Справа № 480/1237/19
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2019 р. Справа № 480/1237/19
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ральченка І.М.

суддів: Бершова Г.Є. , Катунова В.В.

за участю секретаря судового засідання Клочко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 (суддя Л.М. Опімах, по справі № 480/1237/19

за позовом ОСОБА_1

до Зарічного відділу державної виконавчої служби м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області

про скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив скасувати постанову старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 02.08.2018 року про стягнення виконавчого збору у розмірі 75727,84 грн. в межах виконавчого провадження № 55233873.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 , не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. В обґрунтування вимог посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Зазначив, що заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04.04.2017 року у справі № 591/6581/16-ц, з примусового виконання якого відкрито виконавче провадження № 55233873, позивачем виконане у добровільному порядку, а не внаслідок проведення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Як встановлено судовим розглядом, 23.11.2017 року заступником начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області відкрито виконавче провадження № 55233873 з примусового виконання виконавчого листа № 591/6581/16-ц, виданого 23.05.2017 року Зарічним районним судом м. Суми, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 769983,99 грн. на користь ПАТ «ПроКредитБанк», копія якої направлена позивачу за місцем його реєстрації.

29.11.2017 року заступником начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесена постанова про арешт майна боржника - ОСОБА_1

Також, на запит державного виконавця надійшла інформація Державної фіскальної служби України про відкриті рахунки ОСОБА_1 в банківських установах.

В подальшому, 13.12.2017 року заступником начальника відділу Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесена постанова про арешт коштів боржника, у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження».

19.12.2017 року в присутності ОСОБА_1 складено акт про те, що боржника повідомлено про розмір заборгованості за виконавчими документами. У свою чергу ОСОБА_1 зобов`язався сплатити заборгованість на користь стягувача.

12.02.2018 року ОСОБА_1 направлено вимогу, в якій призначено день та час для надання транспортних засобів для проведення опису з метою подальшої реалізації в рахунок погашення заборгованості по виконавчому документу.

16.04.2018 року винесена постанова про розшук майна боржника, згідно вимог ст. 36 Закону України «Про виконавче провадження», копію постанови направлено до виконання.

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником виявлено земельну ділянку, яка розташована за адресою: Сумська область, Недригайлівський р-н, с /рада Вільшанська .

16.04.2018 року на підставі ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про проведення перевірки інформації щодо наявності боржника чи його майна на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця.

27.07.2018 року до Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області надійшла заява стягувача, в якій повідомлено про врегулювання питань заборгованості між боржником та стягувачем та відсутність з боку стягувача майнових претензій до боржника.

Із врахуванням викладеного, 02.08.2018 року головним державним виконавцем Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області винесена постанова про закінчення виконавчого провадження, згідно з п. 9 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» та постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 75727,84 грн.

Не погодившись із зазначеною постановою старшого державного виконавця Зарічного відділу державної виконавчої служби міста Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 02.08.2018 року про стягнення виконавчого збору ОСОБА_1 звернувся до суду.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору діяв у відповідності до ст. ст. 26, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з таких підстав.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

При цьому, колегія суддів зазначає про безпідставність доводів апеляційної скарги стосовно неналежного повідомлення боржника про відкриття виконавчого провадження, оскільки в силу ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішення, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, за адресою, зазначеною у виконавчому документі, та із матеріалів справи встановлено направлення позивачу копії постанови від 23.11.2017 року на адресу: АДРЕСА_1 .

Крім того, посилання позивача на ухвалу Зарічного районного суду м. Суми про відкриття провадження за заявою про перегляд заочного рішення від 15.03.2018 року, в якій встановлено факт отримання позивачем копії заочного рішення від 04.04.2017 року лише 06.03.2018 року, що підтверджує його необізнаність про існування такого судового рішення, також є безпідставними та спростовуються актом державного виконавця від 19.12.2017 року, що містить особисті зауваження ОСОБА_1 щодо зобов`язання сплатити суму заборгованості, однак у іншій сумі, ніж визначеній судовим рішенням.

Таким чином, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що 19.12.2017 року позивач вже був обізнаний про існування судового рішення про стягнення з нього суми боргу та відкритого виконавчого провадження стосовно його примусового виконання.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом.

У свою чергу п. 1-6 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначені випадки, коли виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії", а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Крім того, згідно з ч. 9 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Перелік підстав, з яких виконавчий збір не стягується, визначені ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», є вичерпним.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1, 3, 4, 6 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 9 (крім випадку, передбаченого частиною дев`ятою статті 27 цього Закону), 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Таким чином, враховуючи, що виконавче провадження № 55233873 з примусового виконання виконавчого листа № 591/6581/16-ц, виданого 23.05.2017 року Зарічним районним судом м. Суми, закінчено у зв`язку із фактичним виконанням у повному обсязі судового рішення згідно з виконавчим документом, на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач при винесенні оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору діяв у відповідності до ст. ст. 26, 27, 40 Закону України «Про виконавче провадження».

За таких обставин, колегія суддів вважає рішення суду першої інстанції законним, оскільки суд, всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин; в них повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновок суду щодо встановлених обставин і правові наслідки є правильними, а доводи апеляційної скарги їх не спростовують.

Статтею 316 КАС України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 02.05.2019 по справі № 480/1237/19 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді Г.Є. Бершов В.В. Катунов