Справа № 709/401/19
Суддя: Земляна Галина Володимирівна
Дата ухвалення: 2019-04-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 709/401/19 Суддя (судді) першої інстанції: Чубай В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2019 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - судді Земляної Г.В.

суддів Ісаєнко Ю.А., Лічевецького І.О.

за участю секретаря Антоненко К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОКО"

на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року

у справі № 709/401/19

за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОКО"

до відповідача Управління Держпраці у Черкаській області

про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафів,

В С Т А Н О В И Л А :

В березня 2019 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю "АГРОКО" звернулось до Чорнобаївського районного суду Черкаської області з позовною заявою до Управління Держпраці у Черкаській області (далі - відповідач), в якому просило визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафу за порушення законодавства про працю від 01.03.2019 року № ЧК-80/357/АВ/П/ПТ/ЗБ/ІП-ФС-087 та № ЧК-80/357/АВ/П/ПТ/ЗБ/ІП-ФС-088.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року адміністративну справу за позовом Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОКО" до Управління Держпраці у Черкаській області про визнання протиправними та скасування постанов про накладення штрафів, передано за підсудністю до Черкаського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу через порушення норм процесуального права з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу відповідачами не надано.

Відзив (заперечення) на апеляційну скаргу відповідачами не надано.

Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце апеляційного розгляду справи, проте у судове засідання не з`явилися та про причини неявки суду не повідомили.

Частиною 4 статті 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвалу суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Як вбачається із змісту ухвали Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року, судом першої інстанції вирішено передати справу за предметною підсудністю до Черкаського окружного адміністративного суду, оскільки даний спір, згідно статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України підсудний окружним адміністративним судам

Вирішуючи питання підсудності даного спору, суд першої інстанції виходив з того, що спірними постановами, позивача притягнуто не до адміністративної відповідальності в порядку КУпАП, а за спеціальними нормами КЗпП України, що обумовлює віднесення справи до підсудності окружного адміністративного суду.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Пунктом 1 частини 1 та частиною 2 статті 20 КАС України визначено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні, зокрема адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1-3 ст. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КупАП) законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення цього Кодексу поширюються і на адміністративні правопорушення, відповідальність за вчинення яких передбачена законами, ще не включеними до Кодексу.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Главою 5 КУпАП визначено правопорушення в галузі охорони праці, за які передбачено саме адміністративну відповідальність.

Разом з тим, спеціальним законодавством, а саме нормами ст. 265 КЗпП України, встановлено відповідальність за порушення законодавства про працю.

При цьому, ч.ч. 3, 4 ст. 265 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) передбачено, що штрафи, накладення яких передбачено частиною другою цієї статті, є фінансовими санкціями і не належать до адміністративно-господарських санкцій, визначених главою 27 Господарського кодексу України.

Штрафи, зазначені у частині другій цієї статті, накладаються центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної законодавчої норми КМУ прийнято постанову від 17.07.2013 р. № 509, якою затверджено Порядок накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення.

Згідно з ч. 1 ст. 259 КЗпП України державний нагляд та контроль за додержанням законодавства про працю юридичними особами незалежно від форми власності, виду діяльності, господарювання, фізичними особами - підприємцями, які використовують найману працю, здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Системний аналіз викладених правових норм вказує на те, що законодавцем розмежовано адміністративні правопорушення в галузі охорони праці, за які підконтрольні особи притягаються до відповідальності в порядку КУпАП, та порушення законодавства про працю, відповідальність за які визначена нормами спеціального законодавства - ч. 2 ст. 265 КЗпП України.

При цьому, саме юридичний галузевий характер застосованої до правопорушника контролюючим органом санкції визначає предметну підсудність відповідної постанови: постанови про накладення штрафів за КУпАП оскаржуються до місцевого загального суду як адміністративного, а постанови про накладення штрафів за нормами спеціального законодавства - до окружного адміністративного суду.

Аналогічний за своїм змістом висновок міститься у постанові Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №697/2073/17.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що даний спір виник не з приводу оскарження рішення суб`єкта владних повноважень у справі про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому, відповідно до ст. 20 КАС України, така справа не підсудна Чорнобаївському районному суду Черкаської області як адміністративному, а підлягає розгляду саме окружним адміністративним судом.

Доводи апелянта про те, що оскаржуваною постановою його притягнуто до адміністративної відповідальності і, на його думку, спір підсудний місцевому загальному суду як адміністративному, є необґрунтованими і до уваги колегією суддів не приймаються.

При цьому, колегією суддів враховується правова позиція, викладена у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.07.2006 р. по справі «Сокуренко і Стригун проти України», в якому Суд зазначив, що фраза «судом встановленим законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, а в рішенні Комісії Ради Європи від 12.10.1978 р. у справі «Zand v. Austria» визначено, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів».

Відповідно до ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Щодо доводів апеляційної скарги з приводу безпідставного застосування судом першої інстанції пункту 2 частини 1статті 29 КАС України, колегія суддів вважає за доцільне зауважити, що судом першої інстанції вірно засновано аналогію закону, оскільки нормами Кодексу адміністративного судочинства , в редакції чинній з 15.12.2017 року, не передбачено можливості повернення позовної заяви у разі її предметної непідсудності суду чи відмови у відкритті провадження за такою заявою.

Також безпідставними є доводи апелянта щодо існування у позивача права вибору суду за правилами статті 25 КАС України між Чорнобаївським районним судом Черкаської області та Черкаського окружного адміністративного суду, з урахуванням місцязнаходження позивача.

Колегія суддів звертає увагу, що правила даної норми поширюється виключно на вибір між окружними адміністративними судоми або між місцевими як окружними.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 310, 312, 315, 320, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОКО" - залишити без задоволення.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів із дня складання повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду у порядку ст.329-331 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст постанови буде складено протягом п`яти днів з моменту його проголошення.

Головуючий суддя: Г.В. Земляна

Судді: Ю.А. Ісаєнко

І.О. Лічевецький