Справа № 520/4143/19
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 травня 2019 р. № 520/4143/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (просп. Московський, буд. 198/3, м. Харків, 61082, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, скасування розпорядження,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулася позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова, в якому просить суд:

- скасувати Розпорядження Індустріального об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 20 листопада 2018 року, яким призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2018 року;

- зобов`язати Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова з 1 грудня 2018 року поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 1 грудня 2018 року.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що вона перебували на обліку в Індустріальному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова з 22.11.2017 та отримувала пенсію за втратою годувальника за померлого чоловіка. Однак, з 1 грудня 2018 виплата пенсії їй була припинена на підставі розпорядженням від 20.11.2018, починаючи з 01.12.2018, до надання додаткових документів про її страховий стаж. Позивач вважає такі дії відповідача незаконними, посилаючись на те, що станом на момент призначення пенсії умови щодо наявності трудового стажу не були передбачені.

Представник відповідача не погодився з позовними вимогами та надав відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач діяв в межах повноважень, на підставі та у спосіб, передбачений чинним законодавством, зазначивши, що з листопада 2017 року позивач перебувала на обліку в Індустріальному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та отримувала пенсію за втратою годувальника за померлого чоловіка ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що Порядок №22-1 доповнений новим підпунктом 11 згідно з Постановою Пенсійного фонду № 11-1 від 23.05.2018, позивачу призупинено виплату пенсію до надання документів про стаж особи, якій призначається пенсія.

Відповідно до ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ст. 229 КАС України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Індустріальному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова та з 20.11.2017 їй було призначено пенсію по втраті годувальника за чоловіка, ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач у відзиві зазначає, що ОСОБА_1 перебувала у нього на обліку з листопада 2017 року та отримувала пенсію за втратою годувальника за померлого чоловіка, тобто визнає, що позивачу пенсія по втраті годувальника була призначена у листопаді 2017 року та не заперечує, того, що у 2017 пенсія позивачеві призначена правомірно.

Розпорядженням начальника відділу Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 20.11.2018, складеним на бланку «розпорядження начальника відділу пенсійного забезпечення Управління Пенсійного Фонду України в Фрунзенському районі» Яцині Галині Георгіївні призупинено виплату пенсії до надання додаткових документів про стаж ОСОБА_1 , так як у заявника немає 25 років стажу.

Рішенням Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 66 від 11.02.2019 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. При прийнятті вказаного рішення управління виходило з наступних підстав. Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. № 1058-ІУ (в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII від 03.10.2017) статтею 36 визначені умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Відповідно до статті 36 Закону № 1058 пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утримані. Непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058. Тому, при вирішенні питання призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника зазначеній категорії осіб (дружині) враховуються положення абзацу першого частини першої статті 26 Закону №1058 про те, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року особа набуває права на пенсію за віком за наявності страхового стажу на дату пенсійного віку, визначеного Законом. Крім того, пункт 2.3 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 доповнено новим підпунктом 11 (постанова правління Пенсійного Фонду України № 11-1 від 23.05.2018) згідно з яким до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1. цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36). Серед документів, наданих ОСОБА_1 , відсутні такі (трудова книжка, довідки), що підтверджують наявність у заявниці страхового стажу необхідного для призначення пенсії за віком. Враховуючи вищевикладене, управління не має правових підстав для призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

З приводу спірних правовідносин суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон № 1058-IV.

Частиною третьою статті 4 Закону № 1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються, зокрема, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням; порядок використання коштів ПФУ та накопичувальної системи пенсійного страхування.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон № 1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом № 1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до частини першої статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Разом з цим суд зазначає, що пенсійне законодавство не містить поняття «призупинення виплати пенсії».

Будь-які мотиви з посиланням на встановлену законом підставу для припинення виплати позивачу пенсії, пенсійним органом не наведені та в матеріалах справи відсутні.

Щодо розпорядження начальника відділу Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова від 20.11.2018, складеним на бланку «розпорядження начальника відділу пенсійного забезпечення Управління Пенсійного Фонду України в Фрунзенському районі», яким призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Згідно з п. 12 Прикінцевих положень Закону № 1058-1У у період до перетворення Пенсійного фонду України в неприбуткову самоврядну організацію (ст. 58 зазначеного Закону) він функціонує як центральний орган виконавчої влади на підставі норм цього Закону та Положення про Пенсійний фонду України, яке затверджує Кабінет Міністрів України.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 63 Закону № 1058-1У, п.п. 1, п. 10 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486, начальник управління керує діяльністю управління, персонально відповідає за виконання покладених на управління завдань.

Таким чином, від імені територіального органу Пенсійного фонду приймає рішення його начальник.

Згідно п. 4.3 Порядку рішення органу про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший візується спеціалістом, який його підготував, та спеціалістом, який його перевірив. Рішення підписується начальником управління (заступником начальника управління відповідно до розподілу обов`язків) та завіряється печаткою управління.

Отже, дана норма регламентує порядок підписання рішень пенсійного органу про призначення, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший.

Позивачу пенсія по втраті годувальника була призначена з листопада 2017.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що прийняття рішення начальником управління в межах спірних відносин є способом реалізації владних повноважень.

Також, згідно з п. 4.7. розділу IV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що рішення у формі розпорядження може бути підписано виключно начальником відповідного органу Пенсійного Фонду України, а не будь-якої іншою особою, зокрема, начальником відділу органу Пенсійного Фонду України.

Таким чином, суд приходить до висновку, що спірне розпорядження прийнято неуповноваженою особою, через що підлягає безумовному скасуванню.

Щодо Рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 66 від 11.02.2019, суд зазначає про таке.

Частиною 1 ст. 44 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з наступними змінами та доповненнями (далі - Закон № 1058-IV) встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до п. 4.1 розділу IV "Приймання, оформлення і розгляд документів" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок в редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 2).

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, перерахунок, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі реєстрації рішень органу, що призначає пенсію. Особі або посадовій особі органом, що призначає пенсію, видається розписка із зазначенням дати прийняття заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати у тримісячний строк з дня прийняття заяви. Копія розписки зберігається в пенсійній справі.

Частиною 5 ст. 45 Закону 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Тобто, орган Пенсійного Фонду має право вирішувати питання про призначення пенсії виключно при зверненні особи з відповідною заявою.

Доказів звернення позивача із повторною заявою про призначення пенсії по втраті годувальника у 2018 Індустріальним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова не надано.

Отже, зазначене рішення № 66 від 11.02.2019 не має жодних посилань на підставу для його винесення (заява позивача про призначення пенсії), також Індустріальним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України м. Харкова жодним чином не обґрунтовано підстави розгляду питання про призначення ОСОБА_1 пенсії у зв`язку з втратою годувальника у 2018 після призначення такої пенсії ще у листопаді 2017 року.

Щодо посилання відповідача у рішенні та відзиві на позов на те, що пункт 2.3. розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 доповнено новим підпунктом 11 (постанова правління Пенсійного Фонду України № 11-1 від 23.05.2018), згідно з яким до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1. цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36), суд зазначає, що така позиція є протиправною, з огляду на таке.

Суд наголошує на тому, що пенсія позивачу призначена у листопаді 2017 року на підставі відповідного рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова.

Згідно зі статтею 22 Конституції України закріплені нею права і свободи не є вичерпними, гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законодавчих актів не допускається звуження змісту та обсязі існуючих прав і свобод.

Також, відповідно до ст. 58 Конституції України Закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, до умов, за якими позивачу була вже призначена пенсія у 2017 не можуть застосовуватися положення норм, які були прийняті у 2018 році, тобто вже після призначення такої пенсії, оскільки такі дії прямо суперечать приписам ст. 58 Конституції України.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оцінюючи вказані рішення відповідача з урахуванням положень частини другої статті 2 КАС України, суд приходить до висновку про те, що призупинення виплати пенсії позивачу вчинено не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України. При цьому вказані дії не відповідають вимогам обґрунтованості, добросовісності, запобігання дискримінації, пропорційності, права особи на участь у процесі прийняття рішення.

З огляду на очевидну протиправність Рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 66 від 11.02.2019, суд приходить до висновку про необхідність вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним та скасувати Рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 66 від 11.02.2019.

Разом з цим, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова щодо невиплати пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2018 року, оскільки така бездіяльність була допущена на виконання протиправних Розпорядження Індустріального об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 20 листопада 2018 року та Рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 66 від 11.02.2019, щодо яких суд прийшов до висновку про їх скасування.

З огляду на наведене, суд вважає належним та достатнім способом відновлення прав позивача скасування Розпорядження Індустріального об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 20 листопада 2018 року, яким призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2018 року, та визнання протиправним та скасування Рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 66 від 11.02.2019.

Також суд зазначає, що позовна вимога про зобов`язання Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова поновити виплату пенсії ОСОБА_1 починаючи з 1 грудня 2018 року є похідною від вимог про скасування рішення й розпорядження, отже така вимога також підлягає задоволенню.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткову обґрунтованість заявлених позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (просп. Московський, буд. 198/3, м. Харків, 61082, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, скасування розпорядження задовольнити частково.

Скасувати Розпорядження Індустріального об`єднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова від 20 листопада 2018 року, яким призупинено виплату пенсії ОСОБА_1 з 1 грудня 2018 року.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова № 66 від 11.02.2019.

Зобов`язати Індустріальне об`єднане управління Пенсійного фонду України м. Харкова поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 1 грудня 2018 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Індустріального об`єднаного управління Пенсійного фонду України м. Харкова (просп. Московський, буд. 198/3, м. Харків, 61082, ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду через Харківський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складений 31 травня 2019 року.

Суддя Білова О.В.