Справа № 120/936/19-а
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 травня 2019 р. Справа № 120/936/19-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Маслоід Олени Степанівни,

за участю:

секретаря судового засідання: Ніконової Тетяни Василівни

відповідача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

до: Головного управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

про: визнання вимоги про сплату боргу (недоїмки) протиправною та її скасування

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_2 (далі - позивач) з позовною заявою до Головного управління ДФС у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-143787-54 від 15.02.2019 року про сплату боргу у сумі 18 276 грн. 72 коп..

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що відповідачем видано спірну вимогу, якою йому нараховано 18 276 грн. 72 коп. боргу (недоїмки) по сплаті єдиного соціального внеску. З таким рішенням позивач не погоджується та зазначає, що його підприємницька діяльність була зупинена ще у 2006 році та до сьогодні не поновлювалась, а протягом 2017 - 2018 років він офіційно працював у Польщі, тому фізично не міг займатися підприємницькою діяльністю в Україні. Це й стало причиною для звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою від 21.03.2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві 10-денний строк для усунення недоліків (надання до суду оригіналу підтверджуючого документу про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп.).

15.04.2019 року за вх. № 20875 на адресу суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано квитанцію № 39721592 від 15.03.2019 року про сплату судового збору у сумі 768 грн. 40 коп..

Ухвалою від 19.04.2019 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, а також визначено, що вона буде розглядатись одноособово суддею Маслоід О.С. в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 14.05.2019 року. Одночасно цією ухвалою зобов`язано позивача у 15-денний строк з дня отримання даної ухвали надати до суду належним чином посвідчені копії документів, що підтверджують те, що його підприємницька діяльність була зупинена у 2006 році, а також належним чином завірені копії документів, що підтверджують те, що він протягом 2017 - 2018 років офіційно працював у Польщі.

13.05.2019 року за вх. № 25343 відповідачем надано до суду відзив на позовну заяву, в якому він з позицією позивача не погоджується та вважає, що у задоволенні позовних вимог потрібно відмовити. Відзив мотивовано тим, що за даними інформаційної системи органів ДФС станом на 31.01.2019 року за позивачем обліковується загальна заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 18 276 грн. 72 коп. Дана заборгованість виникла внаслідок несплати поточних нарахувань по термінах сплати, а саме:

09.02.2018 року - 8 448 грн. 00 коп. (нарахування здійснено одноразово виключно за 2017 рік);

19.04.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (І квартал 2018 року);

19.07.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІІ квартал 2018 року);

19.10.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІІІ квартал 2018 року);

21.01.2019 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІV квартал 2018 року).

У зв`язку з цим, позивачеві було направлено спірну вимогу про сплату боргу (недоїмки).

При цьому, відповідач зазначає, що, дійсно, позивачем здійснено припинення підприємницької діяльності з 06.03.2019 року, втім він не знятий з податкового обліку. Відповідач зауважує, що після припинення підприємницької діяльності фізична особа-підприємець має забезпечити остаточні розрахунки з податків від здійснення такої підприємницької діяльності, повинна закрити усі рахунки, відкриті у фінансових установах та в установлені строки подати контролюючому органу відповідні документи про закриття об`єкта оподаткування. У цей період така особа користується правами, виконує обов`язки та несе відповідальність, що передбачені для платника єдиного внеску в частині діяльності, яка здійснювалася нею як фізичною особою-підприємцем.

У судове засідання 14.05.2019 року позивач не з`явився, представника не направив, про причини неявки суду не повідомив. Витребувані судом документи також не надав. Про судове засідання був належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення, що повернулося до суду з відміткою «вручено особисто 26.04.2019 року. Андрієвський» та підписом позивача. Судове засідання відкладено на 29.05.2019 року

29.05.2019 року за вх. № 28641 позивачем надано до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує та просить позов задовільнити у повному обсязі.

У судовому засіданні 29.05.2019 року представник відповідача проти розгляду справи за відсутності позивача не заперечував та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши усі обставини справи та надавши їм юридичну оцінку, заслухавши представника відповідача, суд встановив наступне.

Позивач є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно даних ІС «Податковий блок» він зареєстрований Могилів-Подільською районною державною адміністрацією Вінницької області як фізична особа-підприємець 09.01.2008 року, номер державної реєстрації 0002101, взятий на облік відповідачем (Могилів-Подільське управління) за № 1075 від 10.01.2008 року та перебуває на обліку як платник єдиного внеску за № /02293.

У позивача за період 2017 - 2018 років виникла заборгованість по сплаті єдиного соціального внеску у загальній сумі 18 276 грн. 72 коп., у тому числі:

За 2017 рік - 8 448 грн. 00 коп.;

19.04.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (І квартал 2018 року);

19.07.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІІ квартал 2018 року);

19.10.2018 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІІІ квартал 2018 року);

21.01.2019 року - 2 457 грн. 18 коп. (ІV квартал 2018 року).

У зв`язку із наявністю заборгованості відповідачем винесено вимогу від 15.02.2019 року № Ф-143787-54 про сплату боргу (недоїмки) за несвоєчасну сплату єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на вказану суму заборгованості.

Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань державну реєстрацію припинення фізичної особи - підприємця позивача - проведено 06.03.2019 року (рішення про припинення № 3002101).

Не погоджуючись із прийнятим рішенням позивач звернувся до суду із цим позовом.

Визначаючись стосовно позовних вимог, суд виходив з наступного.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У ст. 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон), в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування (п. 2 ч. 1 ст.1 Закону).

Згідно із п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону платниками єдиного внеску є фізичні особи - підприємці, в тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 5 Закону взяття на облік осіб, зазначених у пунктах 1, 4, 5 та 5-1 частини 1 статті 4 цього Закону, здійснюється органом доходів і зборів шляхом внесення відповідних відомостей до реєстру страхувальників.

Зняття з обліку платників єдиного внеску, зазначених в абзацах другому, п`ятому та сьомому пункту 1 та пункті 4 частини першої статті 4 цього Закону, як зазначено в абз. 7 ч. 1 ст. 5 Закону, здійснюється органами доходів і зборів на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, платників єдиного внеску - фізичних осіб - підприємців, - на підставі відомостей з реєстраційної картки, наданих державним реєстратором, після проведення передбачених законодавством перевірок платників та проведення остаточного розрахунку.

Єдиний внесок для фізичних осіб - підприємців, які перебувають на загальній системі оподаткування, нараховується на суму доходу (прибутку), отриманого від їх діяльності, що підлягає обкладенню податком на доходи фізичних осіб. При цьому сума єдиного внеску не може бути меншою за розмір мінімального страхового внеску за місяць.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 6 Закону платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно з нормами ч. 5 ст. 8 Закону єдиний внесок для всіх платників єдиного внеску (крім пільгових категорій) встановлено у розмірі 22% до визначеної статтею 7 цього Закону бази нарахування єдиного внеску.

Ст. 9 Закону передбачено, що платники єдиного внеску, зазначені у п. 4, 5 та 5.-1 ч. 1. ст. 4 цього Закону зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний квартал, до 20 числа місяця, що настає за кварталом, за який сплачується єдиний внесок.

Згідно п. 4 ст. 25 Закону орган доходів і зборів у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову політику і митну політику, надсилає платникам єдиного внеску, які мають недоїмку, вимогу про її сплату.

Вимога про сплату боргу (недоїмки) є виконавчим документом, а його стягнення відповідно до ст. 25 Закону здійснюють органи державної виконавчої служби України.

Процедуру нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування страхувальниками, визначеними Законом, нарахування і сплати фінансових санкцій, стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів органами доходів і зборів, визначено Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449 (далі - Інструкція № 449).

Так, положеннями п. 1 Розділу VI Інструкції № 449 визначено, що до платників, які не виконали визначені Законом обов`язки щодо нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску, застосовуються заходи впливу та стягнення.

У разі виявлення органом доходів і зборів своєчасно не нарахованих та/або не сплачених платником сум єдиного внеску такий орган доходів і зборів обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки), та застосовує до такого платника штрафні санкції в порядку і розмірах, визначених розділом VІІ цієї Інструкції (абз. 2 п. 2 Розділу VI Інструкції № 449).

Відповідно до п. 3 Розділу VI Інструкції № 449 органи доходів і зборів надсилають (вручають) платникам вимогу про сплату боргу (недоїмки), якщо:

- дані документальних перевірок свідчать про донарахування сум єдиного внеску органами доходів і зборів;

- платник має на кінець календарного місяця недоїмку зі сплати єдиного внеску;

- платник має на кінець календарного місяця борги зі сплати фінансових санкцій.

Орган доходів і зборів надсилає (вручає) вимогу про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску протягом трьох робочих днів з дня її винесення.

У випадках, передбачених абзацами третім та/або четвертим цього пункту, вимога про сплату боргу (недоїмки) надсилається (вручається):

- платникам, зазначеним у підпунктах 1, 2 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 10 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій);

- платникам, зазначеним у підпунктах 3, 4, 6 пункту 1 розділу II цієї Інструкції, протягом 15 робочих днів, що настають за календарним місяцем, у якому виникла, зросла або частково зменшилась сума недоїмки зі сплати єдиного внеску (заборгованість зі сплати фінансових санкцій).

Системний аналіз наведених норм доводить, що реєстрація особи як фізичної особи-підприємця породжує її обов`язок сплачувати податки у зв`язку зі здійсненням підприємницької діяльності у строки, встановлені чинним законодавством. Разом з тим цей обов`язок кореспондує й відповідачу, а саме: у випадку не своєчасного нарахування та/або сплати платником сум єдиного внеску, він обчислює суми єдиного внеску, що зазначаються у вимозі про сплату боргу (недоїмки). Вимога про сплату боргу (недоїмки) формується на підставі даних інформаційної системи фіскального органу платника.

З матеріалів справи вбачається, що борг (недоїмка) позивача зі сплати єдиного соціального внеску у сумі 8 448 грн. 00 коп. утворився за 2017 рік та в подальшому, протягом 2018 року, продовжував збільшуватись. Спірна вимога про сплату боргу (недоїмки) була сформована станом на 31.01.2019 року.

Суд критично ставиться до пояснень позивача щодо того, що його підприємницька діяльність була зупинена ще в 2006 році і з того часу він жодного дня її не здійснював та не поновлював, з огляду на наступне. Так, Законом України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осію-підприємців та громадських формувань» закріплено лише дві можливі реєстраційні дії - це реєстрація фізичною особи-підприємця та реєстрація припинення фізичної особи-підприємця. Реєстраційної дії зупинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця чинним законодавством не передбачено. Не здійснення ж фізичною особою-підприємцем підприємницької діяльності та не отримання прибутку не свідчить про її зупинення.

Позивачем не надано суду жодних доказів, що б свідчили про зупинення його підприємницької діяльності як фізичної особи-підприємця.

Крім цього, суд звертає увагу на те, що позивач зареєстрований у якості суб`єкта підприємницької діяльності у 2008 році, відповідно у 2006 році він не міг зупинити свою підприємницьку діяльність.

Також суд не приймає до уваги посилання позивача на те, що він протягом 2017 - 2018 років офіційно працював у Польщі, з огляду на наступне. У чинному законодавстві передбачена можливість звільнення від сплати єдиного соціального внеску. Так, можуть бути звільнені від сплати єдиного соціального внеску фізичні особи-підприємці, за умови, що вони отримують пенсію за віком або є особами з інвалідністю та отримують відповідно до закону пенсію або соціальну допомогу. Офіційне працевлаштування не є підставою звільнення від сплати єдиного соціального внеску.

До того ж, позивачем не було надано суду належних, допустимих та достатніх доказів щодо працювання у Польщі. Позивач до суду надав копію закордонного паспорту з відмітками відповідної служби про перетин кордону України. Суд зазначає, що даний документ лише є підтвердженням безпосередньо факту перетину кордону України, а не працевлаштування позивача.

Позивачем до суду також не надано доказів, що могли б бути підставою для звільнення його від сплати податків.

А з 01.01.2017 року підприємці зобов`язані сплачувати єдиний соціальний внесок незалежно від отриманого доходу (прибутку) у звітному кварталі, або окремому місяці звітного кварталу.

Не приймає до уваги суд і посилання позивача на те, що на час припинення його діяльності (тобто станом на 2006 рік) жодної обов`язкової вимоги про необхідність здійснення реєстрації припинення діяльності в будь-якій іншій установі не існувало, з огляду на те, що позивачем власноручно надано до суду копію повідомлення про проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця від 06.03.2019 року вих. № 2101, згідно якої державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця була здійснена 06.03.2019 року.

Крім того, у ч. 1 ст. 47 Законі України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців», у редакції станом на 2006 рік зазначено, що для внесення до Єдиного державного реєстру запису про рішення фізичної особи-підприємця щодо припинення нею підприємницької діяльності фізична особа-підприємець або уповноважена нею особа повинні подати державному реєстратору (надіслати рекомендованим листом з описом вкладення) такі документи: нотаріально посвідчену заяву про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем; документ, що підтверджує внесення плати за публікацію повідомлення про прийняття фізичною особою-підприємцем рішення щодо припинення підприємницької діяльності. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця (ч. 3 ст. 46 вказаного Закону).

Таким чином, обов`язковою умовою припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є реєстрація припинення такої діяльності у реєстратора. За таких обставин, суд вважає доводи позивача необґрунтованими та не приймає їх до уваги.

Що стосується посилання позивача на те, що його не було попереджено про проведення перевірки, суд зазначає наступне.

В Інструкції № 449 та ч. 4 ст. 25 Закону закріплено, що наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску та фінансових санкцій є самостійною підставою для направлення платникові вимоги про сплату боргу (недоїмки) без проведення додаткових перевірок. Оскаржувана вимога сформована не внаслідок проведення перевірки, а на підставі облікових даних з інформаційної системи фіскального органу. Від так, відповідач діяв у межах, спосіб та на підставах, передбачених чинним законодавством.

Позивач у період з 09.01.2008 року по 06.03.2019 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець, тому зобов`язаний був сплачувати єдиний соціальний внесок. Згідно інтегрованої картки платника податків за позивачем рахується заборгованість у сумі 18 276 грн. 72 коп. Оскаржувана вимога сформована у відповідності до вимог ст. 25 Закону на підставі даних інформаційної системи органу доходів і зборів. Таким чином, не сплата в добровільному порядку позивачем єдиного соціального внеску свідчить про порушення ним вимог законодавства.

Одночасно суд критично ставиться до пояснень відповідача щодо того, що фізична особа-підприємець після припинення своєї підприємницької діяльності має забезпечити остаточні розрахунки з податків від здійснення підприємницької діяльності, закрити усі рахунки, відкриті у фінансових установах та в установлені строки подати контролюючому органу відповідні документи про закриття об`єкта оподаткування, оскільки оскаржувана вимога про сплату боргу (недоїмки) була сформована відповідачем не у зв`язку з припиненням підприємницької діяльності позивачем, а станом на 31.01.2019 року, тобто до припинення підприємницької діяльності позивачем, яке відбулось 06.03.2019 року.

Суд також не бере до уваги посилання позивача на практику Європейського суду з прав людини, яка сформувалась з питань імперативності правила про прийняття рішення на користь платників податків, де встановлено, що у разі існування неоднозначності у тлумаченні прав та/чи обов`язків платника податків належить віддати перевагу найбільш сприятливому тлумаченню національного законодавства та приймати рішення на користь платника податків, зокрема як у справі Сєрков проти України, Щокін проти України, з огляду на наступне.

Так, умовою тлумачення прав та/чи обов`язків платника податків на його користь можливе виключно у випадку, коли існує неоднозначність розуміння норми, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин. У даному ж випадку цього немає, оскільки норми Конституції України, ПК України та Закону чітко закріплюють обов`язок платника податків сплачувати податки та збори у спосіб та порядку, встановленому чинним законодавством. Крім того, чинне законодавство містить виключний перелік підстав для звільнення від сплати податків та зборів, або ж сплати їх в меншому розмірі.

За таких обставин, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною вимоги відповідача № Ф-143787-54 від 15.02.2019 року, позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги позивача про скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) Ф-143787-54 від 15.02.2019 року у сумі 18 276 грн. 72 коп., суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову, суд може прийняти рішення про визнання та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Аналіз вищенаведеної норми свідчить про безпосередній взаємозв`язок визнання протиправним акта індивідуальної дії та його скасування у повному обсязі чи частково. Більш того, друга вимога є похідною та залежною від першої. Адже внаслідок визнання акта індивідуальної дії протиправним, неминучим є його скасування в повному обсязі чи частково.

З огляду на те, що суд позовну вимогу про визнання протиправною вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-143787-54 від 15.02.2019 року залишив без задоволення, то позовна вимога щодо скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-143787-54 від 15.02.2019 року у сумі 18 276 грн. 72 коп. також не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись Конституцією України, Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», Інструкцією про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженою наказом Міністерства фінансів України № 449 від 20.04.2015 року та ст. 2, 241, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Головного управління ДФС у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф-143787-54 від 15.02.2019 року відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

Відповідач - Головне управління ДФС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, б. 7, м. Вінниця, 21100)

Повне судове рішення складено та підписано суддею 03.06.2019 року.

Суддя Маслоід Олена Степанівна