Справа № 185/8471/16-а
Суддя: Мороз Л.Л.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2019 року

м. Київ

справа №185/8471/16-а

адміністративне провадження №К/9901/22196/18

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мороз Л.Л.,

суддів: Стародуба О.П., Бучик А.Ю.,

розглянувши у порядку попереднього розгляду за наявними у справі матеріалами у касаційній інстанції адміністративну справу № 185/8471/16-а (2-а/185/38/17)

за позовом ОСОБА_1 до Павлоградського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області (далі - Павлоградське ОУ ПФУ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження по якій відкрито

за касаційною скаргою ОСОБА_1

на постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2017 року, ухвалену у складі головуючого судді Палюх Т.Д. та

на постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року, ухвалену у складі колегії суддів: головуючого судді Чумака С.Ю., суддів Гімона М.М., Юрко І.В., -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії Павлоградського ОУ ПФУ щодо розрахунку доплати за понаднормовий стаж роботи та стаж роботи в підземних шкідливих умовах праці до основного розміру пенсії;

- зобов`язати Павлоградське ОУ ПФУ сплачувати щомісячно згідно зі статтею 19 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) доплату до основного розміру пенсії за понаднормовий стаж роботи в розмірі 1 процента заробітку за кожний повний рік понад 25 років та за стаж роботи в підземних і шкідливих умовах праці в розмірі 1 процента заробітку за кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, з 20 квітня 2016 року.

Позов ОСОБА_1 обґрунтував тим, що він перебуває на пенсійному обліку з 11 грудня 1998 року та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до статті 14 Закону № 1788-ХІІ. В вересні 2016 року позивач звернувся до відповідача з заявою про отримання інформації щодо розрахунку його пенсії. Відповідач у своєму листі від 10 жовтня 2016 року № 588 зазначив, що доплата за понаднормативний стаж роботи, який складає 37%, розрахована виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої статтею 28 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка складає 1130 грн. Позивач з цим не погоджується, посилаючись на те, що пенсія за віком на пільгових умовах йому призначена відповідно до Закону № 1788-ХІІ, а у 2004 році пенсія була перерахована відповідно до Закону № 1058-ІV. Розрахунок розміру доплати за понаднормовий стаж роботи та стаж роботи в підземних шкідливих умовах праці до основного розміру пенсії, який проведено відповідачем відповідно до статей 27, 28 Закону № 1058-ІV позивач вважає незаконним, вважає, що йому має бути розраховано доплату за понаднормовий стаж роботи та стаж роботи в підземних шкідливих умовах праці до основного розміру пенсії у відповідності до статті 19 Закону 1788-ХІІ в розмірі 1 процента заробітку за кожний рік понаднормового стажу роботи.

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області постановою від 04 квітня 2017 року відмовив у задоволенні позовних вимог.

Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що позивач не звертався до відповідача із відповідною заявою про перерахунок пенсії у встановленому законодавством порядку, відповідачем не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії, відтак відсутні підстави вважати, що права позивача з цього питання порушені відповідачем.

Дніпропетровський апеляційний адміністративний суд постановою від 15 червня 2017 року змінив постанову суду першої інстанції в частині обґрунтування висновків суду. В іншій частині постанову Павлоградського міськрайонного суду від 04 квітня 2017 року апеляційний суд залишив без змін.

Ухвалюючи таке рішення суд апеляційної інстанції керувався тим, що оскільки позивачу пенсія обчислена відповідно до Закону № 1058-ІV, то збільшення до пенсії, передбачене частиною другою статті 19 Закону № 1788-ХІІ, до цієї пенсії застосовано бути не може.

18 липня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до Вищого адміністративного суду України із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати постанову Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року та постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року, ухвалити нове рішення - про задоволення позовних вимог.

Касаційна скарга мотивована, зокрема, тим, що особам, яким призначена пенсія на підставі Закону № 1788-ХІІ, пенсія має збільшуватись за кожний повний рік стажу роботи понад установлений стаж (25 років - для чоловіків) шляхом збільшення пенсії на 1 % заробітку.

Вищий адміністративний суд України ухвалою від 25 липня 2017 року відкрив касаційне провадження за вказаною касаційною скаргою та витребував матеріали справи.

22 серпня 2017 року від відповідача до суду касаційної інстанції надійшли заперечення на вказану касаційну скаргу, в яких пенсійний орган просить залишити останню без задоволення, а оскаржувані позивачем судові рішення - без змін.

15 грудня 2017 року розпочав роботу Верховний Суд і набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким Кодекс адміністративного судочинства України (далі - КАС України) викладено в новій редакції.

Пунктом 4 частини першої розділу VII Перехідних положень КАС України касаційні скарги (подання) на судові рішення в адміністративних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного адміністративного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи (частини третя статті 3 КАС України).

Верховний Суд заслухав у попередньому судовому засіданні доповідь судді-доповідача про обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, та, переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних постанови та ухвали судів попередніх інстанцій, відповідно - без змін, з наступних мотивів та передбачених законом підстав.

У справі, яка розглядається, суди встановили, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 11 грудня 1998 року перебуває на обліку у відповідача і отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до статті 14 Закону № 1788-ХІІ.

30 вересня 2016 року позивач звернувся до відповідача із заявою про надання інформації щодо розрахунку його пенсії.

10 жовтня 2016 року листом № 588 відповідач повідомив позивача, що його пенсія розрахована за нормами Закону № 1058-ІV згідно стажу роботи 31 рік 9 місяців 27 днів (по 23 вересня 2005 року) в тому числі пільговий стаж на підземних роботах по видобутку вугілля з повним робочим днем під землею - 25 років 11 місяців 27днів. Коефіцієнт стажу з урахуванням коефіцієнту підвищення 1,35 становить 0.84713. Заробіток для призначення пенсії враховано за період з 01 січня 1992 року по 31 грудня 1996 року та з 01 липня 2000 року по 31 серпня 2005 року. Коефіцієнт заробітної плати після оптимізації становить 3,78501. Розрахунок пенсії позивача: 3840 грн 97 коп. - розмір пенсії за віком, розрахований із застосуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях економіки України за 2007 рік, яка складає 1197 грн 91 коп. (3,78501*1197 грн 91 коп. *0.84713= 3840 грн 97 коп.); 418 грн 10 коп. - доплата за понаднормативний стаж за 37 років (1130*37%); 89 грн 50 коп. - підвищення по статті 42 Закону № 1058-ІV (з 01 березня 2011 року); 95 грн 46 коп. - підвищення по статті 42 Закону № 1058-ІV (з 01 березня 2012 року); Загальний розмір пенсії позивача станом на 01 вересня 2016 року становить 4444 грн 03 коп. ( а.с. 8-9).

Дослідивши спірні правовідносини, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На час призначення пенсії позивачу її розмір визначався за правилами статті 19 Закону № 1788-ХІІ.

Так частинами першою та другою вказаної статті Закону № 1788-ХІІ пенсії за віком призначаються в розмірі 55 процентів заробітку (стаття 64), але не нижче мінімального розміру пенсії. За кожний повний рік роботи понад 25 років чоловікам і 20 років жінкам пенсія збільшується на 1 процент заробітку, але не менш як на 1 процент мінімального розміру пенсії.

Працівникам, зайнятим на роботах, передбачених пунктом «а» статті 13 і статтею 14 цього Закону, за кожний рік роботи, яка дає право на пенсію на пільгових умовах, пенсія збільшується на 1 процент заробітку.

01 січня 2004 року набрав чинності Закон № 1058-ІV, в преамбулі якого зазначено, що він, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, професій, посад і показників, затверджених КМУ, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсій за віком на пільгових умовах, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним вище, пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788-ХІІ.

У цьому випадку розміри пенсій визначаються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 Закону № 1058-ІV.

До приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Положення Закону № 1788-ХІІ застосовуються в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах і за вислугу років (пункт 16 Прикінцевих положень Закону № 1058-ІV).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що Закон № 1788-ХІІ застосовується тільки в частині визначення права на пенсію на пільгових умовах, а безпосередньо розрахунок такої пенсії здійснюється на підставі Закону № 1058-ІV.

Відповідно до частини першої статті 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп ? Кс, де:

П - розмір пенсії, у гривнях;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, визначена відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, у гривнях;

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи, визначений відповідно до статті 25 цього Закону.

За приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + … + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Крім того, згідно частини третьої статті 24 Закону № 1058-ІV за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала та дає право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Частиною першою статті 28 Закону № 1058-ІV визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі зменшується на розмір зазначеної пенсії.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, зазначеного в абзаці першому цієї частини.

Мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

У справі яка розглядається суди встановили, що пенсія позивачу розрахована згідно Закону № 1058-ІV, тобто у відповідності із зазначеними нормами Прикінцевих положень та статті 27 цього Закону, тому збільшення до пенсії, передбачене частиною другою статті 19 Закону № 1788-ХІІ, до цієї пенсії застосовано бути не може.

Крім того, з наведених вище положень статей 24, 27, 40 Закону № 1058-ІV вбачається, що пільговий стаж в повному обсязі додається до загального стажу, тобто фактично загальний стаж особи збільшується ще і на пільговий стаж, а в подальшому цей стаж використовується при визначенні розміру пенсії у відповідних формулах. Таким чином, законодавець передбачив врахування пільгового стажу при обчисленні пенсії, проте в іншому алгоритмі обчислення пенсії, ніж це передбачено у Законі № 1788-ХІІ.

У справі, яка розглядається суди встановили, що позивач отримує доплату за понаднормативний стаж за 37 років (1130*37%).

З огляду на вказане, колегія суддів погоджується із висновками судів про відмову в задоволенні позовних вимог та вважає, що суд апеляційної інстанції правильно змінив обґрунтування рішення суду першої інстанції, тому його постанову слід залишити без змін.

Оцінюючи наведені сторонами аргументи, Верховний Суд виходить з такого, що всі аргументи скаржника, наведені в касаційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом апеляційної інстанції, та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення норм матеріального або процесуального права, у касаційній скарзі не зазначено.

Як зазначено у частині четвертій статті 328 КАС України, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального чи порушення норм процесуального права.

Враховуючи наведене, Верховний Суд не встановив неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні апеляційним судом оскаржуваного рішення і погоджується з його висновками у справі, якими доводи скаржника відхилено.

Відповідно до статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 343, 349, 350, 355, 356 Кодексу адміністративного судочинства України, суд;

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року у справі № 185/8471/16-а (2-а/185/38/17) - залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена

...........................

...........................

...........................

Л.Л. Мороз

О.П. Стародуб

А.Ю. Бучик ,

Судді Верховного Суду