Справа № 520/9980/18
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 р.Справа № 520/9980/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання - Ващук Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду в м. Харкові адміністративну справу за апеляційною скаргою ТОВ "Української будівельної компанії РВ Груп" на рішення Харківського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Панов М.М., м. Харків) від 31.01.2019 року (повний текст рішення складено 01.02.2019 р.) по справі № 520/9980/18 за позовом ТОВ "Української будівельної компанії РВ Груп" до Головного управління ДФС у Харківській області про визнання протиправним та скасування наказу,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія РВ Груп" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління ДФС у Харківській області від 02.11.2018 №8204 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія РВ Груп".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що оскаржуваний наказ винесено всупереч вимогам законодавства, яке регулює спірні правовідносини.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 року у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ РВ ГРУП" відмовлено.

Позивач, не погодившись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 року та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, позивач посилається на невідповідності запиту ГУ ДФС у Харківській області № 21579/10/20-40- 14-12-18 від 25.10.2017 року вимогам ст. 73 ПК України та звільнення ТОВ «Українська будівельна компанія РВ ГРУП» від обов`язку надавати відповідь на такий запит. Вказівка ГУ ДФС у Харківській області у запиті на виявлення фактів порушення законодавства ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ РВ ГРУП» є повністю необґрунтованою, не доведеною, припущенням контролюючого органу. Посилається на постанови Верховного Суду від 24.10.2018 р. у справі № 815/343/18 та вказує , що у ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ РВ ГРУП» звільняється від обов`язку надавати відповідь на запит № 3041/10/20-40-14-05-14 від 28.03.2017 року ГУ ДФС у Харківській області. Вказує на правомірність дій ТОВ «УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ РВ ГРУП», що стосуються відмови у допуску контролюючого органу до проведення документальної позапланової виїзної перевірки та щодо протиправних дій посадової особи контролюючого органу при проведенні документальної позапланової виїзної перевірки, оскільки відсутності підстави для проведення перевірки та протиправності наказу ГУ ДФС у Харківській області № 8204 від 02.11.2018 р.

Відповідач надав письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представники сторін про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивач в судове засідання не прибув, від представника позивача надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв`язку із зайнятістю представника апелянта в іншому судовому засіданні.

Представниками позивача неодноразово заявлялись клопотання про відкладення, що призводить до порушення строків розгляду справи.

З огляду на норму ч.2 ст.313 КАС України, беручи до уваги, що позивач належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, не позбавлений можливості направити в судове засідання іншого представника, в апеляційній скарзі виклав свою правову позицію, враховуючи можливість розгляду справи за наявними у ній матеріалами без надання пояснень представником позивача, з метою дотримання строку розгляду справи, встановленого ст.309 КАС України, колегія суддів вважає, що клопотання задоволенню не підлягає, та вважає за можливе розглянути адміністративну справу без участі представників сторін.

Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу з урахуванням положень ч. 4 ст. 229 та ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що 05.11.2018 фахівці Головного управління ДФС у Харківській області прибули до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська будівельна компанія РВ Груп" за адресою провулок Кравцова, 3 м. Харків для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Представником ТОВ «Українська будівельна компанія РВ Груп» за довіреністю було отримано копію наказу №8204 від 02.11.2018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, представник ТОВ «Українська будівельна компанія РВ Груп» ознайомився зі змістом направлень на проведення перевірки від 02.11.2018 №11046 та №11045.

Після ознайомлення зі змістом усіх вищевказаних документів ТОВ «Українська будівельна компанія РВ Груп», зокрема наказу №8204 від 02.11.2018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки, направлень на проведення перевірки від 02.11.2018 №11046 та №11045, службового посвідчення ХР №000209, довідки №240/ж/20-40-04-01-13 від 15.08.2018, директором ТОВ «Українська будівельна компанія РВ Груп» та представником за довіреністю було прийнято рішення про відмову у допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки посадових осіб ГУ ДФС у Харківській області у зв`язку із порушенням посадовими особами контролюючого органу порядку та процедури проведення документальної позапланової виїзної перевірки, протиправністю наказу, відсутністю підстав для проведення документальної позапланової виїзної перевірки.

Відмова у допуску до вищевказаної перевірки була оформлена Актом №8896/20-40-14-05-09/38157249 від 05.11.2018 «Про відмову в допуску до проведення документальної позапланової виїзної перевірки».

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що підприємство не надало належної відповіді та відповідних документів в підтвердженні необхідної інформації, тому у податкового органу виникли підстави для проведення перевірки згідно вимог п.п. 78.1.1 п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та, відповідно, наказ Головного управління ДФС України у Харківській області №8204 від 02.11.2018 року прийнято правомірно. Тобто , оскаржуваний наказ та дії відповідача не порушили прав платника, норм Податкового кодексу України та порядку проведення позапланових перевірок, а відтак, є правомірними, та не підлягають, відповідно, скасуванню та визнанню протиправними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцію та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюється Податковим кодексом України.

Відповідно до підпунктів 16.1.5, 16.1.7 пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний: подавати на належним чином оформлену письмову вимогу контролюючих органів (у випадках, визначених законодавством) документи з обліку доходів, витрат та інших показників, пов`язаних із визначенням об`єктів оподаткування (податкових зобов`язань), первинні документи, регістри бухгалтерського обліку, фінансову звітність, інші документи, пов`язані з обчисленням та сплатою податків та зборів. У письмовій вимозі обов`язково зазначаються конкретний перелік документів, які повинен надати платник податків, та підстави для їх надання; подавати контролюючим органам інформацію в порядку, у строки та в обсягах, встановлених податковим законодавством.

Згідно п. 20.1.4. ст. 20 Податкового кодексу України органи державної податкової служби мають право проводити перевірки платників податків (крім Національного банку України) в порядку встановленому Податковим кодексом України.

Згідно п. 73.3 ст. 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи; для визначення рівня звичайних цін на товари (роботи, послуги) під час проведення перевірок та в інших випадках, передбачених статтею 39 цього Кодексу; виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної; у разі проведення зустрічної звірки; в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену у запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження протягом одного місяця з дня, що настає за днем надходження запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом). У разі коли запит складено з порушенням вимог, викладених в абзацах першому та другому цього пункту, платник податків звільняється від обов`язку надавати відповідь на такий запит.

Відповідно до п. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, органи державної податкової служби мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Підпункт 75.1.2 п. 75.1 ст. 75 Податкового Кодексу України визначає, що документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на органи державної податкової служби, а також отриманих в установленому законодавством порядку органом державної податкової служби документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Відповідно до п.п. 78.1.1 п. 78.1 ст. 78 Податкового кодексу України документальна позапланова виїзна перевірка здійснюється, зокрема, якщо отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язків письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 15 робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до п. 78.4. ст. 78 Податкового кодексу України про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом. Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Виходячи із системного аналізу вищевказаних норм права та встановлених судами обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що контролюючий орган при прийнятті ним оскаржуваного наказу від №8204 від 02.11.2018 про проведення документальної позапланової виїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ РВ ГРУП" діяв у межах та у відповідності до положень податкового законодавства, зокрема, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, оскільки позивачем всупереч вимогам чинного податкового законодавства України не було надано відповіді на обов`язковий запит контролюючого органу про надання інформації та її документального підтвердження, а запит, направлений відповідачем до підприємства від 28.03.2017 р. №3041/10/20-40-14-05-14 щодо надання інформації по фінансово-господарським операціям з ТОВ «Лордфілк» направлений на підставі пункту 1, 3 абзацу 3 пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України та з дотриманням всіх вимог до таких запитів встановлених абзацом 2 пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено наявними доказами в матеріалах справи, що вказаний запит про надання інформації та її документального підтвердження від 28.03.2017 р. №3041/10/20-40-14-05-14, надісланий ТОВ "УКРАЇНСЬКА БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ РВ ГРУП", відповідає вимогам пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України щодо змісту таких запитів, оскільки містить опис запитуваної інформації та перелік документів, посилання на норми законодавства, підстави для надіслання запиту, а саме: отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення ТОВ «Українська будівельна компанія РВ Груп» податкового та іншого законодавства за період декларування ПДВ за травень 2016 року на суму податкового кредиту по взаємовідносинам з постачальникам ТОВ "Лордфілк".

Колегія суддів зазначає, отримання податкової інформації регламентовано Постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2010 №1245 «Про затвердження Порядку періодичного подання інформації органам державної податкової служби та отримання інформації зазначеними органами за письмовим запитом». Згідно з пунктом 10 зазначеного Порядку запит щодо отримання податкової інформації від платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин оформляється на бланку органу державної податкової служби та підписується керівником (заступником) зазначеного органу. У запиті зазначаються: посилання на норми закону, відповідно до яких орган державної податкової служби має право на отримання такої інформації, підстави для надіслання, опис інформації, що запитується та в разі потреби перелік документів, що її підтверджують.

Відповідно до пп. 2.1.1. п. 2.1 методичних рекомендацій щодо порядку взаємодії між підрозділами органів Державної фіскальної служби при організації, проведенні та реалізації матеріалів перевірок платників податків, затверджених наказом ДФС від 31.07.2014 №22, доперевірочний аналіз є невід`ємною частиною процесу підготовки до проведення документальних перевірок дотримання податкового, валютного та іншого законодавства та фактичних перевірок і здійснення на підставі інформації, отриманої від відповідних підрозділів, а також іншої наявної в органів Державної фіскальної служби інформації щодо платника податків, отриманої як з внутрішніх, так і зовнішніх джерел. При організації документальних перевірок доперевірочний аналіз здійснюється з опрацюванням: а) інформації інформаційно - аналітичних систем органів державної фіскальної служби всіх рівнів, що дозволяє виявити ризики у діяльності платників податків; б) показників фінансової (за наявності) та податкової звітності (при виявленні розбіжностей аналізуються їх причини); в) інформації про пов`язаних осіб; г) інформації, отриманої з НКЦПФР, про укладені угоди з цінними паперами; д) інформації, отриманої від інших підрозділів; е) інформації щодо проведених операцій з нерезидентами; є) інформації з відповідних джерел (ЗМІ, Інтернету тощо); ж) інформації щодо взаємовідносин з будь-якими контрагентами; з) інформації щодо застосування платником податків схем ухилення від оподаткування або схем мінімізації (за наявності); іншої інформації щодо платника податків, яка може бути використана при проведенні доперевірочного аналізу, з метою визначення можливих ризиків порушень платником податків чинного законодавства та питань, що підлягають першочерговій перевірці.

Так, Головним управлінням ДФС у Харківській області отримано інформацію від Головного оперативного управління ДФС України про кримінальне провадження №0000009 від 15.01.2016. У межах досудового розслідування злочинів, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 2 ст. 205 КК України було допитано свідка ОСОБА_1 . За результатами такої слідчої дії встановлено, що він за винагороду здійснив реєстрацію на своє ім`я ТОВ «Лордфлік».

Позивач здійснював господарські операції з таким контрагентом.

Отже, запит Головного управління ДФС у Харківській області від 28.03.2017 р. №3041/10/20-40-14-05-14 відповідає вимогам п.п. 73.3 ст.73 Податкового кодексу України, тому на позивача покладався обов`язок щодо надання інформації, про надання якої і складений запит податкового органу.

Однак, підприємство не надало належної відповіді та відповідних документів в підтвердженні необхідної інформації, тому у податкового органу виникли підстави для проведення перевірки згідно вимог п.п. 78.1.1 п. 78.1 статті 78 Податкового кодексу України та, відповідно, наказ Головного управління ДФС України у Харківській області №8204 від 02.11.2018 року прийнято правомірно.

Отже, оскаржуваний наказ та дії відповідача не порушили прав платника, норм Податкового кодексу України та порядку проведення позапланових перевірок, а відтак, є правомірними, та не підлягають, відповідно, скасуванню та визнанню протиправними.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відмову в задоволенні позовних вимог.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами податкового законодавства України.

При цьому, доводи апелянта про те, що в запиті податкового органу про надання інформації містяться лише загальні фрази без зазначення відповідних доказів, а в наказі про призначення перевірки вказано лише абстрактну підставу, спростовуються матеріалами справи, на чому наголошено вище.

Посилання позивача на постанову Верховного суду від 30 жовтня 2018 року у справі 815/343/18, якою встановлено, що суди належним чином не встановили чи вказані запити контролюючого органу про надання відповідної інформації платником податків визначали конкретні обставини, тобто містили чітко окресленні обставини, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства, судом апеляційної інстанції не прийнято до уваги, оскільки у спірних правовідносинах запит податкового органу відповідає вимогам п.п. 73.3 ст.73 Податкового кодексу України та містить в собі, зокрема, інформацію щодо виявлення фактів, що свідчать про можливо допущене ТОВ "Українська будівельна компанія РВ Груп" порушення податкового та іншого законодавства за період декларування ПДВ за травень 2016 року на суму податкового кредиту по взаємовідносинам з постачальникам ТОВ "Лордфілк", а саме отримання інформацію від Головного оперативного управління ДФС України про кримінальне провадження №0000009 від 15.01.2016, у межах якого було допитано свідка ОСОБА_1 та встановлено, що він за винагороду здійснив реєстрацію на своє ім`я ТОВ «Лордфлік», з яким позивач здійснював господарські операції.

Стосовно інших посилань апеляційної скарги, то колегія суддів критично оцінює такі з огляду на їх необґрунтованість, та зазначає, що згідно п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Крім того, судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційних скарг висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТОВ "Української будівельної компанії РВ Груп" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.01.2019 року по справі № 520/9980/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 03.06.2019 року