Справа № 640/18264/18
Суддя: Чудак О.М.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

про повернення позовної заяви

29 травня 2019 року м. Київ № 640/18264/18

Суддя Окружного адміністративного суду міста Києва Чудак О.М., розглянувши позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про зобов`язання знести об`єкт будівництва - гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення її недоліків шляхом надання суду: документа про сплату судового збору у сумі 1762 грн; заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

На виконання вимог ухвали суду представником позивача до суду подано документ про сплату судового збору у сумі 1762 грн та заяву про поновлення строку звернення до суду, в обґрунтування якої зазначено про добровільне невиконання відповідачем вимог приписів, про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, прийнятих у 2017 році, з урахуванням чого Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до суду з даним позовом про зобов`язання знести об`єкт самочинного будівництва.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2019 року позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України повторно залишено без руху, оскільки згідно наданих суду відомостей відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в місті Києві місцем проживання ОСОБА_1 є інша адреса, ніж зазначена в позові. Відповідно, судом зобов`язано позивача направити відповідачу копію позовної заяви з додатками. Окрім того, визнано неповажними причини пропуску строку звернення до суду, вказані представником позивача в заяві про поновлення строку звернення до суду та запропоновано подати до суду заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших підстав для поновлення такого строку та доказів проведення перевірки дотримання відповідачем вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил чи перевірки виконання вимог приписів ОСОБА_1 у 2018 році по місцезнаходженню об`єкта будівництва: АДРЕСА_1

На виконання вимог ухвали Окружного адміністративного суду міста Києва від 17 січня 2019 року представником позивача до суду надано докази направлення копії позову з додатками відповідачу та заяву про поновлення строку звернення до суду, яка мотивована тим, що приписи про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, видані у 2017 році, відповідачем не оскаржувалися, порушення вимог містобудівного законодавства, встановлені під час здійснення заходу державного архітектурно-будівельного контролю не спростовані, відповідачем не усунені, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Суд, розглянувши подану заяву про поновлення строку звернення до суду, критично відноситься до наведених вище підстав в обґрунтування пропуску строку звернення до суду та вважає наведені підстави неповажними.

Так, до позову долучено акт, складений за результатами проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктами містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт №Т-0609/3 (строк проведення заходу державного нагляду (контролю) з 04 вересня 2017 року по 06 вересня 2017 року). До вказаного акта представником позивача не долучено будь-яких рішень Державної архітектурно-будівельної інспекції України, складених за результатами такої перевірки (протоколу, припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил тощо).

Водночас пунктами 16, 17 Порядку здійснення архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 травня 2011 року №553, за результатами державного архітектурно-будівельного контролю посадовою особою органу державного архітектурно-будівельного контролю складається акт перевірки відповідно до вимог, установлених цим Порядком.

У разі виявлення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил, крім акта перевірки, складається протокол, видається припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил або припис про зупинення підготовчих та/або будівельних робіт. У приписі обов`язково встановлюється строк для усунення виявлених порушень згідно з додатком.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 липня 2014 року №294 затверджено Положення про Державну архітектурно-будівельну інспекцію України, відповідно до пункту 1 якого Державна архітектурно-будівельна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра України - міністра регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства і який реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю та нагляду.

За змістом статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється на об`єктах будівництва у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом. Позаплановою перевіркою вважається перевірка, що не передбачена планом роботи органу державного архітектурно-будівельного контролю. Підставою для проведення позапланової перевірки є, зокрема, звернення фізичних чи юридичних осіб про порушення суб`єктом містобудування вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності.

Відповідно до частини першої статті 38 вказаного Закону у разі виявлення факту самочинного будівництва об`єкта, перебудова якого з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб, істотного порушення будівельних норм є неможливою, посадова особа органу державного архітектурно-будівельного контролю видає особі, яка здійснила (здійснює) таке будівництво, припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил з визначенням строку для добровільного виконання припису. У разі якщо особа в установлений строк добровільно не виконала вимоги, встановлені у приписі, орган державного архітектурно-будівельного контролю подає позов до суду про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням.

Зокрема, пред`явленню органом державного архітектурно-будівельного контролю позову передують такі дії:

1) виявлення факту самочинного будівництва об`єкта;

2) визначення такого об`єкту як такого, що його перебудова з метою усунення істотного відхилення від проекту або усунення порушень законних прав та інтересів інших осіб є неможливою;

3) винесення припису про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності;

4) встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Відповідно, тягар доказування наявності вказаних фактів та умов покладається на суб`єкта владних повноважень, що звертається до суду, а їх перевірка покладена на суд.

Отже, право звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого об`єкта та компенсацію витрат, пов`язаних з таким знесенням виникає в органу державного архітектурно-будівельного контролю після встановлення факту невиконання припису протягом встановленого строку.

Так, приписом про усунення порушень законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22 лютого 2017 року №С-2202/2 встановлено відповідачу строк для виконання даного припису до 26 травня 2017 року.

За результатами здійснення позапланової перевірки на об`єкті будівництва, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 06 червня по 12 червня 2017 року встановлено, що вимоги припису від 22 лютого 2017 року №С-2202/2 ОСОБА_1 не виконано, з урахуванням чого представником позивача видано припис від 12 червня 2017 року №С-1206/1 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. Даним приписом відповідачу встановлено строк для виконання припису до 28 липня 2017 року.

Провівши перевірку виконання вимог припису від 12 червня 2017 року №С-1206/1 у період з 04 вересня по 06 вересня 2017 року, орган державного архітектурно-будівельного контролю дійшов висновку, що відповідачем не виконано вимог припису від 12 червня 2017 року №С-1206/1 і відповідно припису від 22 лютого 2017 року №С-2202/2.

Разом з тим, з даним позовом Державна архітектурно-будівельна інспекція України звернулася до суду лише в листопаді 2018 року.

Відповідно ж до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Цим днем може бути, зокрема, - день, коли мало бути прийняте рішення (вчинено дію), якщо таке рішення (дія) не було прийняте (не була вчинена).

Оскільки підстави для звернення до суду з даним позовом у суб`єкта владних повноважень виникли у червні 2017 року, у зв`язку з невиконанням відповідачем вимог припису від 22 лютого 2017 року №С-2202/2, суд дійшов висновку, що Державною архітектурно-будівельною інспекцією України тримісячний строк звернення до суду пропущений.

Згідно з частиною першою статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

За приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував на тому, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справи "Стаббігс на інші проти Великобританії","Девеер проти Бельгії").

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях наполягає на тому, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання. Правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (рішення Європейського суду у справі "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28 жовтня 1998 року). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У рішенні "Міраґаль Есколано та інші проти Іспанії" Європейський суд встановив, що строки позовної давності, яких заявники мають дотримуватися при поданні скарг, спрямовані на те, щоб забезпечити належне здійснення правосуддя і дотримання принципів правової певності. Сторонам у провадженні слід очікувати, що ці норми будуть застосовними.

В свою чергу поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Взагалі встановлення процесуальних строків в адміністративному судочинстві передбачено з метою дисциплінування учасників процесу та своєчасного виконання ними передбачених Кодексом адміністративного судочинства України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Ухвалами Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2018 року та від 17 січня 2019 року позивачу, в тому числі запропоновано подати до суду заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Проте поважних причин пропуску строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України, на думку суду, представником позивача не наведено, а тому суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення позивачу строку звернення до суду з даним позовом.

Відповідно до частин першої, другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Пунктом 9 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України ,

ухвалив:

Визнати причини пропуску Державною архітектурно-будівельною інспекцією України строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, - неповажними.

Позовну заяву Державної архітектурно-будівельної інспекції України до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії, - повернути позивачу.

Копію ухвали про повернення позовної заяви разом з позовною заявою і доданими до неї матеріалами надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку за правилами, встановленими статтями 295-297 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 розділу VII "Перехідні положення" КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя О.М. Чудак