспорт», ст.9 п.23 щодо факту вилучення видаткових та товарно транспотних накладних стосовно постачання матеріальних цінностей у березні 2017року 2 контрагентами в тому числі ТОВ «Доненергоекспорт(том 2, арк. справи 1-69).

З акту перевірки вбачається що зазначені договори та частково первинні документи були досліджені відповідачем під час перевірки. Спір з приводу їх наявності відсутній.

В акті перевірки зазначено, у отриманому від Національного антикорупційного бюро України доступу до вилучених оригіналів документів, а саме: видаткових накладних: від 01.02.2017 №18 на загальну суму 199735,20 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 33289,20 грн., від 01.02.2017 №19 на загальну суму 187670,00 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 31278,33 грн., від 07.02.2017 №35 на загальну суму 75360,00 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 12560,00 грн., від 07.02.2017 №36 на загальну суму 59740,00 грн. в т.ч. ПДВ 9956,67 грн., від 08.02.2017 №39 на загальну суму 56116,50 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 9352,74 грн., від 08.02.2017 №42 на загальну суму 4326,42 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 721,07 грн., від 10.02.2017 № 46 на загальну суму 32100,00 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 5350,00 грн., від 20.02.2017 №59 на загальну суму 45266,75 грн. в т.ч. ПДВ у сумі 7544,45 грн., від 20.02.2017 №60 на загальну суму 37359,46 грн. в т.ч. ПДВ на суму 6226,57 грн., від 20.02.2017 №61 на загальну суму 14344,37 грн. в т.ч. ПДВ на суму 2390,73 грн., від 21.02.2017 №62 на загальну суму 167520,00 грн. в т.ч. ПДВ на суму 27920,00 грн., від 21.02.2017 №63 на загальну суму 26564,20 грн. в т.ч. ПДВ на суму 4427,37 грн., від 21.02.2017 №67 на загальну суму 825000,00 грн. в т.ч. ПДВ на суму 137500,00 грн., від 21.02.2017 №69 на загальну суму 11495,38 грн. в т.ч. ПДВ на суму 1915,90 грн., від 24.02.2017 №82 на загальну суму 180000,00 грн. в т.ч. ПДВ на суму 30000,00 грн., від 24.02.2017 №83 на загальну суму 180000,00 грн. в т.ч. ПДВ на суму 30000,00грн., від 24.02.2017 №84 на загальну суму 90225,00 грн. в т.ч. ПДВ на суму 15037,50 грн., від 28.02.2017 №89 на загальну суму 1008450,00 грн. в т.ч. ПДВ на суму 168075,00 грн., від 27.02.2017 №100 на загальну суму 3488500,00 грн. в т.ч. ПДВ на суму 581416,67 грн., від 28.02.2017 №101 на загальну суму 3747000,00 грн. в т.ч. ПДВ на суму 624500,00 грн. до вищезазначених договорів складені з порушеннями встановленого порядку, та які не можуть розглядатись в якості первинного документа для цілей податкового обліку та не підтверджує реальність здійснення операцій з постачання товару саме від ТОВ «Доненергоекспорт». у вищезазначених видаткових накладних не зазначено місце складання видаткових накладних та не зазначена посада, посада особи, яка отримала товар. В частково надано товарно-транспортних накладних від 01.02.2017 № Р18, від 01.02.2017 №Р19, від 21.02.2017 №Р62, від 21.02.2017 №Р63, від 21.02.2017 №Р68, від 28.02.2017 №Р89, від 27.02.2017 №Р100, від 28.02.2017 №Р101 складені з порушенням вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 № 363, зареєстрованими в Мінюсті України 20.02.1998 за № 128/2568. У вище зазначених товарно-транспортних накладних відсутній підпис та П.І.Б. у графах «отримав водій/експедитор», у графах «прийняв водій/експедитор», «здав водій/експедитор», не зазначена посада та прізвище у графі «прийняв відповідальна особа вантажоодержувача». Також не заповнені графи щодо вантажно-розвантажувальних операцій. Відповідач вказує про невідповідність укладених договорів вимогам Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України та як наслідок відсутність у нього юридичної сили, не підтвердження реальності здійснення господарських операцій з боку постачальника ТОВ «Доненергоекспорт» (обрив ланцюга постачання) не можливо підтвердити реальність здійснення операцій з постачання тмц від ТОВ «Доненергоекспорт», дані операції не спричиняють реального настання правових наслідків.

Відповідач робить висновок, що позивачем безпідставно сформовано податковий кредит з ПДВ за лютий 2017 у сумі 1739462,20 грн. по «податковим накладним», «отриманим» від ТОВ «Доненергоекспорт», які не можуть розглядатись в якості належного підтвердження податкового кредиту, оскільки ці податкові накладні не мають статусу юридично значимих, чим порушено вимоги п. 44.1 ст. 44, п.198.1, п.198.2, п.198.3, п.198.6, п.200.1, ст. 200 Податкового кодексу України.

Між сторонами немає розбіжностей щодо обставин справи, встановлених судом, позивач вважає неправомірним висновок податкового органу про порушення ним вимог Податкового кодексу України, тому просить визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення - рішення.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до п.п. 41.1.1 п.41.1 ст.41 Податкового кодексу України контролюючими органами є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову, державну митну політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску, державну політику у сфері боротьби з правопорушеннями під час застосування податкового та митного законодавства, законодавства з питань сплати єдиного внеску та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючий орган (далі - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику), його територіальні органи.

Таким чином, відповідач у справі - суб`єкт владних повноважень, на якого чинним законодавством покладені владні управлінські функції стосовно контролю у сфері податкових взаємовідносин.

Відповідно до ст. 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Згідно п. 15.1. Податкового кодексу України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом.

Відповідно до пп. 16.1.2 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків.

Таким чином, на позивача у справі покладений обов`язок щодо складання звітності, що стосується обчислення і сплати податків і зборів в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до пп. 14.1.36. п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з пп.14.1.185 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України постачання послуг - будь-яка операція, що не є постачанням товарів, чи інша операція з передачі права на об`єкти права інтелектуальної власності та інші нематеріальні активи чи надання інших майнових прав стосовно таких об`єктів права інтелектуальної власності, а також надання послуг, що споживаються в процесі вчинення певної дії або провадження певної діяльності.

Відповідно до п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість є факт придбання товарів та послуг з метою їх використання в господарській діяльності.

Суд враховує, що наявність податкових накладних є обов`язковою обставиною для визначення правильності формування податкового кредиту, але не вичерпною. Від встановлення цієї обставини залежить оцінка податкових накладних як правової підстави для віднесення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Розділ V Податкового кодексу України регулює порядок нарахування та сплати податку на додану вартість, визначає платників податку, встановлює порядок реєстрації в якості платників ПДВ, визначає об`єкти оподаткування та розміри ставок податку, операції, які звільнені від оподаткування, а також, правила віднесення сум до складу податкового кредиту.

Згідно п.п. "а" п. 198.1 ст. 198 Податкового кодексу України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 Податкового кодексу України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною.

Згідно п. 198.3 ст. 198 Податкового кодексу України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог статті 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Отже, податковий кредит - це елемент розрахунку суми податку на додану вартість, яку має сплатити платник до бюджету. Це по суті розмір податку на додану вартість, що був оплачений платником податку на додану вартість на користь своїх контрагентів-інших платників податку на додану вартість, з приводу якої в останніх вже виник обов`язок щодо сплати відповідної суми податку до бюджету.

Правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на податковий кредит наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів/робіт/послуг, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах.

Тобто, отримавши податкові накладні від контрагентів, у позивача виникло право на включення сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту.

Статтею 44 Податкового кодексу України визначені вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, відповідно до п. 44.1 якої для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Як з`ясовано в судовому засіданні, та підтверджується інформацією викладеною в акті спір з приводу правильності декларування, складання та реєстрації податкових накладних відсутній.

Правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні визначає Закон України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Згідно ст. 1 цього Закону бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства; зобов`язання - заборгованість підприємства, що виникла внаслідок минулих подій і погашення якої в майбутньому, як очікується, приведе до зменшення ресурсів підприємства, що втілюють у собі економічні вигоди; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Згідно ч. 1 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Сторонами у судове засідання були надані не всі первинні документи, що були досліджені відповідачем під час проведення перевірки. Як вже зазначалось, позивачем суду було надано протокол обшуку Національного бюро Першого відділу детективів Першого підрозділу детективів Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України від 13-14 лютого 2018 р. в якому зазначено перелік документів які були вилучені, та на які посилаються сторони. (том 2, арк. справи 1-69).

Суд звертає увагу, що спір виник з приводу не відсутності документів ,а неналежного, за висновком відповідача, їх оформлення, а саме не зазначено місце складання видаткових накладних та не зазначена посада, посада особи, яка отримала товар. Суд зазначає що, дефектність в оформленні документа не може свідчити про відсутність операції.

Відповідно до п.1 ст.78 обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Щодо недоліків заповнення товарно- транспортної накладної, на які відповідач вказує в акті перевірки та відзиві на позов, суд зазначає наступне.

Відповідно до розділу 1 Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України №363 від 14 жовтня 1997 року, товаротранспортна документація - комплект юридичних документів, на підставі яких здійснюється облік, приймання, передавання, перевезення, здавання вантажу та взаємні розрахунки між учасниками транспортного процесу, товарно-транспортна накладна - єдиний для всіх учасників транспортного процесу юридичний документ, що призначений для списання товарно-матеріальних цінностей, обліку на шляху їх переміщення, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, а також для розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи.

Згідно з пунктами 11.1, 11.3, 11.4, 11.5, 11.7 вказаних правил основними документами на перевезення вантажів є товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля. Дорожній лист вантажного автомобіля є документом, без якого перевезення вантажів не допускається. Оформлення перевезень вантажів товарно-транспортними накладними здійснюється незалежно від умов оплати за роботу автомобіля. Товарно-транспортну накладну на перевезення вантажів автомобільним транспортом Замовник (вантажовідправник) повинен виписувати в кількості не менше чотирьох екземплярів. Після прийняття вантажу згідно з товарно-транспортною накладною водій (експедитор) підписує всі її екземпляри. Перший екземпляр товарно-транспортної накладної залишається у Замовника (вантажовідправника), другий - передається водієм (експедитором) вантажоодержувачу, третій і четвертий екземпляри, засвідчені підписом вантажоодержувача (у разі потреби і печаткою або штампом), передається Перевізнику.

Разом з тим, вказані правила перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні не встановлюють правил податкового обліку валових витрат платників податку, а лише встановлюють права, обов`язки та відповідальність власників автомобільного транспорту (перевізників). При цьому, документи, обумовлені вказаними правилами, зокрема, товарно-транспортна накладна та подорожній лист, не є документами первинного бухгалтерського обліку, що підтверджують обставини придбання та продажу товарно-матеріальних цінностей.

Отже, товарно-транспортна накладна призначена для обліку руху товарно-матеріальних цінностей та розрахунків за їх перевезення автомобільним транспортом.

Окрім цього, за умови встановлення факту перевезення товару у процесі його поставки від заявлених контрагентів порядок заповнення товарно-транспортних накладних не має вирішального значення для визначення податкових наслідків операцій з поставки товару.

Суд зазначає, що відсутність нормативно-технічної документації, а також документів щодо пропускного режиму підприємства, документів по обліку робочого часу, також не може мати вирішального значення для визначення податкових операцій.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснень представника відповідача і вбачається з матеріалів справи, висновки, що надані контрагентами позивача послуги не спричинили реального настання правових наслідків, зроблені відповідачем на підставі податкової інформації.

Однак, суд зазначає, що вказана податкова інформація містить лише дані про результати господарської діяльності кожного контрагента позивача окремо за період, в якому виникли спірні правовідносини. Контролюючим органом не перевірялась і не оцінювалась діяльність жодного з контрагентів позивача в періоди, які передували укладенню спірних правочинів, у зв`язку з чим суд вважає, що висновки відповідача про нереальний характер здійснення господарських операцій позивачем з вищезазначеними контрагентами щодо яких виник спір, є безпідставними і зроблені в результаті припущень, що виключає можливість покладення їх в основу спірного рішення.

Акт перевірки, як основний доказ податкових правопорушень не утримує в собі повного дослідження господарських операцій в частині отримання зазначеними підприємствами, оприбуткування ним товару (продукції), списання її у виробництво, використання у господарській діяльності.

Відтак, актом перевірки, не встановлені податкові правопорушення, внаслідок неповноти їх дослідження.

Таким чином, наявними в матеріалах справи документами підтверджено надання позивачем до контролюючого органу податкової звітності з податку на додану вартість та відповідність даних, що містяться в наданій податковій звітності, даним первинного бухгалтерського обліку.

Суд звертає увагу, що з огляду на принцип персональної відповідальності платника податку, право на податковий кредит позивача не може ставитись у пряму залежність від додержання податкової дисципліни третіми особами.

Відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Законодавством України не передбачена відповідальність юридичної особи за зобов`язаннями іншої юридичної особи, в тому числі за податковими зобов`язаннями.

Таким чином, недотримання контрагентом позивача податкової дисципліни (що відповідачем суду не доведено) має правові наслідки саме для цього контрагента, оскільки порушення платником вимог податкового законодавства тягне застосування заходів відповідальності саме до такого платника та не може негативно впливати на податковий облік інших осіб (зокрема, його контрагентів) за відсутності факту причетності останніх до таких правопорушень та за наявності факту здійснення господарської операції.

Суд не приймає довід відповідача, що відсутність реального здійснення господарської операції та як наслідок, юридична дефектність відповідних первинних документів не дозволяє формувати дані податкового обліку незалежно від спрямованості наміру платників податків - учасників відповідної операції, оскільки в даному спорі вказується лише дефектність видаткових накладних, а товарно- транспорті накладні, нормативно-технічна документація, документи щодо пропускного режиму підприємства і (на які посилається відповідач) не є первинними бухгалтерськими документами, оцінка цим твердженням була надана вище.

Крім того, позбавлення платника податку права на формування податкового кредиту у зв`язку з невиконанням своїх обов`язків його контрагентом, порушує право особи мирно володіти своїм майном, що міститься у Першому Протоколі до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини від 20 березня 1952 року (далі - Протокол 1 до Конвенції), яка є частиною національного законодавства згідно із ст. 9 Конституції України. Зокрема, стаття 1 Протоколу до Конвенції так визначає підстави, за яких особа може бути позбавлена свого майна: "Кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини від 09.01.2007 року у справі "Інтерсплав проти України" якщо державні органи мають інформацію про зловживання в системі оподаткування конкретною компанією, вони повинні застосовувати відповідні заходи саме до цього суб`єкта, а не розповсюджувати негативні наслідки на інших осіб при відсутності зловживання з їх боку. Таким чином, Європейський Суд з прав людини чітко визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків. Тобто, добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом.

Таким чином, Європейський суд з прав людини та чинне законодавство України чітко констатує правило індивідуальної відповідальності платника податків та наголошує, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через будь-які негаразди із його контрагентом.

Відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. "б" 200.1 цієї статті, така сума: підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до п. 200-1.3 ст. 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що при прийнятті податкового повідомлення-рішення від 27 липня 2018 року № податковий орган безпідставно збільшив суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість.

Згідно пп. 201.1. ст. 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно п. 201.7. ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.

Згідно п. 200.3 ст. 200 Податкового кодексу України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу), а в разі відсутності податкового боргу - зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.6 ст. 200 Податкового кодексу України платник податку може прийняти самостійно рішення про зарахування в повному обсязі належної йому суми бюджетного відшкодування або її частини у зменшення податкових зобов`язань з цього податку, що виникли протягом наступних звітних (податкових) періодів, за наявності умов, передбачених пунктом 200.4 цієї статті. Зазначене рішення відображається платником податку у податковій декларації, яку він подає за результатами звітного (податкового) періоду, в якому виникає право на подання заяви про отримання бюджетного відшкодування згідно з нормами цієї статті. У разі прийняття такого рішення зазначена сума не враховується при розрахунку сум бюджетного відшкодування наступних звітних (податкових) періодів.

Тобто, чинним законодавством України, зокрема, Податковим кодексом України, на сторону цивільно-правової угоди, яка є платником податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, сплати податку до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника; за будь-якими із сторін правочину не передбачено зобов`язання та не визначено права здійснення контролю показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності заявленими іншою стороною правочину, при цьому такий платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.

Суд не бере до уваги розбіжності, виявлені у даних контрагентів позивача при їх співставленні, оскільки в даному випадку будь-яке порушення спричиняє відповідальність та негативні наслідки лише для особи - порушника. Позивач не може відповідати за будь-які неправомірні дії своїх контрагентів.

В процесі розгляду справи відповідачем доказів, крім тих, що містяться у матеріалах справи, до суду не надано, відомостей про наявність інших доказів, які могли б бути витребувані судом, відповідачем не надано.

Відповідно до ч.ч. 1, 3, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Щодо податкового повідомлення рішення від 24 липня 2018 року №, яке було прийнято на підставі акту перевірки від 09 липня 2018 року № 707/05/-99-14-14/32087941 в якому зазначено завищення від`ємного значення податку на додану вартість, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в сумі 533189 грн. суд зазначає наступне.

Враховуючи, що сума завищення від`ємного значення податку на додану вартість 533189 грн., була розрахована відповідачем в результаті співставлення щодо задекларованих позивачем даних та розрахованих в ході перевірки даних. Оскільки встановлені в ході перевірки обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім того, суд відзначає, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності висновків про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування в розумінні зазначеної норми Закону.

Оскільки під час розгляду справи встановлена протиправність висновків органу владних повноважень про порушення позивачем норм чинного законодавства з питань оподаткування, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду, позивачем сплачений судовий збір у розмірі 1762 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 719, та у розмірі 111 774,23 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 12 від 04 січня 2019 року (арк. справи 3,4).

Ухвалою суду від 23 травня 2019 року позивачу повернуто надміру сплачений судовий збір в розмірі 92 564 грн. 23 грн.

Оскільки прийняте рішення ухвалено на користь сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, суд присуджує стягнути судові витрати у розмірі 20 972 гривні, здійснені ДП «Мирноградвугілля» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області.

Керуючись ст. 2, ст. 8-15, ст. 19-21, ст. 72-78, ст. 90, ст. 139, ст. 199-228, ст. 241-255, ст. 293, ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Державного підприємства «Мирноградвугілля» до Головного управління ДФС у Донецькій області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення № від 27 липня 2018 року про нарахування грошового зобов`язання на сумі 4 690 595 грн. та штрафних санкцій на суму 2 345 298,00 грн. з податку на додану вартість та податкового повідомлення-рішення № від 27 липня 2018 року про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 533 189 грн., - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області за № від 27 липня 2018 року про нарахування грошового зобов`язання на сумі 4 690 595 грн. та штрафних санкцій на суму 2 345 298,00 грн. з податку на додану вартість.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Донецькій області за № від 27 липня 2018 року про завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 533 189 грн.

Стягнути з Головного управління Державної фіскальної служби у Донецькій області (код ЄДРОПУ 39406028, юридична адреса: вул. 130-ї Таганрозької дивізії, 114, м. Маріуполь, Донецька область, 87526) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Державного підприємства «Мирноградвугілля» (код ЄДРОПУ 32087941, адреса: 85323, Донецька обл., місто Мирноград, вул. Соборна, 1) суму судового збору у розмірі 20 972 гривні грн. (двадцять тисяч дев`ятсот сімдесят дві) гривні.

Вступна та резолютивна частини рішення проголошено у судовому засіданні 23 травня 2019 року.

Повний текст судового рішення складений та підписаний 03 червня 2019 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Шинкарьова І.В.