Справа № 320/2148/19
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
26 квітня 2019 року м. Київ 320/2148/19
Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є., розглянувши позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Вікторія Рітейл Груп" до Головного управління Держпраці в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу,
до суду звернулось ТОВ "Вікторія Рітейл Груп" з позовом до Головного управління Держпраці в Київській області про визнання протиправною та скасування постанови № КВ730/1432/АВ/ТД/ФС-317 від 23.04.2019 р. про накладення штрафу за порушення вимог ч.1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КзпП України, допуск працівника до робочих обов`язків без укладення трудового договору та без повідомлення територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку.
Відповідно до ч.1 ст. 171 КАСУ, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, поміж іншого, чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності. Дослідивши зміст позовної заяви та долучених до неї документів, суд вважає за необхідне передати справу за належною предметною підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, з огляду на наступне:
позивач оскаржує постанову відповідача про накладення на нього штрафу у розмірі 125 190, 00 грн. у зв`язку з допуском працівника до робочих обов`язків без укладення трудового договору та без повідомлення належного територіального органу.
За правилами п. 1 ч. 1 ст.20 КАСУ місцевим загальним судам як адміністративним підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення їх до адміністративної відповідальності. Адміністративна відповідальність - це специфічне реагування держави на адміністративне правопорушення, що полягає в застосуванні уповноваженим органом або посадовою особою передбаченого законом стягнення до суб`єкта правопорушення. Згідно із ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.
За приписами ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Відповідно до пункту третього частини другої статті 19 КАСУ, юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи про накладення адміністративних стягнень, крім випадків, визначених цим Кодексом. Відповідачем, за даними акту інспекційного відвідування №КВ730/1432/АВ від 01.04.2019 р. було виявлено факт порушення вимог ч.1 ст.21, ч.3 ст. 24 КЗпП України, позивачем було допущено громадянку ОСОБА_1 до робочих обов`язків без укладення трудового договору у письмовій формі та не повідомлено Державну фіскальну службу України про прийняття працівника на роботу.
Таким чином, беручи до уваги, що предметом розгляду справі є дії суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності юридичної особи, даний спір предметно та територіально підсудний місцевому загальному суду як адміністративному.
Відповідно до частини першої статті 318 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду підлягає скасуванню з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю, якщо рішення прийнято судом з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-28 цього Кодексу.
Отже, порушення адміністративним судом правил предметної підсудності є підставою для скасування судового рішення з направленням справи на розгляд за встановленою законом підсудністю. Наведене дає підстави стверджувати, що процесуальний закон забороняє адміністративним судам розглядати справи, які йому предметно не підсудні і зобов`язує його направити таку справу на розгляд за встановленою законом підсудністю.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАСУ, адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.
Оскільки зареєстрованим місцезнаходженням відповідача є АДРЕСА_1 , даний спір територіально і предметно підсудний Шевченківському районному суду м. Києва, як адміністративному.
Пунктом 2 частини 1 статті 29 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Керуючись статтями 19, 20, 25, 29, 171, 243, 248, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
2. Передачу справи здійснити не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.
3. Копію ухвали надіслати (вручити) позивачеві.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення (підписання) ухвали.

Суддя Брагіна О.Є.