Справа № 500/2922/19
Суддя: Присакар О. Я.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 500/2922/19
Провадження № 2-а/500/96/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2019 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Присакар О.Я.,

за участю: секретаря судового засідання - Аубекерової Г.В.,

позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ізмаїлі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону №2 взводу №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Іванова Андрія Віталійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до інспектора роти №1 батальйону №2 взводу №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Іванова Андрія Віталійовича, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 612823 від 10.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 340 грн., мотивуючи тим, що із зазначеною постановою він не згоден, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Так, 10.04.2019 року о 00 годин 55 хвилин на вул. Кишинівській, 120-А в м. Ізмаїл його було зупинено Інспектором роти № 1 батальйону № 2 взводу № 1 УПП в Миколаївській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Івановим Андрієм Віталійовичем та причиною зупинки стало те, що на лобовому склі автомобіля наявна тріщина в районі склоочисників. Вважає, що винесена постанова не відповідає вимогам закону, оскільки винесена з порушенням установленого порядку накладення адміністративних стягнень, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт його неправомірних дій. Ніяких належних доказів щодо встановлення наявності тріщини на лобовому склі транспортного засобу та визначення її розмірів матеріали справи не містять. ДСТУ 3649:2010 не є ПДР. В переліку підстав, встановлених п. 31.4 ПДР, відсутня така несправність, як тріщина на лобовому склі. Лобове скло він не переобладнував, воно встановлено заводом-виробником. ПДР не забороняється експлуатація транспортних засобів з тріщиною на лобовому склі. Вважає, що наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників КТЗ, яким він керував, п.п. 31.3, 31.4 ПДР не забороняє його експлуатацію, що в свою чергу, виходячи з диспозиції ч. 1 ст. 121 КУпАП, виключає можливість притягнення його до адміністративної відповідальності за цією нормою КУпАП.

Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов та просили його задовольнити.

В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки не сповістив.

В судове засідання представник третьої особи Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином про причини неявки не сповістив, надав відзив на адміністративний позов, згідно якого просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що факт правопорушення підтверджується постановою, відеозаписом та фотознімками. Відсутність запису в бланку постанови про технічний засіб, яким здійснювався відеозапис не може виступати самостійною підставою для скасування постанови.

Згідно ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Перевіривши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши відеозапис, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 10.04.2019 року інспектором роти №1 батальйону №2 взводу №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Івановим Андрієм Віталійовичем відносно ОСОБА_1 була складена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 612823 від 10.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП, якою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн.

З вищезазначеної постанови від 10.04.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 10.04.2019 року о 00:55 в м. Ізмаїл по вул. Кишинівська 120А, керував транспортним засобом ВАЗ 21063, номерний знак НОМЕР_1 , у якого на лобовому склі були тріщини та подряпини в зоні дії склоочисників, чим порушив п. 6.8.5 ДСТУ 3649, п.п. 31.4.7 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Частина 1 ст. 121 КУпАП передбачає відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Главою 31 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами), передбачено технічний стан транспортних засобів та їх обладнення.

Згідно підпункту 31.4.7 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (із змінами) інші елементи конструкції: а) немає передбачених конструкцією транспортного засобу стекол, дзеркал заднього виду; б) не працює звуковий сигнал; в) встановлено на скло додаткові предмети або нанесено покриття, які обмежують оглядовість з місця водія, і погіршують його прозорість, крім самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, яка розміщується в правій верхній частині вітрового скла (на внутрішньому боці) транспортного засобу, що підлягає обов`язковому технічному контролю. Примітка. На верхній частині вітрового скла автомобілів і автобусів можуть бути прикріплені прозорі кольорові плівки. Дозволяється застосовувати тоновані стекла (крім дзеркальних), світлопропускання яких відповідає вимогам ГОСТ 5727-88. Дозволяється застосовувати занавіски на бокових вікнах автобусів; г) не працюють передбачені конструкцією замки дверей кузова або кабіни, запори бортів вантажної платформи, запори горловин цистерн і паливних баків, механізм регулювання положення сидіння водія, аварійні виходи, пристрої для приведення їх у дію, привід керування дверима, спідометр, одометр, тахограф, пристрій для обігрівання і обдування скла; ґ) зруйновано корінний лист або центральний болт ресори; д) зіпсовано тягово-зчіпний або опорно-зчіпний пристрій тягача і причіпної ланки у складі автопоїзда, а також передбачені їхньою конструкцією страхувальні троси (ланцюги). Є люфти в з`єднаннях рами мотоцикла з рамою бокового причепа; е) відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики; є) відсутні: медична аптечка з нанесеними на неї відомостями про тип транспортного засобу, для якого вона призначена, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі, мікроавтобусі, тролейбусі, автомобілі, що перевозить небезпечний вантаж; знак аварійної зупинки (миготливий червоний ліхтар), який відповідає вимогам стандарту, - на мотоциклі з боковим причепом, легковому, вантажному автомобілі, колісному тракторі, автобусі; на вантажних автомобілях з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т і в автобусах з дозволеною максимальною масою понад 5 т - противідкотні упори (щонайменше два); проблискові маячки оранжевого кольору на великовагових та великогабаритних транспортних засобах; працездатний вогнегасник на легковому, вантажному автомобілі, автобусі. Примітки: 1. Тип, марка, місця встановлення додаткової кількості вогнегасників, якими обладнуються транспортні засоби, що перевозять радіоактивні та окремі небезпечні вантажі, визначаються умовами безпечного перевезення конкретного небезпечного вантажу. 2. Аптечка, перелік медикаментів якої відповідає ДСТУ 3961-2000 для відповідного типу транспортного засобу, і вогнегасник повинні бути в закріпленому стані у місцях, визначених підприємством-виробником. У разі коли конструкцією транспортного засобу зазначені місця не передбачено, медична аптечка і вогнегасник повинні розташовуватись у легкодоступних місцях. Тип і кількість вогнегасників повинні відповідати встановленим нормам. Вогнегасники, якими забезпечуються транспортні засоби, повинні бути сертифікованими в Україні відповідно до вимог законодавства; ж) відсутні ремені безпеки та підголовники в транспортних засобах, де їх установка передбачена конструкцією; з) ремені безпеки не в робочому стані або мають видимі надриви на лямках; и) на мотоциклі немає передбачених конструкцією дуг безпеки; і) на мотоциклах і мопедах немає передбачених конструкцією підніжок, на сідлі - поперечних рукояток для пасажира; ї) відсутні або несправні фари і задні габаритні ліхтарі транспортного засобу, що перевозить великогабаритний, великоваговий чи небезпечний вантаж, а також проблискові маячки, світлоповертальні елементи, розпізнавальні знаки, передбачені пунктом 30.3 цих Правил.

Проте відповідачем в постанові не зазначено який самий підпункт пункту 31.4.7 Правил дорожнього руху був порушений позивачем.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Статтею 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, на відповідача, як на суб`єкта владних повноважень, покладається обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, в основу якого було покладено доведений на його думку факт, що автомобіль позивача мав на лобовому склі тріщину в районі склоочисників.

Згідно зі ст. 23 Закону України від 05 червня 2014 року № 1315-VII «Про стандартизацію» національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються безпосередньо чи шляхом посилання на них в інших документах (ч. 1 ст. 23). Національні стандарти та кодекси усталеної практики застосовуються на добровільній основі, крім випадків, якщо обов`язковість їх застосування встановлена нормативно-правовими актами (ч. 2 ст.23).

ДСТУ 3649:2010 НАЦІОНАЛЬНИЙ СТАНДАРТ УКРАЇНИ КОЛІСНІ ТРАНСПОРТНІ ЗАСОБИ «Вимоги щодо безпечності технічного стану та методи контролювання» поширюються на колісні транспортні засоби категорій M, MG, N, NG, O, призначені для перевезення вантажів та (або) пасажирів, а також на КТЗ, які за своєю конструкцією та обладнанням призначені для виконання спеціальних робочих функцій, або призначені для перевезення пасажирів чи вантажів певних категорій, на дорогах загального користування.

Пунктом 1 розділу «Вимоги до інших елементів конструкції» визначено, що на вітровому склі КТЗ не дозволено сколи чи тріщини в зоні роботи склоочисників.

Вимоги ГОСТ 5727-88 «Скло безпечне для наземного транспортного засобу. Загальні технічні умови», не допускають наявність тріщин завдовжки більш як 50 мм на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу. Наявність тріщини на вітровому склі в зоні роботи склоочисників транспортного засобу погіршують його прозорість.

Так, відповідачем не було встановлено та не зазначено в постанові розмір тріщини на вітровому склі автомобіля позивача.

З дослідженого в судовому засіданні фотознімку з вбачається, що на вітровому склі наявна тріщина (подряпина), але з даного фотознімку не можливо встановити її розмір.

З дослідженого в судовому засіданні відеозапису не вбачається послідовність дій посадової особи поліції по вимірюванню розміру тріщини (подряпини) на вітровому склі автомобіля позивача.

Таким чином, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження розміру тріщини.

Відповідна позиція викладена в постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20.11.2018 року у справі № 487/2445/18, № рішення 77995385, головуючий - Лук`янчук О.В.

Суд зазначає, що одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного суду від 26.04.2018 року у справі № 338/1/17, № рішення 73700340, головуючий - Стрелець Т.Г.

Враховуючи, що відповідачем не було надано жодного допустимого, достовірного та достатнього доказу, який міг би підтвердити правомірність оскаржуваного позивачем рішення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 612823 від 10.04.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 340 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 241, 268, 269, 286 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) до інспектора роти №1 батальйону №2 взводу №1 Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції молодшого лейтенанта поліції Іванова Андрія Віталійовича (68600, Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Телеграфна, 72), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Управління патрульної поліції в Миколаївській області Департаменту патрульної поліції (м. Миколаїв, вул. Новозаводська, 1б/1 54056) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК № 612823 від 10 квітня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121 КУпАП та стягнення штрафу в розмірі 340 грн. і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено та підписано 04 червня 2019 року.

Суддя: О.Я.Присакар