Справа № 460/388/19
Суддя: Дудар О.М.
Дата ухвалення: 2019-04-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

17 квітня 2019 року м. Рівне №460/388/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дудар О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області
про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області про визнання протиправною відмови в перерахунку державної та додаткової пенсії відповідно до ст.ст. 49, 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", як інваліду-чорнобильцю ІІ групи першої категорії та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності, у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2012 по 31.12.2018 з розрахунку 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком, виходячи виключно із законодавчо встановлених розмірів мінімальної пенсії за віком із врахуванням виплачених сум та наступним їх перерахунком відповідно до змін діючого законодавства та встановлення нових розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи І категорії та інвалідом 2 групи, захворювання якого пов`язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Вказує, що перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м.Рівне та отримує пенсію по інвалідності 2 групи за захворюванням пов`язаним з роботами по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС. Звертає увагу на те, що звернувся до відповідача з заявою про перерахунок розміру пенсії та щомісячної додатковї пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю відповідно до ст.ст. 54, 50 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Проте, відповідачем в перерахунку пенсії з 01.01.2012 було відмовлено. Вважаючи дану відмову протиправною, просить суд позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 21.03.2019 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У встановлений судом строк відповідачем - Рівненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області, подано відзив на адміністративний позов. В обґрунтування заперечень відповідач зазначає, що з 01.01.2012 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", якою затверджено Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. За матеріалами пенсійної справи позивача з 01.01.2012 здійснено перерахунок пенсії відповідно до зазначеної постанови, виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу в зоні відчуження (5764,85грн.) у розмірі відшкодування фактичних збитків. Вказує, що станом на 01.12.2018 розмір пенсії позивача по інвалідності II групи в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" становить 4882,60грн., а саме: 4323,64грн. (5764,85грн. х 75 % - розмір відшкодування фактичних збитків, визначений органами медико-соціальної експертизи) - розмір пенсії по інвалідності, що настала внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; 379,60грн. - щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю особам з інвалідністю II групи, віднесеним до категорії 1 внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС, відповідно до Порядку №1210; 179,36 грн. - фіксована індексація. Виплачуючи позивачу пенсію та доплати у порядку та розмірах, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" управління діяло відповідно до норм чинного законодавства, а тому підстави для перерахунку на даний час відсутні. Просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідно до п.2 ч.1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши адміністративний позов, відзив на адміністративний позов, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності на підставі чинного законодавства, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, категорії 1, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 , виданим Рівненською облдержадміністрацією 06.06.1994 та вкладкою до посвідчення № НОМЕР_2 (а.с.37).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду та отримує пенсію по інвалідності ІІ групи, захворювання якого пов`язано з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується рішенням про призначення пенсії від 22.06.1994 №17/52 (а.с.60).

27.12.2018 ОСОБА_1 звернувся до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з заявою про перерахунок пенсії (а.с.39).

Проте, відповідачем у вказаному перерахунку пенсії було відмовлено листом від 03.01.2019 №5/10 (а.с.40-42).

Не погоджуючись з діями відповідача щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення передбачено Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII).

Відповідно до ст. 49 Закону №796 - ХІІ пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді: а) державної пенсії; б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Згідно з п.1 ч.1 ст.14 Закону №796-ХІІ для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи: особи з інвалідністю з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та потерпілих від Чорнобильської катастрофи (статті 10, 11 і частина третя статті 12), щодо яких встановлено причинний зв`язок інвалідності з Чорнобильською катастрофою, хворі внаслідок Чорнобильської катастрофи на променеву хворобу, - категорія 1.

Оскільки позивач належить до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, він має право на отримання пенсії по інвалідності на підставі ст.54 Закону №796-ХІІ та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, на підставі ст.50 цього Закону.

Згідно зі ст.50 Закону №796-XII (в редакції Закону 09.07.2007) особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірах, зокрема, - інвалідам II групи - 75 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 4 статті 54 Закону №796-XII (в редакції Закону 09.07.2007) передбачено, що в усіх випадках розміри пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою, не можуть бути меншими, а саме по II групі інвалідності - 8 мінімальних пенсій за віком. Порядок обчислення пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтями 50, 54 Закону №796-XII визначено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1 та державної пенсії визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Разом з тим, Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" №3491-VI від 14.06.2011 (далі - Закон №3491-VI ) розділ VІІ Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" доповнено п. 4, яким установлено, що у 2011 році норми і положення статей 39, 50, 51, 52, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік.

Отже, Законом №3491-VI надано Кабінету Міністрів України повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ, розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд звертає увагу, що Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 та від 25.01.2012 № 3-рп/2012 підтверджена законність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України виходячи з фінансових можливостей держави.

На виконання п.7 Закону №3491-VI Кабінет Міністрів України 06.07.2011 прийняв постанову №745 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", яка набрала чинності з 23.07.2011, пунктами 1 і 3 якої визначено інші розміри основної та додаткової пенсій для інвалідів, щодо яких встановлено зв`язок з Чорнобильською катастрофою.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" затверджено "Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", який набрав чинності 01.01.2012.

Таким чином, виплата державної пенсії по інвалідності, додаткової пенсії за шкоду заподіяну здоров`ю проводилась у розмірі, встановленому постановою Кабінету Міністрів України №745 від 06.07.2011 "Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів державного бюджету", а з 01.01.2012 здійснюється у розмірі, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України №1210 від 23.11.2011 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Крім того, Законами України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 14.06.2011 № 3491-VI, "Про Державний бюджет України на 2012 рік" від 22.12.2011 № 4282-VI, "Про Державний бюджет України на 2013 рік" від 06.12.2012 № 5515-VI, "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 № 719-VII, "Про Державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 № 80-VIII, встановлено, що у 2011 - 2015 роках положення, зокрема, статей 50, 54 Закону №796- XII, застосовуються у порядку та розмірі, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 - 2015 роки.

Законом України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України" від 28.12.2014 №76-VIII внесено зміни, зокрема, і до статей 50, 54 Закону №796-XII. Даний Закон набрав чинності з 01.01.2015.

Відповідно до ст.50 Закону №796-XII, особам, віднесеним до категорії 1, призначається щомісячна додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі ст.54 Закону №796-XII, пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців. Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Отже, статтями 50, 54 Закону №796-XII передбачено, що умови, порядок призначення та мінімальні розміри додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 1 та державної пенсії визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

З 28.12.2014 діє нова редакція статей 50, 54 Закону №796-XII, тому надалі в Законах України "Про Державний бюджет України" відсутні обмеження застосування Закону №796-XII.

Згідно з п.3 ст.116 Конституції України, Кабінет Міністрів України забезпечує, зокрема, проведення політики у сфері соціального захисту.

Відповідно до абз.8 п.4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.02.2012 № 3-рп/2012, нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, якими регулюються бюджетні відносини, зокрема питання соціального захисту за рахунок коштів Державного бюджету України, є складовою бюджетного законодавства відповідно до пункту 5 частини першої статті 4 Бюджетного кодексу України. Отже, суди загальної юрисдикції України під час вирішення справ щодо соціального захисту прав громадян повинні застосовувати нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, прийняті на підставі і на виконання Бюджетного кодексу України, інших законів України, в тому числі закону про Державний бюджет України на відповідний рік.

З сукупності викладених обставин вбачається, що відповідач правомірно здійснює виплату позивачу пенсії та додаткової пенсії у розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

У рішенні Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011, яким було визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), пункт 4 розділу VІІ "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2011 рік" від 23.12.2010 з наступними змінами, вказано, що Кабінет Міністрів України як вищий орган у системі органів виконавчої влади наділений конституційними повноваженнями спрямовувати і координувати діяльність міністерств, інших органів виконавчої влади, до яких належить і Пенсійний фонд України (абз.5 пп.2.2 п.2).

У рішенні від 25.01.2012 № 3-рп/2012 Конституційним Судом України визначено, що надання Верховною Радою України права Кабінету Міністрів України встановлювати у випадках, передбачених законом, порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, пов`язується з його функціями, визначеними в пунктах 2, 3 статті 116 Конституції України. Отже, Кабінет Міністрів України регулює порядок та розміри соціальних виплат та допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, відповідно до Конституції та законів України (абз.7 п.3).

Відповідно до ч.2 ст. 6 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У п.21 рішення Європейського суду з прав людини "Валентина Ніканорівна Великода проти України" (Velikoda v. Ukraine) від 03.06.2014 (заява №43331/12) зазначено про те, що після внесення у 2011 році змін до законодавства, констатує, що подальша дія вищезазначеного судового рішення закінчилася, коли у законодавство, яке регулювало пенсійні виплати заявниці, було внесено зміни. Відповідно, обов`язок Уряду забезпечити виконання рішення закінчився щонайпізніше 1 листопада 2011 року, коли змінене законодавство було застосовано до пенсії заявниці.

Суд наголошує, що Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що законодавчі норми щодо пенсійного забезпечення можуть змінюватися, а відповідне судове рішення не може бути гарантією проти таких змін у майбутньому (зокрема, у рішеннях у справах "Арас та інші проти Італії" (Arras and Others v. Italy) від 14.02.2012 (заява №17972/07), "Сухобоков проти Росії" (Suhobokov v. Russia) від 13.04.2006 (заява №75470/01)).

З огляду на встановлене, суд вважає, що розмір і порядок отримання соціальних виплат згідно зі статями 50, 54 Закону №796-XII, зокрема, з листопада 2011 року включно, визначається Кабінетом Міністрів України і в даному випадку мала місце зміна законодавства, а отже, відповідач правомірно здійснював нарахування і виплату позивачу його пенсії з 2012 року з відповідними надбавками за ст.ст.50, 54 Закону №796-ХІІ у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Дана позиція суду узгоджується також з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 08.05.2018 по справі №385/1319/15-а (К/9901/14513/18) та від 13.02.2018 по справі №193/877/16-а (2-а/193/14/16) (К/9901/74784/18).

Разом з тим, суд наголошує, що з 01.01.2014 Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 16.01.2014 №719-VII не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ. Чинним залишався й Порядок обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" від 31.07.2014 №1622-VII, який набрав чинності 03.08.2014, розділ Прикінцеві положення Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" доповнено п. 67, яким, зокрема, встановлено, що норми і положення ст.ст. 20-23, 30, 31, 37, 39, 48, 50-52, 54 Закону №796-ХІІ застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету України та бюджету ПФУ на 2014 рік.

Тобто, враховуючи принцип пріоритетності Закону №796-ХІІ над підзаконним нормативно-правовим актом - Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", з 01.01.2014 нарахування та виплата основної та щомісячної додаткової пенсій за шкоду, заподіяну здоров`ю, повинна була здійснюватися на підставі ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ й у відповідних розмірах.

З 03.08.2014 Законом України "Про Державний бюджет України на 2014 рік" Кабінету Міністрів України надані повноваження встановлювати інші, ніж передбачені ст.ст. 50, 54 Закону №796-ХІІ розміри державної та додаткової пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Отже, в період з 01.01.2014 по 02.08.2014 Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повинно було нараховувати та виплачувати пенсію позивачу в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону №796-ХІІ, а не Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Вказаний висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, викладеним у постановах від 21.02.2018 у справі №619/2262/17, від 19.06.2018 року у справі №344/14522/17, від 11.09.2018 у справі №522/6810/17 та від 06.11.2018 №303/6762/16-а.

В сукупності викладених обставин, суд дійшов висновку, що з 01.01.2012 по 31.12.2013 та з 03.08.2014 по 01.11.2018 відповідач, здійснюючи нарахування та виплату позивачу основної державної пенсії по інвалідності та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі, визначеному постановами Кабінету Міністрів України, діяв на підставі, в межах та у спосіб, визначеними чинним на момент виникнення спірних правовідносин законодавством.

Проте, в період з 01.01.2014 по 02.08.2014 Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області повинно було нараховувати та виплачувати позивачу пенсію в розмірі, визначеному статтями 50, 54 Закону №796-ХІІ, що свідчить про бездіяльність відповідача щодо не виплати позивачу пенсії у встановленому законодавством порядку.

Щодо покликання представника відповідача про пропуск строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

27.12.2018 позивач звернувся до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області з заявою про перерахунок його пенсії (а.с.39).

Листом від 03.01.2019 №5/10 Рівненським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Рівненської області у проведенні такого перерахунку було відмовлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, враховуючи, що позивач звернувся з заявою до відповідача 27.12.2018, а відповідь останнього датована 03.01.2019, адміністративний позов подано у строк, встановлений законом.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень частково не обґрунтував обставини, на яких ґрунтуються його заперечення, а позивач частково не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області (вул. Яворницького,34, м. Рівне, 33000, ) про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Рівненського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Рівненської області в перерахунку ОСОБА_1 з 01.01.2014 по 02.08.2014 державної та додаткової пенсії відповідно до статей 50, 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII, як інваліду ІІ групи першої категорії протиправною.

Зобов`язати Рівненське об`єднане управління Пенсійного фонду України Рівненської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії та додаткової пенсії за період з 01.01.2014 по 02.08.2014, виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, як це встановлено статтями 50, 54, 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 №796-XII.

В задоволенні решти позовних вимог про здійснення перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії та додаткової пенсії за період з 01.01.2012 по 31.12.2013 та з 03.08.2014 по 31.12.2018 з урахуванням прожиткового мінімуму і виплачених раніше коштів, про нарахування та виплату пенсії у розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю у розмірі 75% мінімальної пенсії за віком,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 17 квітня 2019 року.

Суддя Дудар О.М.