Справа № 280/408/19
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року 09 год. 52 хв.Справа № 280/408/19 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Новікової І.В.,

за участю секретаря судового засідання Ширшова А.А.

представника позивача - Ткаченка С.Р.,

представника відповідача - Жовтоножка Д.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом Приватного підприємства «Гидростандарт»

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про визнання протиправного та скасування податкового повідомлення - рішення,

ВСТАНОВИВ:

29 січня 2019 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Приватного підприємства «Гидростандарт» (далі - позивач) до Головного управління ДФС у Запорізькій області (далі - відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 11.01.2019 №.

Ухвалою суду від 04.02.2019 відкрито загальне позовне провадження в адміністративній справі та призначено підготовче засідання на 27.02.2019.

Ухвалою суду від 27.02.2019 підготовче засідання відкладено на 02.04.2019.

02.04.2019 в підготовчому засіданні оголошено перерву до 24.04.2019.

В підготовчому засіданні 24.04.2019 продовжено строк підготовчого провадження на 30 днів, а в підготовчому засіданні оголошено перерву до 28.05.2019.

28.05.2019 судом закрито підготовче провадження та за згодою представників сторін розпочато розгляд справи по суті.

Крім того, 28.05.2019 судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач за результатами проведеної перевірки дійшов хибних висновків про відсутність реального здійснення господарських операцій, та відповідно понесення витрат по господарським операціям з ФОП ОСОБА_3 Також, представник позивача зазначив, що під час перевірки контролюючому органу було надано первинні документи, які підтверджують фактичне виконання господарських операцій з вищевказаним контрагентом, проте, вказані документи не були враховані при прийнятті оскаржуваного рішення. Зазначає, що товари поставлені ФОП ОСОБА_3. використані у виробництві продукції ПП «Гидростандарт», а реальний рух матеріальних активів у зв`язку з придбанням товарів обґрунтовано відображений у бухгалтерській документації.

В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечив. В обґрунтування заперечень посилається на те, що під час проведення перевірки встановлено, що первинні документи ПП «Гидростандарт» з ФОП ОСОБА_3 , складено всупереч вимогам діючого законодавства України, а саме такі документи не підтверджують факт придбання ТМЦ. Вказує, що перевіркою встановлено, що вищенаведений контрагент постачальник не міг фактично здійснити реальні товарні операції на адресу ПП «Гидростандарт» за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 в частині реалізації ТМЦ на загальну суму 2398649 грн., надання якого не підтверджено та які фактично є товарами невідомого походження, так як відсутнє його придбання у ланцюгах постачання або за відсутністю можливості виготовлення їх власними ресурсами, що вказує на безоплатне їх отримання. Зазначає, що оскільки відбулося формування активу за рахунок надходження товарів з джерела невідомого походження (або з такого, що не відповідає документально оформленому), з його легалізацією за рахунок використання документів ФОП ОСОБА_3 , що фактично не міг і не здійснював постачання з оплатою на користь вищезазначеного платника податків. На думку відповідача, мало місце реалізація ТМЦ, джерело походження якого не встановлено, що є свідченням набуття ПП «Гидростандарт» у власність (безоплатного отримання послуг, робіт) без наявності будь-яких первинних документів, які опосередковують таке отримання.

Представник відповідача підтримав позицію викладену в письмових поясненнях, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 20.11.2018 по 03.12.2018 співробітниками ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову виїзну перевірку ПП «Гидростандарт» () з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 по 30.06.2018 та з метою перевірки питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплат єдиного внеску за період з 01.01.2011 по 30.06.2018, за результатами якої складено Акт перевірки від 17.12.2018 №782/08-01-14-16/33470962.

Відповідно до висновків Акту перевірки від 17.12.2018 №782/08-01-14-16/33470962 встановлено порушення ПП «Гидростандарт»:

п.44.1, 44.2 ст.44, п.134.1.1 п.134.1 ст.134, п.135.1 ст.135 Податкового кодексу України, в результаті чого було занижено податок на прибуток в періоді що перевірявся, на загальну суму 431757 грн., в т.ч. за IV квартал 2017 року на суму 161865 грн., за І квартал 2018 року на суму 134820 грн., за ІІ квартал 2018 року на суму 135072 грн.;

пункту 54.2 статті 54, підпункту 168.1.2, 168.1.4, 168.1.5 пункту 168.1 статті 168, пункту 168.4 статті 168, статті 171 Податкового кодексу України, у перевіряємому періоді проведено виплату доходів (заробітна плата), але не своєчасно перераховано податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 2058,33 грн.;

пункту 8 статті 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у перевіряємому періоді проводилася виплата заробітної плати, але не своєчасно сплачував під час виплати єдиний внесок у розмірі 1657,21 грн., в тому числі по періодах: липень 2015 року - 1235,45 грн., грудень 2015 - 421,76 грн.

Не погодившись з висновками Акту перевірки позивачем подано заперечення, проте, листом ГУ ДФС у Запорізькій області від 09.01.2019 №943/10/08-01-14-16 зазначено, що висновки Акту перевірки відповідають приписам чинного законодавства України.

11 січня 2019 року контролюючим органом, на підставі висновків Акту перевірки від 17.12.2018 №782/08-01-14-16/33470962, прийнято податкове повідомлення - рішення №, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на загальну суму 539771,25 грн., в т.ч. за податковим зобов`язанням - 431757,00 грн., за штрафними санкціями - 107939,25 грн.

Позивач, не погодившись з правомірністю прийняття контролюючим органом оскаржуваного податкового повідомлення - рішення, звернувся з даним позовом до суду.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з приписів ч.1 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскільки підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення стали висновки акту перевірки від 17.12.2018 №782/08-01-14-16/33470962, для вирішення позовних вимог суд вважає необхідним дослідити обґрунтованість таких висновків контролюючого органу.

З матеріалів адміністративної справи судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення стали висновки контролюючого органу про не підтвердження реальності здійснення господарських операцій між позивачем та ФОП Шевченко О .А .

Суд зазначає, що відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, у тому числі податку на прибуток та податку на додану вартість, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, врегульовані ПК України.

Відповідно до пп.14.1.36 п.14.1 ст.14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Згідно пп.134.1.1 п.134.1 ст.134 ПК України, об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п.135.1 ст.135 ПК України, базою оподаткування є грошове вираження об`єкту оподаткування, визначеного згідно із статтею 134 цього Кодексу з урахуванням положень цього Кодексу.

Згідно з п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством України. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до п.44.2 ст.44 ПК України для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.

Статтею 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» визначено, що первинний документ - це документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

З матеріалів справи судом встановлено, що протягом перевіряємого періоду ПП «Гидростандарт» мало господарські взаємовідносини з ФОП ОСОБА_3 з придбання товарно-матеріальних цінностей, а саме: техвуглероду, каучуку «Байпрен» 210, каучуку синтетичного СКН 2655, техвуглероду 330.

На підтвердження фактичного придбання ТМЦ до матеріалів адміністративної справи надано Акт звірки взаємних розрахунків між ПП «Гидростандарт» та ФОП ОСОБА_3, накладні на товар, рахунки на оплату (а.с.34-43).

Оплата за поставлені ФОП ОСОБА_3 товарно-матеріальні цінності підтверджується наданими до матеріалів справи платіжними дорученнями (а.с.44-52).

Також, на підтвердження виконання господарських операцій з ФОП ОСОБА_3 надано листування між контрагентами щодо комерційних пропозицій на придбаваєму ПП «Гидростандарт» продукцію (а.с.105-109).

На підтвердження оприбуткування придбаного товару до матеріалів адміністративної справи надано прибуткові накладні (а.с.119-127).

Також, під час розгляду адміністративної справи встановлено, що придбаний у ФОП ОСОБА_3 товар використовувався у власній господарській діяльності ПП «Гидростандарт» для виготовлення гумових сумішей, яка в подальшому використовувалась для виробництва рукавів низького, високого та надвисокого тиску. Так, відповідно до структури виробництва основними інгредієнтами гумових сумішей, які застосовуються у технологічних рецептурах є: каучук (СКН-1845, СКН-2655, СКН-4055, СКІ-3, «Байпрен» 210, KER-18, KER-29, KER-33 та інші), техвуглець (№330, №550, П-701, П-803 та інші), сірка молота, тіазол, ацетоналіт, каолін, сантоград, стеаринова кислота, тауріт, діоктілфталат, дібутілфталат та інш.

На підтвердження використання придбаним ТМЦ до матеріалів справи надано акти списання продукції (а.с.110-118).

Зазначені обставини вказують на наявність у позивача ділової мети, визначення якої наведено у пп.14.1.231 п.14.1 ст.14 ПК України, як причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, дослідивши надані до матеріалів справи первинні документи, з урахуванням співвідношення вчинених господарських операцій з видами господарської діяльності позивача, суд дійшов висновку, що в результаті господарських операцій з ФОП ОСОБА_3 у позивача відбулись зміни в структурі активів, зобов`язань та у власному капіталі, що спростовує висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_3 ..

Контролюючим органом також не надано до матеріалів справи доказів на підтвердження визнання в судовому порядку угод між позивачем та ФОП ОСОБА_3 не дійсними.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого Протоколу та Протоколів 2, 4, 7, 11 до Конвенції» ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 року, Україна визнала джерелом права рішення Європейського суду з прав людини, а також юрисдикцію цього суду в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції. Рішення Європейського суду є частиною національного законодавства і є обов`язковим для правозастосування органами правосуддя.

Так, у п.110 рішення у справі «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden №36985/97), суд визначив, що адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Суд зазначає, що всі доводи контролюючого органу зводяться до неможливості ФОП ОСОБА_3 . виконати господарські операції з ПП «Гидростандарт», проте, належних обґрунтувань для таких доводів контролюючий орган не наводить.

В свою чергу, операції які відбувались між ПП «Гидростандарт» та ФОП ОСОБА_3 зводились до купівлі-продажу продукція, яка не потребує наявності у продавця спеціальної техніки, великої кількості персоналу, тощо.

Також, суд вважає, що в даному випадку для висновків про нереальність господарських операції з ФОП ОСОБА_3 є недостатнім перевірка виключно податкової інформації наявної в електронних базах контролюючого органу.

Суд зазначає, що у разі виникнення у контролюючого органу сумнівів щодо реальності господарських операцій між ПП «Гидростндарт» та ФОП ОСОБА_3 , контролюючий орган мав право на проведення зустрічної звірки з метою документального підтвердження господарських відносин з платником податків та зборів, а також підтвердження відносин, виду, обсягу і якості операцій та розрахунків, що здійснювалися між ними, для з`ясування повноти їх відображення в обліку платника податків.

Разом з тим, контролюючим органом зустрічна звірка не проводилась, документи по спірним операціям з боку ФОП ОСОБА_3 не досліджувались та не порівнювались з відображеними показниками ПП «Гидростандарт».

Стосовно інших посилань наведених у відзиві, то суд критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п.30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом враховується, що згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Інші доводи контролюючого органу не спростовують вищевикладених судом висновків про безпідставність посилань відповідача на нереальність господарських операцій позивача з ФОП ОСОБА_3

Відповідно до ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що при прийнятті оскаржуваного податкового повідомлення - рішення відповідач діяв необґрунтовано, тобто без врахування всіх обставин, які мають значення при прийнятті рішення, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог Приватного підприємства «Гидростандарт».

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Приватного підприємства «Гидростандарт» (72319, Запорізька область, м.Мелітополь, вул.Університетська, 231/8, ) - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення Головного управління ДФС у Запорізького області від 11.01.2019 №.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Гидростандарт» судовий збір в розмірі 8095,45грн. (вісім тисяч дев`яносто п`ять гривень 45 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Запорізького області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі виготовлено та підписано 06.06.2019.

Суддя І.В. Новікова