Справа № 810/1756/18
Суддя: Брагіна О.Є.
Дата ухвалення: 2019-04-01 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 квітня 2019 року м. Київ № 810/1756/18

Суддя Київського окружного адміністративного суду Брагіна О.Є.;

при секретарі судового засідання - Бровчук Ю.В.;

за участі позивача - Склярова І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Бородянського районного центру зайнятості Київської області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати наказ НТ №180328 від 28.03.2018 р. Бородянського районного центру зайнятості про призначення йому допомоги по безробіттю в неналежному розмірі протиправним та зобов`язати відповідача призначити та виплатити допомогу у відповідності до вимог ч.1 ст.22, ч.1 ст.23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

Вимоги позову обгрунтовано тим, що ним для постановки на облік як безробітного та отримання соціальних виплат відповідачу були подані всі необхідні документи, але йому було відмовлено у нарахуванні допомоги по безробіттю як особі, що має страховий стаж на підставі відсутності відомостей про заробітну плату за останні 12 місяці.

У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та пояснив, що він, з метою постановки на облік як безробітного та одержання соціальних виплат подав в Бородянський районний центр зайнятості на підставі ст.ст.22-23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" пакет документів, куди увійшли постанова Оріхівського районного суду Запоріжської області від 21.11.2017 р., ухвала цього ж суду від 27.11.2017 р., рішення апеляційного суду Дніпропетровської області від 07.02.2018 р., якими встановлено припинення його повноважень голови Амбросіївської міської ради Донецької області та стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу, а також довідку від 02.03.2018 р. №866 внутрішньо переміщеної особи та відомості про застраховану особу, проте відповідачем безпідставно відмовлено у обрахуванні розміру допомоги за наявності страхового стажу. Стверджував, що ці документи є достатніми для одержання компенсаційних виплат, тому вважав, що державні органи повинні були в безумовному порядку здійснити виплату допомоги, ураховуючи страховий стаж.

Представник відповідача до суду не прибув, про дату та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, тому його неприбуття у даному випадку, не є перешкодою для ухвалення рішення.

Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, встановивши характер та зміст спірних правовідносин, надавши їм правової оцінки, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні заявлених вимог, з огляду на таке:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Білоярівка Амбросіївського району Донецької області. Згідно довідки №866 від 02.03.2018 р. є внутрішньо переміщеною особою, взятою на облік та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

21.03.2018 р., він був взятий на облік Бородянським районним центром зайнятості Київської області, що підтверджується довідкою №531 від 23.03.2018 р.

28.03.2018 р., Бородянський районний центр зайнятості прийняв рішення, яке оформлене наказом №НТ180323 "Про прийняття рішень службою зайнятості, передбачених Законами України "Про зайнятість населення" і "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" та нормативними актами щодо їх застосування про призначення позивачеві допомоги по безробіттю з 28.03.2018 р. по 22.03.2019 р. без урахування страхового стажу, відповідно до частин 2,4 ст.22, частини 3 ст.23 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття.

Позивач з вказаним рішенням не погодився, оскарживши його в судовому порядку з тих підстав, що Бородянський центр зайнятості протиправно при обчисленні стажу, який дає право на одержання допомоги по безробіттю, не врахував стаж його роботи на посаді Амбросіївського міського голови на підставі рішенням Оріхівського районного суду Запорізької області та пояснив суду, що інших документів, передбачених чинним законодавством, які дають право на виплату допомоги по безробіттю з урахуванням стажу він не подавав та жодних заходів щодо їх витребування та представлення відповідачу не вживав, оскільки є внутрішньо переміщеною особою.

Надаючи правової оцінки спірним відносинам, суд зважив на таке:

безробітними відповідно до Закону України "Про зайнятість населення" визнаються працездатні громадяни працездатного віку, які через відсутність роботи не мають заробітку або інших передбачених законодавством доходів і зареєстровані у державній службі зайнятості як такі, що шукають роботу, та готові приступити до підходящої роботи, а також інваліди, які не досягли пенсійного віку, які не працюють та зареєстровані як такі, що шукають роботу.

Соціальний захист від безробіття здійснюється на основі Конституції України, Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, Законів України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття", "Про зайнятість населення" , інших нормативно-правових актів, що регулюють відносини у сфері страхування на випадок безробіття, норм міжнародних договорів України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття".

При цьому застрахованими особами є наймані працівники; особи, які виконують роботи (надають послуги) згідно з цивільно-правовими договорами; військовослужбовці Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, внутрішніх військ, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Державної спеціальної служби транспорту, особи рядового і начальницького складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів внутрішніх справ, органів і підрозділів цивільного захисту, особи начальницького складу податкової міліції, а також особовий склад воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань), створених відповідно до законодавства на постійній основі, крім військовослужбовців строкової служби, а у випадках, передбачених цим Законом, інші особи (громадяни України, іноземці, особи без громадянства, які постійно проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України), на користь яких здійснюється страхування на випадок безробіття.

Допомога по безробіттю виплачується застрахованим диференційовано залежно від страхового стажу.

Так, при наявності страхового стажу до 2 років розмір допомоги по безробіттю становить 50 відсотків середньої заробітної плати; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків. Допомога по безробіттю виплачується залежно від тривалості безробіття у відсотках до визначеного розміру: у перші 90 календарних днів безробіття у розмірі 100 відсотків встановленого розміру допомоги; протягом наступних 90 календарних днів - 80 відсотків; у подальшому - 70 відсотків.

У разі, якщо страховий стаж переривався з поважних причин, за особою, яка протягом місяця після закінчення такої перерви зареєструвалась в установленому порядку в державній службі зайнятості як безробітна, зберігається право на допомогу по безробіттю.

Процедура, умови надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності, та механізм обчислення районними, міськими, районними у містах та міськрайонними центрами зайнятості державної служби зайнятості страхового стажу визначено Порядком, затвердженим Наказом Міністерства соціальної політики України від 15.06.2015 р. №613, зареєстрованого в Мін`юсті 09.07.2015 р. №821/27266.

Відповідно до п.1 розділу II Порядку допомога по безробіттю призначається центрами зайнятості з восьмого дня після реєстрації безробітного за його особистою заявою за формою, наведеною в додатку 1 до цього Порядку. Розмір допомоги по безробіттю визначається на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування залежно від страхового стажу, заробітної плати (доходу), а також довідок про грошове забезпечення, виданих особі військовими комісаріатами, де така особа перебувала на обліку, військовими частинами, органами, де особа проходила службу.

Якщо страховий стаж протягом 12 місяців, що передують реєстрації особи як безробітної, становить шість або більше місяців, допомога по безробіттю визначається у відсотках до її середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), визначеної відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266, залежно від страхового стажу: до 2 років - 50 відсотків; від 2 до 6 років - 55 відсотків; від 6 до 10 років - 60 відсотків; понад 10 років - 70 відсотків.

Період, що становить 12 місяців, які передують дню реєстрації особи як безробітної, що використовується для обчислення страхового стажу, продовжується на період дії поважних причин перерви страхового стажу, зазначених у підпункті 2 пункту 2 розділу II цього Порядку, у разі, якщо особа протягом місяця після закінчення цієї перерви зареєструвалася в установленому порядку в центрі зайнятості як безробітна,- абз 3 п.2 розділу IIІ Порядку.

Для застрахованих внутрішньо переміщених осіб розмір допомоги по безробіттю визначається за місяці, що передують початку перерви страхового стажу, що сталася з поважних причин, зазначених у підпункті 2 пункту 2, на підставі даних Державного реєстру (з урахуванням Індивідуальних відомостей про застраховану особу в разі їх наявності).

Страховий стаж обчислюється центрами зайнятості за даними персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб Державного реєстру, а за періоди до його запровадження - у порядку та на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01 січня 2011 року, з урахуванням: 1) за період з 01 січня 2011 року - страхового стажу, обчисленого центрами зайнятості за даними Державного реєстру, п.1 розділу ІІІ Порядку.

До страхового стажу згідно пп.2 п.2 розділу ІІІ Порядку не включаються періоди:

1) отримання допомоги по безробіттю відповідно до Законів України "Про зайнятість населення" та "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття"; 2) періоди перерви страхового стажу з поважних причин у разі порушення особою строку реєстрації в центрі зайнятості відповідно до частини першої статті 22 Закону: навчання в професійно-технічних та вищих навчальних закладах, клінічній ординатурі, аспірантурі, докторантурі з денною формою навчання; строкова військова служба; проживання разом з чоловіком (дружиною) військовослужбовцем, крім військовослужбовців строкової служби, у місцевостях, де не було можливості працевлаштування за спеціальністю, але не більше 10 років; отримання допомоги або компенсації непрацюючою працездатною особою, яка фактично здійснювала догляд за дитиною-інвалідом; отримання допомоги або компенсації непрацюючою працездатною особою, яка фактично здійснювала догляд за інвалідом I групи; отримання допомоги або компенсації непрацюючою працездатною особою, яка фактично здійснювала догляд за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку; отримання грошового забезпечення батьками-вихователями дитячих будинків сімейного типу, прийомними батьками; отримання грошової допомоги особою, яка проживала разом з інвалідом I чи II групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду; періоди зайнятості на тимчасово окупованій території України чи в районах проведення антитерористичної операції, що за даними Державного реєстру не підтверджуються сплатою єдиного внеску; інші поважні причини, передбачені законодавством України.

Згідно до частини п`ятої статті 17 розділу V Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» була визначена процедура формування та надання витягу з реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що унормовано Порядком затвердженим Наказом Міністерства фінансів України 21.07.2017 р. №651, постановою правління Пенсійного фонду України 21.07.2017 р. №16-1, зареєстрованого в Мін' юсті України 17.08.2017 р. за №1017/30885.

Пунктом 4 розділу І Порядку №651 встановлено, що відповідно до пункту 5 розділу ІІ Положення про реєстр страхувальників, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 листопада 2014 року № 1162, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 03 грудня 2014 року за № 1554/26331 (із змінами), Державна фіскальна служба України щоденно оприлюднює на власному офіційному веб-порталі дані з реєстру страхувальників про взяття на облік/зняття з обліку платника єдиного внеску та його клас професійного ризику виробництва (за період до 01 січня 2016 року).

Якщо платнику єдиного внеску та/або застрахованій особі необхідна більш повна інформація з реєстру страхувальників про платника єдиного внеску, ніж оприлюднена на офіційному веб-порталі ДФС, або необхідне документальне підтвердження даних реєстру страхувальників, то у такому разі платник єдиного внеску та/або застрахована особа може отримати витяг з реєстру страхувальників у порядку, визначеному розділом ІІ цього Порядку.

Відповідно до розділу ІІ Порядку №651 запит про отримання витягу з реєстру страхувальників подається за формою № 1-ЗРС (додаток 1) одним із таких способів: особисто платником єдиного внеску та/або застрахованою особою чи уповноваженою на це особою до територіального органу Державної фіскальної служби України (далі - контролюючий орган) за основним місцем обліку платника єдиного внеску або до іншого контролюючого органу; надсилається поштою до контролюючого органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску або до іншого контролюючого органу; в електронній формі засобами електронного зв`язку.

Платники єдиного внеску, які уклали з відповідним контролюючим органом договір про визнання електронних документів, можуть подати запит засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису. Застраховані особи можуть подати запит засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог закону щодо електронного документообігу та електронного цифрового підпису.

Усі розділи запиту підлягають заповненню. Запит обов`язково має бути підписаний заявником із зазначенням дати. За запитом платника єдиного внеску та/або застрахованої особи контролюючий орган надає безоплатно протягом двох робочих днів, що настають за днем отримання такого запиту, витяг з реєстру страхувальників або довідку про відсутність відомостей в реєстрі страхувальників. Витяг з реєстру страхувальників формується за відповідними критеріями пошуку та містить відомості з реєстру страхувальників, які є актуальними на дату формування витягу. Залежно від категорії платників формується один з таких витягів: витяг з реєстру страхувальників (щодо юридичної особи або відокремленого підрозділу) за формою № 1-ВРС (додаток 2); витяг з реєстру страхувальників (щодо фізичної особи - підприємця або фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність) за формою № 2-ВРС (додаток 3); витяг з реєстру страхувальників (щодо фізичної особи, яка бере добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування) за формою № 3-ВРС (додаток 4).

Отже, підсумовуючи все вищевикладене, суд зазначає таке:

відповідно до положень ч.2 ст.77 КАСУ, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Натомість, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Позивач стверджує, що він має право на одержання допомоги по безробіттю з урахуванням трудового стажу, тому його обов`язком є доведення в суді належними та допустимими доказами свого права на такі виплати.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування, -ч.1 ст.73 КАСУ.

За правилами п.1 розділу ІІ розмір допомоги по безробіттю визначається на підставі відомостей Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ( залежно від страхового стажу, заробітної плати (доходу) та персоніфікованої інформації про особу.

Позивачем у якості доказу для визначення стажу, який дає право на одержання допомоги по безробіттю, з урахуванням страхового стажу, надано: копію рішення Оріхівського районного суду Запоріжської області та індивідуальні відомості про застраховану особу форми ОК-5.

Проте, представлені відомості не є належним доказом у розумінні ст. 73 КАСУ, Порядку надання інформації з реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування №16-1, Порядку надання допомоги по безробіттю, у тому числі одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності №613, які визначають як єдину обов`язкову для фізичних осіб форму № 3-ВРС, яка підтверджує відомості про страховий стаж та розмір середньомісячної заробітної плати. (додаток 4 до Порядку надання інформації з реєстру страхувальників Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування) (пункт 3 розділу ІІ).

У судовому засіданні позивач підтвердив відсутність цього документу та дій, спрямованих на його одержання та подання територіальному центру зайнятості, пославшись на достатність, як на його думку, представлених ним доказів.

Проаналізувавши дії відповідача на предмет їх відповідності критеріям, визначеним ч.2 ст.2 КАСУ, суд констатує факт безпідставності вимог заявника та необхідності відмови у задоволенні позову.

У контексті приписів процесуального закону, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється, позаяк підставою для звернення особи до суду з позовом є її суб`єктивне уявлення, особисте переконання в порушенні прав чи свобод. Однак обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є об`єктивна наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду. Оскільки судом не встановлено порушення прав, свобод та інтересів позивача діями та рішенням Бородянського районного центру зайнятості, а прийняття відповідачем рішення було поставлено виключно в залежність від подання ОСОБА_1 необхідного документу, і цим правом позивач не скористався з власних хибних переконань, суд приходить до висновку про правомірність Наказу НТ №180328 від 28.03.2018 р.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:
у задоволенні адміністративного позову, -відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Брагіна О.Є.