Справа № 440/4694/18
Суддя: Донець Л.О.
Дата ухвалення: 2019-05-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2019 р.Справа № 440/4694/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Донець Л.О.,

Суддів: Гуцала М.І. , Бенедик А.П. ,

за участю секретаря судового засідання Лисенко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року (головуючий суддя І інстанції: С.С. Сич, повний текст складено 04.03.19 року) по справі № 440/4694/18

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Полтавській області

про скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

27.12.2018 року Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління державної фіскальної служби у Полтавській області (далі - відповідач), в якому просив про скасування рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 25.10.2018 року №.

Рішенням Полтавського оружного адміністративного суду від 22.02.2019 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення відповідача № про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 25.10.2018 року.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, посилається на прийняття оскаржуваної постанови з порушенням норм матеріального права.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши, в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивач зареєстрований як фізична особа-підприємець, та взятий на облік як платник податків в Кременчуцькій ОДПІ та з 01.01.2012 року по даний час перебуває на спрощеній системі оподаткування, обліку і звітності (1 група).

Відповідачем прийнято рішення № від 25.10.2018 року про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на підставі ч.10, п.2 ч.11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування штраф у розмірі 164,06 грн із розрахунку - 10% до 01.01.2015 року за період з 22.07.2014 року до 16.01.2017 року штраф у розмірі 760,76 грн (20% з 01.01.2015 року) та нараховано пеню у розмірі 2437,84 грн (0,1 % суми недоїмки).

Задовольнивши позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив із приписів Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», Указу Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 проведення в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

У відповідності до ч.1 ст.2 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» дія цього Закону поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Пунктом 1 ч.2 ст.6 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зазначено, що платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок;

Абзацом 1 ч.8 ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платники єдиного внеску, крім платників, зазначених у пунктах 4, 5 та 5-1 частини першої статті 4 цього Закону, зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 20 числа наступного місяця, крім гірничих підприємств, які зобов`язані сплачувати єдиний внесок, нарахований за календарний місяць, не пізніше 28 числа наступного місяця.

Частина 10 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» каже, що на суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.

Частина 11 ст.25 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» визначає, що Орган доходів і зборів застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції:

у разі ухилення від взяття на облік або несвоєчасного подання заяви про взяття на облік платниками єдиного внеску, на яких не поширюється дія Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців", накладається штраф у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум;

за донарахування територіальним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску накладається штраф у розмірі 10 відсотків зазначеної суми за кожний повний або неповний звітний період, за який донараховано таку суму, але не більш як 50 відсотків суми донарахованого єдиного внеску;

за неналежне ведення бухгалтерської документації, на підставі якої нараховується єдиний внесок, накладається штраф у розмірі від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

за несплату, неповну сплату або несвоєчасну сплату суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів), накладається штраф у розмірі 10 відсотків таких несплачених або несвоєчасно сплачених сум.

за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом, органом доходів і зборів здійснюється накладення штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою.

Ті самі дії, вчинені платником єдиного внеску, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за кожне таке неподання, несвоєчасне подання або подання не за встановленою формою звітності, передбаченої цим Законом.

Стаття 1 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» зазначає, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України.

Територія проведення антитерористичної операції - територія України, на якій розташовані населені пункти, визначені у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014.

Пунктом 9-4 розділу УШ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» встановлено, що платники єдиного внеску, визначені статтею 4 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції", де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, звільняються від виконання своїх обов`язків, визначених частиною другою статті 6 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", на період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції або військового чи надзвичайного стану.

Підставою для такого звільнення є заява платника єдиного внеску, яка подається ним до органу доходів і зборів за основним місцем обліку або за місцем його тимчасового проживання у довільній формі не пізніше тридцяти календарних днів, наступних за днем закінчення антитерористичної операції.

Відповідальність, штрафні та фінансові санкції, передбачені цим Законом за невиконання обов`язків платника єдиного внеску в період з 14 квітня 2014 року до закінчення антитерористичної операції, до платників єдиного внеску, зазначених у цьому пункті, не застосовуються.

Недоїмка, що виникла у платників єдиного внеску, які перебувають на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, визначених переліком, зазначеним у статті 2 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" де проводилася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року "Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України" від 14 квітня 2014 року № 405/2014, визнається безнадійною та підлягає списанню в порядку, передбаченому Податковим кодексом України для списання безнадійного податкового боргу.

У відповідності до п.2 Закону України «Про внесення змін до розділу УШ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо зменшення навантаження на фонд оплати праці, пункт 9-3 в редакції Закону України від 2 вересня 2014 року №1669-УП вважати пунктом 9-4.

Указом Президента України від 14.04.2014 року №405/2014 введено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання нериторичної загрози і збереження територіальної цілісності України».

На виконання абзацу 3 пункту 5 статті 11 «Прикінцевих та перехідних положень» Закону №1669 - VII розпорядженням КМУ від 30.10.2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція (дію розпорядження зупинено згідно з розпорядженням КМУ від 05.11.2014 року №1079-р), яке втратило чинність згідно з розпорядженням КМУ від 02.12.2015 №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень КМУ».

Аналізуючи наведені вище норми, колегія суддів дійшла до висновку про те, що факт перебування платників єдиного внеску на обліку в органах доходів і зборів, розташованих на території населених пунктів, де проводилася антитерористична операція є підставою для зупинення застосування до таких платників заходів впливу, стягнення і відповідальності за порушення передбачені Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Аналогічна позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30.03.2018 року у справі №812/292/18.

Як убачається із матеріалів справи позивач має заборгованість зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування станом на 30.09.2015 року в загальній сумі 5444,36 грн, у тому числі станом на 31.12.2014 року сума боргу складає - 1640,51 грн.

Сторонами не заперечується те, що 22.10.2018 року позивачем погашена заборгованість зі сплати єдиного внеску.

Разом з цим, податковим органом ставиться до вини позивачу сплата страхових внесків з порушенням строків її сплати, а саме: по строку сплати - 20.07.2014 року в сумі 1267,95 грн (квітень та травень, червень сплата здійснена - 12.10.2015 року - 478,17 грн; про строк сплати 20.10.2014 року в сумі 1267,95 грн, сплачено - 18.11.2015 року - 478,17 грн, 18.12.2015 року - 478,17 грн, 16.01.2016 року - 303,16 грн; по строку сплати 20.01.2015 року в сумі 1267,95 грн, сплачено 16.02.2016 року - 303,16 грн, 16.03.2016 року - 303.16 грн, 18.04.2016 року - 303,6 грн, 16.05.2016 року - 319,00 грн; по строку сплати 20.04.2015 року в сумі 1267,95 грн, сплачено 16.06.2016 року - 319,00 грн, 18.07.2016 року - 319,00 грн, 18.08.2016 року - 319,00 грн, 13.09.2016 року - 319,00 грн; по строку сплати 20.07.2015 року в сумі 1267,95 грн. сплачено 19.10.2016 року - 319,00 грн; 18.11.2016 року - 319,00 грн, 20.12.2016 року - 352,00 грн, 16.01.2017 року - 352,00 грн; по строку сплати 19.10,.2015 року в сумі 1323,47 грн. сплачено 09.02.2017 року - 352,00 грн; 16.03.2017 року - 352,00 грн, 18.04.2017 року - 352,00 грн, 18.05.2017 року - 352,00 грн; по строку сплати 19,01.2016 року в сумі 1434,51 грн. сплачено 16.06.2017 року - 352,00 грн; 14.07.2017 року - 352,00 грн, 15.08.2107 року -352,00 грн, 13.09.2017 року - 352,00 грн; по строку сплати 19.04.2016 року в сумі 909,48 грн, сплачено 13.10.2017 року - 352,00 грн, 16.11.2017 року - 352,00 грн, 13.12.2017 року - 352,00 грн; по строку сплати 19.07.2016 року в сумі 941,16 грн. сплачено 17.01.2018 року - 819,06 грн; 09.02.2018 року - 819,06 грн; по строку сплати 19.10.2016 року в сумі 957,00 грн, сплачено 19.03.2018 року - 819,06 грн; по строку сплати 19.01.2107 року в сумі 990,00 грн. сплачено 18.04.2018 року - 819,06 грн; по строку сплати 19.07.2017 року в сумі 1056,00 грн. сплачено 18.06.2018 року - 819,06 грн; 11.07.2018 року - 819.00 грн; по строку сплати 19.10.2107 року в сумі 1056 грн. сплачено 17.08.2018 року - 819,06 грн; по строку сплати 19.01.2018 року в сумі 1056,00 грн. сплачено 17.09.2018 року - 819,06 грн; по строку сплати 19.04.2018 року в сумі 2457,18 грн, 03.10.2018 року - 1950,00 грн; по строку сплати 18.07.2018 року в сумі 2457,18 грн. сплачено 08.102.108 року - 820,00 грн; 22.10.2018 року - 1200,00 грн, 22.10.2018 року - 3800,00 грн.

Наведені вище обставини здійснення сплати єдиного внеску на державне соціальне страхування стали підставою для нарахування у розмірі 164,06 грн із розрахунку - 10% до 01.01.2015 року за період з 22.07.2014 року до 16.01.2017 року штраф у розмірі 760,76 грн (20% з 01.01.2015 року) та нараховано пеню у розмірі 2437,84 грн (0,1 % суми недоїмки), всього 3362,66 грн.

Таким чином, колегія суддів вважає, що матеріалами справи встановлено здійснення нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за період проведення антитерористичної операції щодо позивача-підприємця, який до 08.10.2015 року перебував на обліку в м. Луганськ, який віднесений до населених пунктів на території яких здійснювалася антитерористичної операція.

За наведених підстав, колегія суддів, вважає що позивач підлягає звільненню від відповідності за несвоєчасну сплату єдиного внеску з 14.04.2014 року до закінчення антитерористичної операції за умови перебування його на обліку органів доходів і зборів, тобто за період з 14.04.2014 року до 08.10.2015 року.

Доводи апеляційної скарги про неподання сертифікату Торгово-промислової палати України, яким підтверджується форм-мажорні обставини (обставини непереборної сили), зокрема, акти тероризму на території Луганської області, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки подання такого документа не передбачено Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

З приводу посилань апеляційної скарги на невиконання позивачем обов`язкової умови для звільнення від виконання обов`язків зі сплати єдиного внеску, то колегія суддів, вважає що подання такої заяви в силу приписів ч.2 ст.6 Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» є додатковою умовою для списання і в подальшому не нарахування штрафних санкцій та пені на суми несвоєчасної сплати зобов`язань по єдиному внеску, передбаченому ПК України для списання безнадійного податкового боргу. Відповідно до змісту нормативного акту, платник єдиного внеску має можливість подання такої заяви протягом певного строку (тридцяти днів) після закінчення антитерористичної операції.

Судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення скасуванню.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Полтавській області залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 22.02.2019 року по справі № 440/4694/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.О. Донець
Судді М.І. Гуцал А.П. Бенедик
Повний текст постанови складено 31.05.2019 року