Справа № 160/4143/19
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2019 року Справа № 160/4143/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
при секретарі: Мартіросян Г.А.,
розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи адміністративну справу ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
1. 07.05.2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви в редакції від 24.05.2019 року, просить суд:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 05.12.2018 року.
2. Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.05.2019 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 263 КАС України на 30.05.2019 року.
3. 20.05.2019 року відповідачем до канцелярії суду було надано відзив на позовну заяву по справі 160/4143/19.
4. 24.05.2019 року до суду надійшов уточнений адміністративний позов та відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
5. 29.05.2019 року відповідачем до канцелярії суду було надано відзив на уточнену позовну заяву по справі 160/4143/19.
ІІ. ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА
6. Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності з 22.02.2006 року по професійному захворюванню.
7. 05 грудня 2018 року позивач подав заяву до територіального органу Пенсійного фонду за місцем свого проживання в м. Першотравенськ Дніпропетровської області про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за списком №1 згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви була надана трудова книжка, заробітна плата за періоди роботи з 01.07.1989 року по 31.01.1993 року та з 01.02.1993 року по 31.08.1998 року.
9. У відзиві на позов від 17.05.2019 року відповідач зазначає, страховий стаж позивач становить 23 роки 11 років загального стажу + 12 років час знаходження на інвалідності, що не дає право позивачу на пенсію на пільгових умовах згідно ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за яким страховий стаж повинен становити 25 років.
10. Позивач вважає, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є протиправними та такими, що порушують право позивача на отримання належної йому пенсії на пільгових умовах.
ІІІ. ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА
11. Відповідно до пп. 1 п. 2 ст. 114 Закону України «про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
12. Загальний стаж роботи позивача складає - 24 роки 8 місяців 20 днів, що у відповідності до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» складає менше 25 років, що не дає право на зазначений вид пенсії.
13. Крім цього, відповідач зазначив, що оскільки, ОСОБА_1 має стаж роботи за списком №1 шахтарі 9 років 04 місяці 14 днів, тому при нарахуванні позивачу пенсії не має законних підстав для застосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».
14. Також, відповідач зазначив, що стаття 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» щодо зарахування за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах додатково до страхового стажу зараховується по одному року, діє в частині визначення коефіцієнту страхового стажу, який розраховується та застосовується для визначення розміру пенсії за віком, тобто зараховується до загального страхового стажу роботи. Чинним законодавством не передбачено зарахування пільгового періоду роботи за списком №1 виробництв, робіт професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України у подвійному розмірі до пільгового стажу роботи.
ІV. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
15. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності.
16. 05.12.2018 року позивач звернувся до Першотравенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про перехід на інший вид пенсії.
17. Листом від 13.12.2018 року № 886/03.23-12 Пенсійний фонд повідомив, що на день звернення ОСОБА_1 виповнилося 50 років. Станом на 05.12.2018 року підтверджено страхового стажу 11 років 11 місяців 6 днів, додаткових років по списку №1 9 років 4 місяці 14 днів та час знаходження на інвалідності 12 років 9 місяців 14 днів (не враховується для обчислення коефіцієнту стажу). Розмір пенсії за віком з 05.12.2018 року складає 1905,04 грн., враховуючи, що на момент звернення ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2123,25 грн., перехід на пенсію за віком, згідно з пунктом 2 статті 114 розділу XIV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проводити недоцільно. Для переведення на пенсію за віком позивачу необхідно надати письмову згоду до Першотравенського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на отримання меншого розміру пенсії.
18. 15.03.2019 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зі скаргою на дії службових осіб територіального органу Пенсійного фонду, в якій просив вжити заходів до службових осіб територіального органу Пенсійного фонду м. Першотравенськ Дніпропетровської області щодо не прийняття рішення про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 згідно поданої заяви від 05.12.2018 року.
19. У листі від 02.04.2019 року № 2271/С-09 Пенсійний фонд зазначив, що станом на 05.12.2018 року підтверджено страхового стажу 11 років 11 місяців 6 днів, додаткових років по списку №1 9 років 4 місяці 14 днів та час знаходження на інвалідності 12 років 9 місяців 14 днів (не враховується для обчислення коефіцієнту стажу). Розмір пенсії за віком з 05.12.2018 року складає 1905,04 грн., враховуючи, що на момент звернення ОСОБА_1 отримує пенсію по інвалідності в розмірі 2123,25 грн., перехід на пенсію за віком, згідно з пунктом 2 статті 114 розділу XIV «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проводити недоцільно.
21. Не погодившись із протиправними діями відповідача, що полягають у відмові у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач, звернувся до суду з цим позовом.
V. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
22. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.
23. Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.
24. Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
25. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.
26. Відповідно до ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.
27. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
28. Відповідно до п. 3 ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.
29. Згідно ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
30. Відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону № 1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
31. Згідно ст. 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
32. Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи.
33. 02 вересня 2008 року прийнято Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці», який спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.
34. Статтею 1 вищевказаного закону передбачено, що дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.
VІ. ОЦІНКА СУДУ
35. Судом встановлено, що 05.12.2018 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду із заявою про перехід на інший вид пенсії.
36. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
37. З матеріалів справи вбачається та не заперечується сторонами по справі, загальний стаж позивача становить 11 років 11 місяців 6 днів (із них робота за Списком № 1 - 9 років 4 місяці 14 днів) та період знаходження на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві - 12 років 9 місяців 14 днів.
38. Отже, загальний стаж позивача для переведення на пенсію за віком на пільгових умовах становить 24 роки 8 місяців 20 днів.
39. Так, відповідно до статті 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
40. Згідно з частиною 1 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням зараховується до стажу роботи із шкідливими умовами, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.
41. Частиною 3 вищевказаної статті передбачено, що за кожний повний рік стажу роботи (врахованого в одинарному розмірі) на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.
42. Проте, при розрахунку стажу відповідачем не було зараховано у подвійному розмірі стаж позивача на роботі за Списком №1 - 9 років 4 місяці 14 днів.
43. З урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" загальний стаж роботи позивача становить 33 роки 8 місяців 20 днів, з них : 11 років 11 місяців 6 днів (із них робота за Списком № 1 - 9 років 4 місяці 14 днів) + 9 років (додаткове зарахування по одному року) + 12 років 9 місяців 14 днів період знаходження на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві.
44. Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
45. Фактично суд зв`язаний предметом і розміром заявлених особою вимог, проте може вийти за межі вимог адміністративного позову у випадках, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Вихід за межі позовних вимог можливий у випадку помилкового обрання особою неналежного способу захисту порушеного права, у цьому випадку можливо на підставі частини другої статті 9 КАС України вийти за межі позовних вимог та застосувати той спосіб захисту порушеного права позивача, який відповідає фактичним обставинам справи і відновлює порушене право особи. Фактично, необхідною передумовою застосування частини другої статті 9 КАС України є саме порушення прав позивача та необхідність захисту порушеного права шляхом його відновлення.
46. Отже, адміністративний суд не обмежений у виборі способів відновлення права особи, порушеного суб`єктами владних повноважень, а вправі обрати найбільш ефективний спосіб відновлення порушеного права, який відповідає характеру такого порушення.
47. З огляду на вищезазначене, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів відповідача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, а отже з урахуванням вищевикладеного в частині визнання неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» слід відмовити.
48. Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 05.12.2018 року, слід зазначити про таке.
49. Як вбачається з положень Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 року, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
50. Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.
51. Згідно з пунктом 1.6 Методології проведення антикорупційної експертизи, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 23.06.2010 року № 1380/5, дискреційні повноваження - сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим актом, проектом нормативно-правового акта.
52. Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності, вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами.
53. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта, він не може ухилятися від реалізації своєї компетенції, але й не має права виходити за її межі. Тобто дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають у застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень. У більш звуженому розумінні дискреційні повноваження - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчиняти конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними) (аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 року № 21-87а13).
54. Тобто, призначення виплати пенсії є дискреційним повноваженням Пенсійного органу.
55. Пунктом 8 частини 1 статті 4 КАС України передбачено, що позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
56. Згідно з частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1)визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2)визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3)визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6)прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.
57. Таким чином, суд вважає таким, що не підлягають задоволенню позовні вимоги в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах і у пільгових розмірах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» починаючи з 05.12.2018 року, оскільки це є повноваженнями Пенсійного фонду України. Проте, суд вважає за можливе, згідно положень ч. 2 ст. 9 КАС України, вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 05.12.2018 року щодо переходу на інший вид пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду та відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
VІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
58. Відповідно до приписів статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
59. Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
60. Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
61. Так, відповідачем при розрахунок пенсії за віком за Списком № 1 не враховано положення ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв`язку з чим не вірно розрахований загальний стаж позивача (24 роки 8 місяців 20 днів).
62. Проте, з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" загальний стаж роботи позивача становить 33 роки 8 місяців 20 днів, з них : 11 років 11 місяців 6 днів (із них робота за Списком № 1 - 9 років 4 місяці 14 днів) + 9 років (додаткове зарахування по одному року) + 12 років 9 місяців 14 днів період знаходження на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві, що є достатнім для отримання позивачем пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1
63. Отже, дослідивши обставини справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 та в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 05.12.2018 року щодо переходу на інший вид пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду та відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
64. Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає про таке. Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.
65. Враховуючи наявність підстав для часткового задоволення позовної заяви ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 576 грн. 30 копійок.
66. Керуючись ст. ст. 9, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд,-
67. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
68. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області щодо відмови ОСОБА_1 у переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1.
69. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 05.12.2018 року щодо переходу на інший вид пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням висновків суду та відповідно до положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
70. У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
71. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 частину судових витрат у розмірі 576 (п`ятсот сімдесят шість) гривень 30 копійок.
72. Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_1 ).
74. Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
75. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.
76. Повний текст рішення складено 30.05.2019 року.
Суддя В.В Ільков