Справа № 440/3881/18
Суддя: Григоров А.М.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 р.Справа № 440/3881/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Григорова А.М.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Бартош Н.С. ,

за участю секретаря судового засідання Ткаченко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року, головуючий суддя І інстанції: І.С. Шевяков, м. Полтава, повний текст складено 02.01.19 року по справі № 440/3881/18

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю " Науково-виробнича фірма "ТЕХВАГОНМАШ"

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

05 листопада 2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" (надалі також - позивач, ТОВ "НВФ "Техвагонмаш") звернулось до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДФС у Полтавській області (надалі також - відповідач, ГУ ДФС у Полтавській області) про визнання протиправними та скасування подакових повідомлень-рішень.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що оскаржувані податкові повідомлення-рішення № від 06.08.2018, № від 06.08.2018 прийняті контролюючим органом на підставі висновків перевірки про порушення позивачем вимог Податкового кодексу України в частині правил складання податкових накладних. Позивач стверджував, що складання двох або більше податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів/послуг однією сумою або у разі одноразової поставки товарів/послуг, не є порушення податкового законодавства.

Позивач вважає такі висновки необґрунтованими з огляду на те, що право підприємства на відображення податкового кредиту з ПДВ на підставі зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних відповідних податкових накладних є безумовним.

Норми чинного законодавства не містять будь-якого застереження відносно неможливості формування податкового кредиту у разі складення декількох податкових накладних у випадку отримання попередньої оплати товарів/послуг однією сумою або у разі одноразової поставки товарів/послуг.

Дотримання позивачем вимог пунктів 200.1, 200.4, 200.7 статті 200 Податкового кодексу України є підставою для отримання підприємством бюджетного відшкодування згідно поданої заяви в повному обсязі, тим більше, що відповідачем не ставиться під сумнів реальність господарських операцій позивача з контрагентами, по яких складені податкові накладні.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 02.01.2019р. адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробнича фірма "Техвагонмаш" до Головного управління ДФС у Полтавській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № від 06.08.2018, яким зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 130 939 грн, та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 65 469 грн 50 коп. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Полтавській області № від 06.08.2018, яким зменшено від`ємне значення суми ПДВ за квітень 2018 року на суму 3921 грн.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДФС у Полтавській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що не погоджується з викладеними доводами суду першої інстанції. Зазначає, що податковим органом під час перевірки встановлено порушення п. 198.2 ст.198 Кодексу в частині віднесення ТОВ "НВФ "ТЕХВАГОНМАШ" сум податку до податкового кредиту по податкових накладних, складених постачальниками при перерахуванні попередньої оплати однією сумою. З огляду на вищезазначене просить скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року по справі №440/3881/18. Ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову TOB «ТЕХВАГОНМАШ» відмовити в повному обсязі.

Від ТОВ "НВФ "ТЕХВАГОНМАШ" до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначає, що суд першої інстанції приймаючи рішення по справі всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінив докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вирішив справу відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином, на адреси визначені в апеляційній скарзі та позовній заяві, про що свідчать поштові повідомлення про вручення, які містяться в матеріалах справи .

Позивач в судове засідання не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Судом першої інстанції встановлено, та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що У період з 03.07.2018 по 09.07.2018 відповідно до наказу про проведення позапланової виїзної документальної перевірки від 19.06.2018 № 1554 (а.с. 21) посадовою особою Головного управління ДФС у Полтавській області на підставі направлення на перевірку від 21.06.2018 №2265 (а.с. 21 - зворотний бік) проведено позапланову виїзну документальну перевірку ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" з питань законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за квітень 2018 року.

За результатами перевірки складено акт від 13.07.2018 № 835/16-31-12-03-12/ 32686844 (а.с. 86-189) (надалі - акт), в якому відображено порушення позивачем п. 198.2, п. 198.3 статті 198, п. 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, зокрема:

- завищення бюджетного відшкодування податку на додану вартість по податкові декларації з ПДВ за квітень 2018 року в розмірі 130 030 грн.,

- завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду по податковій декларації з ПДВ за квітень 2018 року в розмірі 3 921 грн.

Не погодившись із зазначеним актом, позивач 20 липня 2018 року подав до ГУ ДФС у Полтавській області заперечення (вих. № 447), за результатом розгляду яких відповідачем надана відповідь від 02 серпня 2018 року № 16899/10/16-31-12-03-20 (а.с. 201-203), зі змісту якої вбачається, що висновки акту перевірки від 13.07.2018 № 835/16-31-12-03-12/ 32686844 залишені без змін.

На підставі акту перевірки ГУ ДФС у Полтавській області винесене податкове повідомлення-рішення № від 06.08.2018, яким зменшено бюджетне відшкодування з податку на додану вартість в розмірі 130 939 грн, та нараховані штрафні (фінансові) санкції в розмірі 65 469 грн 50 коп. (а.с. 204) та податкове повідомлення - рішення № від 06.08.2018, яким зменшено від`ємне значення суми ПДВ за квітень 2018 року на суму 3921 грн. (а.с. 206).

Зазначені податкові повідомлення-рішення ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" оскаржило в адміністративному порядку, звернувшись зі скаргою до Державної фіскальної служби України (а.с. 208-211).

Рішенням Державної фіскальної служби України від 19.10.2018 № 34041/6/99-99-11-01-02-25 податкові повідомлення-рішення № від 06.08.2018 та № від 06.08.2018 залишені без змін, а скарга - без задоволення (а.с. 212-214).

Позивач не погодився з такими податковими повідомленнями-рішеннями, у зв`язку з чим оскаржив їх до суду.

Підстави та порядок проведення перевірки позивачем не оскаржувались.

Надаючи правову оцінку спірних правовідносинам, суд апеляційної інстанції керується наступними приписами норм чинного законодавства.

Відповідач, приймаючи оскаржувані податкові повідомлення - рішення, виходив з доведеності факту порушення позивачем п. 198.2, п. 198.3 статті 198, п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:

а) придбання або виготовлення товарів та послуг;

б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);

в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;

г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;

ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Пунктом 198.2 статті 198 Податкового кодексу України передбачено, що датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше:

- дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;

-дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно з пунктом 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:

- придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;

- придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);

- ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України, на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.7 статті 201 Податкового кодексу України, податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 187.1 статті 187 Податкового кодексу передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України передбачено, що для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що господарська операція це дія або подія, що викликає зміни у структурі активів і зобов`язань, власному капіталі підприємства.

Згідно положень частин 1, 3 статті 9 вказаного Закону, бухгалтерський облік полягає, зокрема, у складанні та прийнятті до обліку первинних документів, які фіксують факти здійснення господарських операцій, складенні на їх підставі зведених облікових документів, систематизації інформації первинних документів на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що під час проведення перевірки відповідачем зроблено висновок, що ТОВ "НВФ "Техвагонмаш" віднесено до складу податкового кредиту суми коштів за податковими накладними, які не відповідають первинним документам, на загальну суму ПДВ 134 860 грн 33 коп, в тому числі в розрізі постачальників:

- ТОВ "ІФМ-ЕЛЕКТРОНІК" на суму ПДВ 5967,34 грн (заявлено 2 045,90 грн) - перша подія - відвантаження товарів / послуг згідно видаткової накладної № РН-0001931 від 19.12.2017 на суму ПДВ 18856, 80 грн, при цьому виписано 3 податкових накладних: № 139 від 19.12.2017 на суму ПДВ 3 776,78 грн, № 141 від 19.12.2017 на суму ПДВ 1074,16 грн., №143 від 19.12.2017 на суму ПДВ 1 116,40 грн, оплата проведена платіжним дорученням 8926 від 13.03.2018 на суму ПДВ 2 045,90 грн;

- ТОВ "ФАРА-1" на суму ПДВ 624,17 грн. - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 9058 від 27.03.2018 на суму ПДВ 624,17 грн., при цьому виписано 2 податкових накладних: № 3457 від 27.03.2018 на су ПДВ 480 грн, № 3472 від 27.03.2018 на суму ПДВ 144,17 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: №3409 від 02.04.2018 на суму ПДВ 480 грн, № 3411 від 02.04.2018 на суму ПДВ 144,17 грн;

- ТОВ "ТФС-УКРАЇНА" на суму ПДВ 7 688,02 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12880 від 30.03.2018 на суму 7 688,01 грн, при цьому виписано 3 податкових накладних: № 312 від 30.03.2018 на суму ПДВ 782,27 грн, № 313 від 30.03.2018 на суму ПДВ 4 816,80 грн, № 314 від 30.03.2018 на суму ПДВ 2 088,95 грн., відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: № 1288 від 04.05.2018 на суму ПДВ 34,08, № 1293 від 05.05.2018 на суму ПДВ 3 044,21 грн, № 1677 від 05.06.2018 на суму ПДВ 19 267,20 грн.;

- ТОВ "ЮНІТЕХ УКРАЇНА" на суму ПДВ 66 229,14 грн. перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12874 від 30.03.2018 на суму ПДВ 66 250,90 грн., при цьому виписано 5 податкових накладних: № 260 від 30.03.2018 на суму ПДВ 2 297,98 грн., №262 від 30.03.2018 на суму ПДВ 2 391 грн, № 263 від 30.03.2018 на суму ПДВ 18 066,44 грн, №264 від 30.03.2018 суму ПДВ 20 756,04 грн, № 265 від 30.03.2018 на суму ПДВ 22 717,59 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: №2544 від 24.04.2018 на суму ПДВ 4 908,81 грн., № 2545 від 24.04.2018 на суму ПДВ 24 816,26 грн., №2717 від 02.05.2018 на суму ПДВ 4 283,11 грн, № 2718 від 02.05.2018 на суму ПДВ 3 569,01 грн, № 2762 від 04.05.2018 на суму 15 761,60 грн, № 2857 від 08.05.2018 на суму ПДВ 24 932,99 грн.;

- ПП "АЛГА-ВД" на суму ПДВ 21 049,61 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 9027 від 21.03.2018 на суму ПДВ 21 528,22грн., при цьому виписано 2 податкових накладних: № 4 від 21.03.2018 на суму ПДВ 8 783,55 грн., № 5 від 21.03.2018 на суму ПДВ 12744,67 грн. (розрахунок коригування на зменшення № 2 від 28.03.2018 на суму ПДВ "-478,61" грн), відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: № РН- 0000016 від 23.03.2018 на суму ПДВ 8 783,55 грн., № РН-0000017 від 23.03.2018 на суму ПДВ 12 266,06 грн; на суму ПДВ 4 766,97 - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12866 від 30.03.2018 на суму ПДВ 13 814,17 грн., при цьому виписано податкових накладних: № 12 від 30.03.2018 на суму ПДВ 4 404,75 грн, № 13 від 30.03.2018 на суму ПДВ 362,22 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткової накладної № РН-0000022 від 30.03.2018 на суму ПДВ 4404,75 грн., а згідно наданого акту звіряння 25.05.2018 проведено повернення коштів на суму ПДВ 362,22 грн.;

- ТОВ "СКІФ ІНВЕСТ" на суму ПДВ 1 833,62 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12794 від 20.03.2018 на суму ПДВ 1833,62 грн, при цьому виписано 2 податкових накладних: № 725 від 20.03.2018 на суму ПДВ 1 002,66 гр., № 726 від 20.03.2018 на суму ПДВ 830,96 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: № 3051 від 21.03.2018 на суму ПДВ 1 002,66 грн, № 3052 від 21.03.2018 на суму ПДВ 830,96 грн;

- ТОВ "МОЛТОРГ-ЛОГІСТІК" на суму ПДВ 96,13 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 9041 від 26.03.2018 на суму ПДВ 197,76 грн, при цьому виписано 2 податкових накладних: № 238 від 26.03.2018 на суму ПДВ 101,63 грн., №251 від 27.03.2018 на суму ПДВ 96,13 грн., відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: № 1284713 від 26.03.2018 на суму ПДВ 101,63 грн., №1285343 від 27.03.2018 на суму ПДВ 96,13 грн.;

- ТОВ "ЕЛЕКТРОЦЕНТР-К" на суму ПДВ 1 803,03 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12841 від 29.03.2018 на суму ПДВ 1803,03 грн, при цьому виписано 2 податкових накладних: № 349 від 29.03.2018 на суму ПДВ 1230,00 грн, №350 від 29.03.2018 на суму ПДВ 573,03 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: № 4187 від 06.04.2018 на суму ПДВ 1230,00 грн, № 4002 від 03.04.2018 на суму ПДВ 573,03 грн;

- ПП "НВФ "VD МАІS" на суму ПДВ 24 802,00 грн - перша подія - оплата згідно платіжного доручення № 12812 від 22.03.2018 на суму ПДВ 24 802,01 грн, при цьому виписано 3 податкових накладних: № 1841 від 22.03.2018 на суму ПДВ 15 750,02 грн, №1842 від 22.03.2018 на суму ПДВ 6 382,88 грн, № 1843 від 22.03.2018 на суму ПДВ 2 669,10 грн, відвантаження товарів/послуг проведено відповідно видаткових накладних: №595897 від 22.03.2018 на суму ПДВ 28 084,58 грн., № 595905 від 23.03.2018 на суму ПДВ 12 473,30 грн, № 595904 від 23.03.2018 на суму ПДВ 5 224,33 грн.

У даній справі відсутній спір між сторонами щодо реальності господарських операцій. Факти поставки товару та його оплати не поставлені фіскальним органом під сумнів.

Спір між сторонами має місце з того приводу, що фіскальний орган вважав порушенням Податкового кодексу України складення декількох податкових накладних на підставі однієї платіжної операції (частинами), навіть у разі наступної поставки товару частинами.

Надаючи оцінку вказаним висновкам ГУ ДФС у Полтавській області, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Проаналізувавши процитовані вище норми податкового законодавства, суд не погоджується з висновками відповідача про невідповідність вказаних податкових накладних первинним документам через те, що, як на думку ГУ ДФС у Полтавській області, у випадку отримання попередньої оплати товарів однією сумою або у разі одноразової поставки товарів не можуть складатись дві або більше податкових накладних.

Суд зазначає, що податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Тобто, у разі реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних на дату виникнення першої події (попередньої оплати) податкових накладних на загальну суму такої оплати в покупця виникає право на відображення податкового кредиту з ПДВ за такими податковими накладними.

Також, суд вважає за необхідне наголосити, що нормами чинного законодавства не передбачено заборони складати кілька податкових накладних навіть у випадку оплати товару однією сумою або у разі одноразової поставки товарів/послуг.

У нормах Податкового кодексу України, про порушення яких стверджував відповідач у даному разі, така заборона відсутня. Висновки про недопустимість такого способу дій, суд розцінює як довільне трактування закону фіскальним органом, який, відповідно, діє не в порядку та не на підставі закону.

Суд критично оцінює аргумент відповідача стосовно того, що складання двох і більше податкових накладних за однією операцією унеможливлює ідентифікацію такої операції, оскільки з платіжних доручень позивача за оплату придбаних товарів без будь-якого сумніву можна визначити призначення платежу, рахунок, на яких кошти перераховуються, найменування отримувача коштів.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку про правомірність декларування позивачем заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення з податку на додану вартість за квітень 2018 року.

Беручи до уваги наведене, податкові повідомлення - рішення № від 06.08.2018, № від 06.08.2018 суперечать нормам Податкового кодексу України, винесені без урахування усіх обставин, які мають значення для прийняття такого рішення, а отже протиправні і підлягають скасуванню.

Враховуючи вищенаведене, доводи відповідача з приводу правомірності прийнятих податкових повідомлень - рішень № від 06.08.2018, № від 06.08.2018 є помилковими.

Згідно із частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, обов`язок доведення обставин, які стали підставою для прийняття оскаржуваних повідомлень - рішень покладено на контролюючий орган.

Відповідач не довів суду правомірності прийнятих ним податкових повідомлень-рішень.

Таким чином, суд перевіривши матеріали справи, оцінивши надані докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Належним способом захисту прав позивача є визнання відповідних податкових повідомлень-рішень протиправними та їх скасування.

Згідно з ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дій), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Доводи апелянта не спростовують правильності прийнятого судом першої інстанції рішення.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухвалив постанову з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 02.01.2019 року по справі № 440/3881/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)А.М. Григоров
Судді(підпис) (підпис) З.Г. Подобайло Н.С. Бартош
Повний текст постанови складено 03.06.2019 року