Справа № 160/1977/19
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2019-05-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 травня 2019 року Справа № 160/1977/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Прудника С.В.
за участі секретаря судового засіданняСтогній К.В.,
за участі: позивача: представників відповідача: ОСОБА_2 Постольник О.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
ОСОБА_2 звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області, в якій, з урахуванням уточнених позовних вимог просила визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 044066 від 06.09.2018 року, винесену начальником управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області.
Позовні вимоги вмотивовані тим, що 06.09.2018 управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 044066, якою на позивача накладено адміністративно-господарський штраф в розмірі 1700,00 грн. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 від 29.11.2006, позивач є власником транспортного засобу Mercedes-Benz 316 НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , яким керує її чоловік - ОСОБА_3 , та водійського посвідчення взагалі ніколи не мала. Також, ОСОБА_2 є приватним підприємцем та самостійно здійснюю роздрібний продаж сувенірної продукції на ринку м. Кам`янське. Зареєстровані види діяльності: надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна (код згідно з КВЕД 68.20) та роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (код згідно з КВЕД 47.89). Іншими видами господарської діяльності, в тому числі надання послуг з пасажирських чи вантажних перевезень не займається, відповідної ліцензії та інших дозвільних документів, не отримувала та відповідно не має. Отже, позивач вважає, що не є відповідним суб`єктом господарювання, в розумінні п. 2 Постанова КМУ від 08.11.2006 № 1567, так як не здійснює господарську діяльність у сфері автомобільного транспорту. Таким чином позивач вважає зазначену постанову протиправною, оскільки відповідачем не оповіщено позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, пасажирських перевезень не здійснювала, а тому постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу слід скасувати.
Одночасно із позовними вимогами ОСОБА_2 заявлено клопотання в порядку забезпечення позову, в якому позивач просить суд вжити заходи забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу № 044066 від 06.09.2018 року, винесену начальником управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області - до набрання законної сили рішенням у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.02.2019 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення адміністративного позову відмовлено повністю.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.03.2019 року відкрито провадження у адміністративній справі, та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.
У судове засідання 22.05.2019 року прибули позивач та представник відповідача.
Позивач позов підтримав та просив задовольнити його з підстав, викладених у позовній заяві.
Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позові відмовити, посилаючись на доводи, наведені у письмовому відзиві на позов. В обґрунтування своєї позиції покликається на те, що на момент проведення рейдової перевірки у салоні автобуса знаходились 6 пасажирів, які факт надання їм послуги не заперечили. Закон України «Про автомобільний транспорт» закріплює ознаки перевізника через фактичну ознаку здійснення перевезень пасажирів/вантажів, а не через ознаку реєстрації відповідного виду діяльності. Також вбачається відсутність умови щодо отримання дозвільних документів, винаймання працівників тощо, тому обов`язки у перевізника виникають із часу початку фактичного виконання перевезення. Таким чином, при прийнятті оскаржуваної постанови відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб у відповідності до норм чинного законодавства.
Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з огляду на наступне.
Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 09.07.2018р. о 14:40 год. працівниками управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області проведено рейдову перевірку автотранспортного засобу марки «Mercedes-Benz 316D», номерний знак НОМЕР_3 , що належить - ОСОБА_2 , водій ОСОБА_3 , посвідчення водія НОМЕР_5 виявлено надання послуг з перевезення вантажів без оформлення документів, передбачених статтею 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: не оформлені договір із замовником транспортних послуг, документ, що свідчить про сплату транспортних послуг, договір обов`язкового страхування пасажирів та індивідуальна контрольна книжка водія.
Вказане порушення зафіксоване актом проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №101180 від 09.07.2018 року.
Водій автотранспортного засобу «Mercedes-Benz 316D», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 відмовився від надання пояснень та підписання акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом 101180 від 09.07.2018 року з яким був ознайомлений, про що міститься відмітка в даному Акті.
Повідомленням про розгляд справи від 17.07.2018 року за № 3118/21-18 призначено розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 02.08.2018 року о 10 год. 00 хв.
Вказане повідомлення направлялося ОСОБА_2 рекомендованим поштовим відправленням, копія якого міститься в матеріалах справи.
На підставі вказаного акту перевірки, начальником управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області розглянуто справу та 06.09.2018 року винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №044066 про застосування до ОСОБА_2 . адміністративно-господарського штрафу в сумі 1700 грн. за порушення вимог статті 39 Закону України «Про автомобільний транспорт», відповідальність за яке передбачена абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Вважаючи, що перевірку проведено за відсутності правових підстав, а вказану постанову про накладення штрафу винесену безпідставно, незаконно та необґрунтовано, ОСОБА_2 звернулася із позовом до суду.
Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем та відповідачем докази, суд приходить до наступних висновків.
Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень, регулюється Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон №2344-III) та Порядком здійснення державного контролю у сфері автомобільного транспорту, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567(далі - Порядок №1567).
Частиною 4 статті 6 Закону №2344-III встановлено, що реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
В силу вимог п.1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 №103 (далі - Положення №103), Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).
Відповідно до п.4 Положення №103, до завдань Укртрансбезпеки належить, зокрема, здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті (пп.3).
Згідно з п.8 Положення №103, Укртрансбезпека реалізовує свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.
Постановою Кабінету Міністрів України 26.06.2015 №592 затверджено, що територіальним органом Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області є Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області.
Основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг (ст.5 Закону №2344-III).
Статтею 6 Закону №2344-III визначено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (ч.14).
Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України (ч.17).
У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується (ч.18).
Пунктом 4 Порядку №1567 встановлено, що державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Пунктом 12 Порядку №1567 визначено, що рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка, який складається та затверджується керівником Укртрансбезпеки або її територіального органу з урахуванням стану аварійності, періоду, що пройшов від попередньої перевірки, забезпечення належного рівня транспортного обслуговування в окремих регіонах, інформації про діяльність осіб, що незаконно надають послуги з перевезень, перевірки дотримання умов перевезень, визначених дозволом (договором) на перевезення, та інших обставин (п.13 Порядку №1567).
Згідно з п.14 Порядку №1567, рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.
Пунктами 1, 3 та 4 Порядку зупинення транспортного засобу, що здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів, посадовими особами Державної інспекції з безпеки на наземному транспорті та її територіальних органів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2013 №422 (далі - Порядок №422), визначено, що зупинення транспортного засобу, який здійснює автомобільні перевезення пасажирів та вантажів (далі - транспортний засіб), під час проведення рейдових перевірок здійснюється посадовою особою Укртрансбезпеки або її територіального органу (далі - посадова особа) у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла), в будь-який час на маршруті руху: для перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт; у разі виявлення нею таких порушень Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та/або Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні:
- посадки (висадки) пасажирів у невстановлених місцях, порушення в розміщенні візуальної інформації на автобусах, перевезення пасажирів на міжобласних маршрутах без надання їм місць для сидіння, експлуатації таксі з порушенням вимог законодавства щодо облаштування, експлуатації транспортного засобу, що здійснює перевезення пасажирів та/або вантажів з явними ознаками технічної несправності;
- характеру руху транспортного засобу, що викликає підозру в спроможності водія керувати ним (різка зміна напрямку руху та (або) швидкісного режиму);
- відсутності номерних знаків на транспортному засобі, наявності даних, що свідчать про причетність транспортного засобу, водія, пасажирів до скоєння дорожньо-транспортної пригоди.
Водій транспортного засобу зобов`язаний надавати на час перевірки посадовій особі документи, на підставі яких здійснюється перевезення, виконувати вимоги посадової особи, передбачені Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, та розпочинати рух лише з дозволу посадової особи. Перевірка одного транспортного засобу проводиться протягом не більше однієї години.
Пунктом 15 Порядку №1567 вказано виключний перелік питань, що перевіряється контролюючими особами під час здійснення рейдової перевірки, зокрема, в частині виконання внутрішніх вантажних перевезень перевіряється наявність визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.
Відповідно до 20 Порядку №1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.
Про результати перевірки транспортного засобу (відсутність порушення або зазначення номера складеного акта) посадова особа робить запис у дорожньому листі (за наявності такого) із зазначенням дати, часу, місця перевірки, свого прізвища, місця роботи і посади, номера службового посвідчення та ставить свій підпис, а у разі проведення перевірки виконання Європейської угоди ставить відповідний відбиток печатки на реєстраційному листку режиму праці та відпочинку водіїв (у разі наявності) (п. 21 Порядку №1567).
Пунктом 22 Порядку №1567 передбачено, що у разі відмови уповноваженої особи суб`єкта господарювання або водія від підписання акта перевірки суб`єкта господарювання або акта перевірки транспортного засобу посадові особи, що провели перевірку, роблять про це запис.
Відповідно до статті 39 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення.
Документи для нерегулярних пасажирських перевезень:
для автомобільного перевізника - ліцензія, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України;
для водія автобуса - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг, інші документи, передбачені законодавством України.
З аналізу положень вказаної статті випливає, що вказаний вище перелік документів згідно ст. 39 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є вичерпним.
Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Як вбачається з матеріалів справи, державними інспекторами Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області було проведено рейдову перевірку, за результатами якої складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №101180 від 09.07.2018р.
Даним актом зафіксована така інформація: автобус-Mercedes-Benz 316D», (номерний знак НОМЕР_3 ), який належить позивачу при здійсненні нерегулярних пасажирських перевезень за маршрутом «Харків-Кам`янське» був зупинений о 14:40 годин 09.07.2018 працівниками Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області на 24 км об`їзної дороги м. Новомосковськ автомобільної дороги М-18 «Харків-Сімферополь-Алушта-Ялта» та було перевірено на наявність обставин, що визначені п.15 Порядку. При перевірці документів, що визначені ст. 39 Закону України «Про автомобільний транспорт» та п.2.1 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 було встановлено, що перевезення пасажирів здійснюється без оформлення договору із замовником транспортних послуг.
На час здійснення перевірки у салоні автобуса знаходилося 6 пасажирів, які надання їм послуги не заперечили.
Як пояснила позивач ОСОБА_2 у судовому засіданні, яке відбулось 22.05.2019 року, ніякої перевірки на дорозі не відбулося, яка повинна була проводитись Укртрансбезпекою. Позивач разом із чоловіком їхали із ринку м. Харкова, так як вона є приватним підприємцем. Коли їхали транспортом по дорозі, їх зупинила поліція, працівник ДАЇ відібрав водійські права. Як виявилося пізніше, після відбирання прав, що насправжді дійсно проводилась перевірка, про існування якої позивач разом із чоловіком дізнались з Укртрансбезпеки. На питання суду щодо наявності пасажирів на момент проведення перевірки позивач пояснила, що в салоні автобусу знаходились лише вона з її чоловіком, та їх онука.
Як пояснив свідок у судовому засіданні 22.05.2019 року, що в означеному автобусі під час зупинення працівниками поліції перебували лише він та його дружина ОСОБА_2 .
Як свідчать матеріали справи, під час розгляду справи про порушення автотранспортного законодавства в Управлінні Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області, а також до суду жодних документів, зазначених в акті перевірки №101180 від 09.07.2018р. не було надано позивачем.
Відповідачем направлялося повідомлення від 17.07.2018 року про розгляд справи на податкову адресу суб`єкта господарювання, згідно Інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_2 перебуває на обліку в Кам`янському ОДПІ ГУ ДФС у Дніпропетровській області з 25.08.1994 року, податковою адресою суб`єкта господарювання є: АДРЕСА_1.
Разом із цим, Правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, які затвердженими Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.97 № 363, визначено, що перевізник - це фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
В акті перевірки зазначено та не заперечується позивачем, що під час перевірки автотранспортного засобу марки «Mercedes-Benz 316D», номерний знак НОМЕР_3 , встановлено, що транспортний засіб належить - ОСОБА_2 .
При цьому, суд акцентує увагу, що ні позивачем, ні водієм ОСОБА_3 не заперечується факт наявності встановленого порушення, а саме відсутності договору із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг та контрольної картки водія, що є порушенням вимог ст. 39 ЗУ «Про автомобільний транспорт».
Так, водій автотранспортного засобу «Mercedes-Benz 316D», номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 відмовився від пояснень та підписання акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №1110180 від 09.07.2018р. з яким був ознайомлений, про що міститься відмітка в даному акті.
Висновки в акті перевірки №1011180 від 09.07.2018р. дають підстави вважати, що перевізником у даному випадку є власник транспортного засобу - позивач, доказів на підтвердження протилежного позивачем не надано.
Судом встановлено, що притягуючи позивача до відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач правильно зазначив, що ОСОБА_2 , як власник транспортного засобу, є одночасно і автомобільним перевізником, що здійснює перевезення.
Як вбачається з оскарженої позивачем постанови відповідача, фактичною підставою застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу стало надання останнім послуг пасажирських перевезень без дотримання документів, перелік яких визначено ст.39 Закону України «Про автомобільний транспорт».
Враховуючи те, що перелік документів, визначений ст.39 Закону України "Про автомобільний транспорт" не є вичерпним, а необхідність мати у наявності договір із замовником транспортних послуг, документ, що засвідчує оплату транспортних послуг прямо передбачена законодавством, суд робить висновок про відсутність підстав для скасування постанови Управління Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області
Щодо доводів позивача про те, що відповідачем не оповіщено позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, у зв`язку із чим остання була позбавлена можливості висловити власну позицію з цього приводу суд вважає за необхідне зазнати наступне.
Так, статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" встановлено, що розглядати справи про накладення адміністративно-господарських штрафів за порушення, зазначені у цій статті, мають право посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті.
Пунктами 25, 26, 27 Порядку № 1567 передбачено, що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
17.07.2018 року за №3118/21-18 відповідачем направлено повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт на 02.08.2018р. о 10:00 год. на податкову адресу суб`єкта господарювання ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 ».
Однак, означене повідомлення повернулося на адресу Управління із конвертом та поштовим повідомленням про вручення поштового відправлення від 18.09.2018р. із відміткою «за закінченням терміну зберігання».
Як зазначив в своїй постанові Верховний суд України від 01.03.2018 року по справі 820/4810/17 відсутність особи під час розгляду справи про накладення адміністративно-господарського штрафу не позбавляє особу спростовувати вину у суді, та, у зв`язку з цим, не може бути самостійною підставою для скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу.
Таким чином, суд доходить до висновку, що процедура повідомлення про розгляд справи відповідачем не порушена, позивач не був обмежений чи позбавлений можливості реалізувати право на участь у розгляді справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.
Відповідно до ч. 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно ст. 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, суд приходить до висновку, що управлінням Укртрансбезпеки у Дніпропетровській області правомірно було винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №044066 від 06.09.2018р. за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та відповідно до ст.60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у відношенні позивача застосовано адміністративно-господарський штраф в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.
З огляду на сукупність встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що оскаржувана постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу, відповідає вимогам чинного законодавства, відповідач при її прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, у зв`язку з чим, у задоволенні позову слід відмовити.
Отже, на переконання суду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів суду правомірність своїх дій та рішень, в той час, як доводи позивача є сумнівними, суперечливими і непереконливими.
Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Суд вважає, що відповідач, заперечуючи проти задоволення позовних вимог позивача, належним чином довів правомірність своїх дій, а позивач не навів переконливих та нормативно обґрунтованих доказів про порушення чинного законодавства відповідачем та порушення його прав спірним рішенням, відтак, у задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про відсутність підстав для присудження і всіх здійснених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
На підставі частини 3 статті 243 Кодексу адміністративного судочинства України, в судовому засіданні 22 травня 2019 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. Виготовлення рішення у повному обсязі здійснено 03 червня 2019 року, про що повідомлено після проголошення вступної та резолютивної частини рішення в судовому засіданні.
Керуючись ст. ст. 139, 242-243, 245-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі управління Укртрансбезпеки в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 03 червня 2019 року.

Суддя С. В. Прудник