Справа № 160/2541/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-05-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 травня 2019 рокуСправа № 160/2541/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Приватного підприємства "АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ" до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,
19 березня 2019 р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернулось Приватне підприємство «АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ» з позовною заявою до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України, в якій просить:
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачем було подано на реєстрацію до податкового органу податкові накладні № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року. Згідно з квитанціями про реєстрацію податкові накладні були отримані податковим органом, їх було прийнято, проте, реєстрацію зупинено та запропоновано платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. На виконання п.п.201.16.2 п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України позивачем в електронному вигляді були направлені документи, запитувані відповідачем. Однак, комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення № 1059655/34561704 від 25.01.2019 року № 1060662/34561704 від 28.01.2019 року, № 1060549/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року з підстав надання платником копій документів, які складені з порушенням законодавства. Позивач вважає, що рішення відповідача про відмову у реєстрації податкових накладних є протиправними, оскільки підстав для зупинення реєстрації не було. Крім того, первинні документи фінансово-господарської діяльності підприємства та пояснення були подані до податкового органу. Вказані документи повністю підтверджують реальність господарських операцій, за результатами якої складені податкові накладні, які надіслані для реєстрації. До того ж, фіскальний орган зобов`язаний був чітко вказати, які саме первинні документи не надано, конкретизувати виявлені порушення в разі їх виявлення. З урахуванням наведеного, рішення комісії, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації є протиправними та підлягають скасуванню. З огляду на викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 березня 2019 р. відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
08 квітня 2019 року від Державної фіскальної служби України (відповідач-2) надійшов відзив на адміністративний позов, в обґрунтування якого зазначено, що відповідач-2 не вчиняв протиправних дій, що породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки Приватного підприємства «АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ». Щодо вимоги Позивача про зобов`язання ДФС України зареєструвати в ЄРПН податкові № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року, зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства повноваження ДФС України щодо реєстрації податкових накладних в ЄРПН є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу. Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному державному органу та особам уповноваженим на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення, а отже позовні вимоги Приватного підприємства «АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ» про зобов`язання ДФС України зареєструвати вищезазначену податкову накладну є необґрунтованими, оскільки без надання правової оцінки рішенню комісії регіонального рівня, зобов`язання ДФС України зареєструвати податкову накладну є передчасним. З огляду на викладене, просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
11 квітня 2019р. від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-1, де зазначено, що взаємовідносини підприємства з контрагентами носять суто господарчий характер. Усі первинні документи, що були подані контролюючому органу мають необхідні реквізити, передбачені законодавством України, а наявність таких документів свідчить про реальність господарських операцій.
11 квітня 2019р. від позивача надійшла відповідь на відзив відповідача-2, де зазначено, що у разі встановлення судом протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направленим на недопущення свавілля в органах влади.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, заперечення, викладені у відзиві, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини справи.
Позивачем було складено податкові накладні № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року, які направлені для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Так, на виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України Приватним підприємством «АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ» було складено податкову накладну № 3 від 14.01.2019 року та вчинено дії щодо реєстрації даної податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних.
На виконання вищевказаного, позивачем було надіслано пояснення (повідомлення) від 23.01.2019 року до податкового органу щодо розблокування податкової накладної №3 від 14.01.2019 року.
Комісією ГУ ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення від 25.01.2019 року № 1059655/34561704, в якому зазначено про відмову у реєстрації податкової накладної в ЄРПН з причин надання платником податку копій первинних документів, які складені з порушенням законодавства.
На виконання вимог ст. 201 Податкового кодексу України Приватним підприємством «АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ» було складено податкові накладні № 11 від 23.01.2019 року та № 13 від 24.01.2019 та вчинено дії щодо реєстрації цих податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.
У якості підстав неприйняття податкової накладної №11, 13 зазначено наступне: «Відповідно до п.201.16 ст.201 ПКУ реєстрація ПН/РК зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 1206 перевищує величину залишку обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає вимогам пп.2.1 п.2 Критеріїв ризиковості платника податку. ПН/РК відповідає вимогам пп.1.6 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Пропонуємо надати пояснення та/або копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
На виконання вищевказаного, позивачем було надіслано пояснення (повідомлення) від 24.01.2019 року до податкового органу щодо розблокування податкової накладної №11 від 23.01.2019 року.
Комісією ГУ ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення №1060549/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №13 від 24.01.2019 року та №1060662/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкової накладної №11 від 23.01.2019 року.
Не погоджуючись із вказаними рішеннями Комісії ГУ ДФС у Дніпропетровській області № 1059655/34561704 від 25.01.2019 року № 1060662/34561704 від 28.01.2019 року, № 1060549/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року, позивач звернувся до суду з цим адміністративним позовом.
По суті спірних правовідносин суд зазначає наступне.
Суд, визначаючись щодо заявлених вимог по суті, виходить з того, що за приписами абзаців а, б пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування податком на додану вартість є операції платників податку з постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України та постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України.
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:
а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;
б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
За приписами пункту 201.7 статті 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).
Положенням пункту 201.10 статті 201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01.07.2017 в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.
Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Якщо протягом операційного дня не надіслано квитанції про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, така податкова накладна вважається зареєстрованою в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Механізм внесення відомостей, що містяться у податковій накладній та/або розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до неї, до Єдиного реєстру податкових накладних визначено у Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 № 1246 (далі - Порядок №1246).
Пунктом 5 Порядку №1246 передбачено, що податкова накладна та/або розрахунок коригування приймаються до Реєстру у разі дотримання вимог, установлених пунктом 192.1 статті 192, пунктами 200-1.3, 200-1.9 статті 200-1 та пунктами 201.1, 201.10 і 201.16 статті 201 Кодексу, а також з урахуванням Законів України Про електронний цифровий підпис, Про електронні документи та електронний документообіг та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого в установленому порядку.
Реєстрації підлягають податкові накладні та/або розрахунки коригування (у тому числі ті, що не надаються отримувачу (покупцю) товарів/послуг, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, складені за операціями з постачання послуг нерезидентом) незалежно від суми податку на додану вартість в одній податковій накладній/розрахунку коригування.
Згідно з пунктом 12 Порядку №1246, після надходження податкової накладної та/або розрахунку коригування до ДФС в автоматизованому режимі здійснюється їх розшифрування та проводяться перевірки, зокрема, щодо відповідності податкових накладних та/або розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатнім для зупинення їх реєстрації відповідно до пункту 201.16 статті 201 Кодексу.
Наведене положення відповідає пункту 74.2 статті 74 Податкового кодексу України, яким закріплено, що в Єдиному реєстрі податкових накладних забезпечується проведення постійного автоматизованого моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків, достатніх для зупинення реєстрації таких податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Критерії оцінки ступеня ризиків, достатні для зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.
Згідно з пунктом 13 Порядку №1246, за результатами перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку, формується квитанція про прийняття або неприйняття, або зупинення реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування (далі - квитанція).
Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України, 201.16. Реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 № 117 затверджений Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №117).
Згідно з пунктом 5 Порядку №117 податкова накладна / розрахунок коригування, які підлягають моніторингу, перевіряються на відповідність критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій та показникам позитивної податкової історії платника податку.
Відповідно до пункту 6 Порядку №117 у разі коли за результатами моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну / розрахунок коригування, відповідає критеріям ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної / розрахунку коригування зупиняється.
Системний аналіз викладених положень податкового законодавства дає підстави для висновку, що податкова накладна та процедура її реєстрації є ключовими елементами у механізмі реалізації платниками податків права на зменшення власних податкових зобов`язань з ПДВ на суму податку, що була сплачена постачальнику у складі вартості товарів або послуг (формування податкового кредиту).
При цьому реєстрації податкової накладної, як обов`язковій умові для віднесення покупцем товарів/послуг сплаченої у складі товарів або послуг суми ПДВ до податкового кредиту, передує процедура автоматизованого співставлення податкової накладної з визначеними у законі критеріями оцінки ступеня ризиків.
У разі відповідності податкової накладної/розрахунку коригування сукупності критеріїв оцінки ступеня ризиків, реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних зупиняється.
Пунктом 12 Порядку №117 передбачено, що у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування. Така квитанція є підтвердженням зупинення такої реєстрації.
Відповідно до пункту 13 Порядку №117 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування зазначаються:
1) номер та дата складання податкової накладної / розрахунку коригування;
2) порядковий номер, номенклатура товарів/послуг продавця, код товару згідно з УКТЗЕД / послуги згідно з Державним класифікатором продукції та послуг, зазначені у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрація яких зупинена;
3) критерій(ї) ризиковості платника податку та/або критерій(ї) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого(их) зупинено реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;
4) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
У пункті 14 Порядку №117 передбачено, що перелік документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, включає в себе: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлені повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачена договором та/або законодавством.
Відповідно до пунктів 18-19 Порядку №117 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 15 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів. Комісії контролюючих органів складаються з комісій регіонального рівня (комісії головних управлінь ДФС в областях, м. Києві та Офісу великих платників ДФС) та комісії центрального рівня (ДФС).
Пунктом 20 Порядку №117 передбачено, що зазначені комісії приймають рішення про:
- реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі;
- відмову у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.
Відповідно до пункту 21 Порядку №117 підставами для прийняття комісіями контролюючих органів рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено; ненадання платником податку копій документів відповідно до підпункту 4 пункту 13 цього Порядку; надання платником податку копій документів, які складені з порушенням законодавства.
Таким чином, умовою розблокування реєстрації податкової накладної, яка за результатами моніторингу була визнана такою, що відповідає критеріям ризиковості платника податку, критеріям ризиковості здійснення операцій, є подання платником податків документів, вичерпний перелік яких передбачений у пункті 14 Порядку №117.
Позивачем було подано на реєстрацію до податкового органу податкові накладні № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року. Згідно з квитанціями про реєстрацію податкові накладні були отримані податковим органом, їх було прийнято, проте, реєстрацію зупинено та запропоновано платнику податків подати додаткові документи та пояснення, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК. На виконання п.п.201.16.2 п. 201.16 ст.201 Податкового кодексу України позивачем в електронному вигляді були направлені документи, запитувані відповідачем. Комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області було прийнято рішення № 1059655/34561704 від 25.01.2019 року № 1060662/34561704 від 28.01.2019 року, № 1060549/34561704 від 28.01.2019 року про відмову в реєстрації податкових накладних № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року з підстав ненадання платником копій документів.
Вирішуючи, чи були в аспекті доводів контролюючого органу та пункту 14 Порядку №117 подані позивачем документи достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної, суд виходить з такого.
Позивачем було подано на реєстрацію до податкового органу податкові накладні № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року.
Реєстрація податкових накладних була зупинена у зв`язку із невідповідністю вимогам п.14 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений Постановою КМУ №117 від 21.02.2018 «Про затвердження порядків з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
У ході аналізу господарської операції та наданих первинних документів було встановлено, що ТОВ «Аграрне Золото України» не в повному обсязі надано документи, які розкривають зміст проведених господарських операцій, зокрема не надано рахунки-фактури, сертифікати походження товарів.
Комісією Головного управління ДФС у Дніпропетровській області на підставі вищевикладеного прийняті Рішення про відмову у реєстрації податкових накладних № 3 від 14.01.2018, № 11 від 23.01.2019 і № 13 від 24.01.2019.
Згідно з листом ДФС України від 21.03.2018 №959/99-99-07-18 «Критерії ризиковості платника податку» платник податків відповідає критеріям ризиковості, якщо наявна податкова інформація, що свідчить про наявність ознак здійснення ризикових операцій платником.
Відповідно абз.6 п.п.16 п.1 Критеріїв ризиковості платника податку, затверджених ДФС України 21.03.2018 року за №959/99-99-07-18, ТОВ «Аграрне Золото України» перебувало в переліку ризикових платників.
Необхідно зазначити, що відповідно до Протоколу №48 від 05.02.2019 року та заяви про закінчення виконавчого провадження від 22.02.2019р. вищевказане судове рішення було виконане 05.02.2019р. й Приватне підприємство "АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ" було виключене з переліку ризикових платників саме 05.02.2019р. Оскаржувані ж рішення ГУ ДФС України в Дніпропетровській області № 1059655/34561704 від 25.01.2019 року, № 1060662/34561704 від 28.01.2019 року, № 1060549/34561704 від 28.01.2019 року, якими Приватному підприємству "АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ" було відмовлено у реєстрації податкової накладної № 3 від 14.01.2019 року, № 11 від 23.01.2019 року, № 13 від 24.01.2019 року, були прийняті раніше тобто на момент їх прийняття ТОВ «Аграрне Золото України» дійсно перебувало в переліку ризикових платників. Відтак, твердження позивача про те, що на момент винесення контролюючим органом рішень ТОВ «Аграрне Золото України» не відповідало критеріям ризиковості спростовується вищенаведеним.
Суд зауважує, що подати контролюючому органу документи, достатні для реєстрації податкової накладної, є обов`язком платника податку. Зміст та обсяг поданих первинних та інших документів для висновку про їх достатність для реєстрації податкової накладної, повинен узгоджуватись зі змістом та характером господарської операції та свідчити про її фактичне виконання. Сама по собі наявність господарських та/або цивільних договорів між учасниками фінансово-господарських операцій, не опосередкованих сукупністю первинних документів, що підтверджують фактичний рух товарів/послуг і коштів у процесі їх здійснення, не свідчить про реальність відповідних фінансово-господарських операцій і не може бути підставою для реєстрації податкової накладної, яка відповідає критеріям оцінки ступеня ризиків.
Беручи до уваги те, що обсяг поданих позивачем документів та їх зміст не дозволяє однозначно з`ясувати фактичні обставини поставки товару, суд вважає обґрунтованим висновок комісії, що надані позивачем документи були недостатніми для прийняття рішення про реєстрацію вищевказаних податкових накладних.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На виконання цих вимог відповідачем-1 було доведено належними та допустимими доказами правомірність прийнятих рішень.
Водночас докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, і були спростовані доводами відповідача-1.
Щодо позовних вимог про зобов`язання зареєструвати податкові накладні, суд зазначає наступне.
Відповідно до положень ч.ч. 3,4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.
Оскільки суд дійшов висновку про те, що відповідачем-1 рішення були прийняті на підставі, у межах та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, та є обґрунтованими, ця вимога також задоволенню не підлягає.
З огляду на зазначене, суд доходить висновку, що у задоволенні позовної заяви необхідно відмовити повністю.
Що стосується судових витрат, то спір було вирішено на користь суб`єкта владних повноважень, а доказів понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи суду не надано, отже, питання розподілу судових витрат не вирішується.
Керуючись ст.ст. 9, 77, 139, 242-243, 245-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України,
У задоволенні позовної заяви Приватного підприємства «АГРАРНЕ ЗОЛОТО УКРАЇНИ» до Головного управління Державної фіскальної служби України у Дніпропетровській області, Державної фіскальної служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський