Справа № П/811/1002/17
Суддя: Р.І. Брегей
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року справа № П/811/1002/17

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Брегея Р.І.,
в присутності секретаря судового засідання Осипової Н.В.,
за участі позивача ОСОБА_1 та його представника Левицької Л.А.,
представника відповідача Кисіля Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кропивницький в загальному позовному провадженні (в режимі відеоконференції) адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини-польова пошта НОМЕР_1 (далі військова частина), командира військової частини полковника ОСОБА_2 і начальника відділення бойової підготовки військової частини полковника Пархомовича В.М. про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з заявою до відповідачів про визнання протиправними дій службових осіб військової частини стосовно проведення службового розслідування та затвердження акту за фактом спричинення ним тілесних ушкоджень під час проходження військової служби (Том 1 а.с.64-73).
Водночас, просив суд зобов`язати військову частину видати довідку про обставини травми (поранення, контузії) правого колінного суглоба, яка мала місце 18 травня 2015 року (Том 1 а.с.102).
У судовому засіданні представник позивача та останній підтримали вимоги заяви.
Позивач пояснив, що під час проходження військової служби, повертаючись з навчань, впав з військової техніки, яка перевозила особовий склад, та отримав ушкодження правого колінного суглоба.
Під час проходження військової служби звертався за наданням медичної допомоги до медичної частини військової частини.
Травма розвилась до захворювання, яке обмежило у русі і призвело до часткової втрати працездатності.
Представник позивача пояснила, що військова частина не провела належним чином службове розслідування, не встановила обставин та причин травми і не склала довідку про її обставини, як того вимагають приписи підзаконного акту.
Така бездіяльність унеможливлює отримання ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.
Представники військової частини заперечили стосовно задоволення позову, подавши відзив на нього (Том 1 а.с.167-168).
Пояснили, що після завершення військової служби позивачем надійшло звернення його бабусі про спричинення ним під час її проходження травми, яка призвела до часткової втрати працездатності.
На підставі звернення проводилась перевірка, а не службове розслідування, хоча по її завершенню складено документ, який названо «акт службового розслідування».
Звертали увагу, що командир військової частини не приймав наказу про призначення службового розслідування, оскільки вони проводяться лише стосовно військовослужбовця.
Пояснили, що призначення службового розслідування право командира військової частини, а не обов`язок.
Стверджували, що позивач не довів отримання травми під час проходження військової служби.
На їх думку, травма отримана під час відпустки, оскільки стан його здоров`я погіршився, коли перебував дома на відпочинку.
Зазначили, що навчання відбулись у військовій частині 13 травня 2015 року.
Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечив стосовно задоволення позову.
Його пояснення відповідають змісту пояснень представника військової частини.
Відповідач ОСОБА_2 не висловив відношення щодо предмету позову.
Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про часткове задоволення позову з таких підстав.

Встановлені судом обставини, що стали підставами звернення.

Так, наказом військової частини від 15 березня 2015 року №58 позивача зараховано до списку особового складу частини та поставлено на всі види забезпечення (Том 1 а.с.210).
ОСОБА_1 проходив військову службу у відділенні управління командира зенітної ракетно-артилерійської батареї (далі батарея).
Згідно плану військової частини навчання батареї відбулись 13 травня 2015 року з виїздом на місцевість (Том 1 а.с.168-172).
18 травня 2015 року позивач звернувся за наданням медичної допомоги до медичної частини військової частини, що доводиться записом в Книзі запису хворих батареї (далі Книга) (Том 1 а.с.22-23).
ОСОБА_1 скаржився на забій правого колінного суглоба.
Лікар прийняв рішення про звільнення від служби на 3 дні.
20 травня 2015 року позивач повторно звернувся за наданням медичної допомоги, що відображено у Книзі (Том 1 а.с.22-23).
Лікар звільнив від фізичних навантажень та стройової підготовки.
Військова частина не надала доказів проведення медичного обстеження травми ОСОБА_1 у згадані дні з застосуванням медичних технічних засобів.
Наказом військової частини від 05 вересня 2015 року №213 ОСОБА_1 вибув у щорічну основну відпустку до 02 жовтня того ж року (Том 1 а.с.21).
Наказом військової частини від 05 жовтня 2015 року №240 ОСОБА_1 визнаний таким, що не прибув з відпустки та знаходиться на лікуванні у шпиталі м.Кіровоград (Том 1 а.с.20).
Наказом військової частини від 09 листопада 2015 року №276 позивач прибув з шпиталю м.Ірпінь Київської області та зарахований на продовольче забезпечення з 08 числа того ж місяця і року (Том 1 а.с.19).
05 листопада та 24 грудня 2015 року і 26 січня, 25 лютого, 15 березня 2016 року військово-лікарські комісії видали ОСОБА_1 довідку, що захворювання правого колінного суглоба пов`язане з проходженням військової служби (Том 1 а.с.24-28).
У всіх довідках зазначено, що не надавалась довідка про обставини травми.
Наказом військової частини №86 від 04 квітня 2016 року позивача звільнено з військової служби (Том 1 а.с.211-212).
04 серпня 2016 року ОСОБА_1 експерти КЗ «Кіровоградське обласне бюро медико-соціальної експертизи», котрі встановили втрату 20% професійної працездатності внаслідок травми, яка пов`язана з проходженням військової служби (Том 1 а.с.31-32).
27 червня 2016 року ОСОБА_4 (бабуся позивача) звернулась до Генеральної прокуратури України з заявою про проведення перевірки щодо встановлення факту отримання травми її внуком під час військових навчань, які мали місце 13 травня 2015 року (Том 1 а.с.173-176).
Міністерство оборони України направило звернення до військової частини (Том 1 а.с.201).
Міністерством зазначено, що за необхідності провести службове розслідування (Том 1 а.с.201).
Керівник військової частини не прийняв наказу про призначення службового розслідування, а обмежився вказівкою щодо проведення службової перевірки звернення громадянина (Том 1 а.с.201).
29 липня 2016 року командир військової частини затвердив документ, який назвали «акт службового розслідування» (Том 1 а.с.17-18).
У акті зазначено, що Донецьке зональне відділення військової прокуратури провело розслідування за скаргою ОСОБА_4 , за висновками якого не підтверджено факт отримання травми.
У висновку зазначено, що військовослужбовець ОСОБА_1 не виявляв бажання служити в лавах Збройних Сил України і міг отримати травму перебуваючи у відпустці.
Акт позивач отримав у Кропивницькому військовому комісаріаті 04 квітня 2017 року, оскільки військова частина не направила копію йому (Том 1 а.с.30).
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом 12 червня 2017 року (Том 1 а.с.2-10).
02 лютого 2018 року судом призначено у справі судово-медичну експертизу (Том а.с.105-107).
Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи від 03 жовтня 2018 року №55, котру провели експерти КЗ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» ДОЗ Кіровоградської обласної державної адміністрації, встановлено наявність наслідків пошкодження правого колінного суглобу, які є наслідками травми, що оперативно лікувалась 27 жовтня 2015 року (Том 3 а.с.61-66).
Тілесні ушкодження могли утворитися в результаті дії тупого (их) об`єкту (ів), що не суперечить механізму утворення, на який вказує позивач. Враховуючи відсутність будь-якої патології та травми правого колінного суглобу у наданій для проведення експертизі медичній документації до 18 травня 2015 року, і запис про травму станом на 18 травня 2015 року у виді забою правого колінного суглоба, не виключається причинно-наслідковий зв`язок травми з подальшим оперативним лікуванням 27 жовтня 2015 року.

Юридична оцінка встановлених судом обставин справи.

Перш за все, звернення до суду обумовлено тим, що військова частина не провела належним чином службове розслідування, за наслідками якого, на думку позивача, мала б видати довідку про обставини травми.
Така довідка потрібна для отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із частковою втратою працездатності, оскільки військово-лікарські комісії зазначали, що захворювання пов`язане з проходженням військової служби.
Приписами пункту 7 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі Порядок), який затверджено постановою Уряду України від 25 грудня 2013 року №975, встановлено, що у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках.
Приписами пункту 11 Порядку передбачено, що військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:
заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
До заяви додаються копії постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання; документа, що свідчить про причини та обставини поранення (контузії, травми або каліцтва), зокрема про те, що воно не пов`язане із вчиненням особою кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення нею дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження.
Приписами підпункту 21.7 пункту 21 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі Положення), яке затверджено наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402, встановлено, що постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року №36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за №169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва).
Отже, постанова військово-лікарської комісії про причинний зв`язок поранення може бути прийнята виключно на підставі висновку, який зазначений у довідці про обставини травми або копії акта про нещасний випадок.
У даному випадку відсутня постанова військово-лікарської комісії, оскільки не складено довідку про обставини травми чи акт про нещасний випадок.
Військово-лікарська комісія видала ОСОБА_1 лише довідку, зазначивши у ній, що висновок про пов`язаність захворювання з проходженням військової служби зроблено за відсутності довідки про обставини травми.
Положенням затверджено форму довідки про обставини травми.
У її формі в обов`язковому порядку зазначається наказ командира військової частини, на підставі якого видана.
Наказом Міністерства оборони України від 15 березня 2004 року №82 затверджено Інструкцію про порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України (далі Інструкція) (чинна станом на 2015-2017 роки).
Приписами пункту 1.2 Інструкції встановлено випадки, коли в обов`язковому порядку проводиться службове розслідування.
Один з таких випадків невиконання або неналежне виконання військовослужбовцем службових обов`язків, що загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення або заподіяло матеріальну чи моральну шкоду.
Під «особовим складом» треба розуміти і військовослужбовця, який, недотримавшись обов`язків спричинив шкоду власному здоров`ю.
У даному випадку ОСОБА_1 пояснював, що впав з військової техніки під час її руху, а представники військової частини зазначили, що позивач порушив службові обов`язки.
Отже, за фактом звернення ОСОБА_4 у військової частини виник обов`язок провести службове розслідування щодо спричинення тілесних ушкоджень військовослужбовцем ОСОБА_1 у 2015 році, у акті якого дати відповідь на всі запитання, котрі визначені приписами Інструкції.
Приписами пункту 1.3 Інструкції встановлено, що рішення про проведення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення.
Тому, саме цей наказ зазначається у довідці про обставини травми.
Такого обов`язку не виконав командир військової частини.
Більше того, під час перевірки звернення ОСОБА_4 військова частина не відібрала пояснень щодо спричинення травми у позивача.
За висновками службового розслідування командир військової частини може видати довідку про отримання травми.
Підсумовуючи, суд зробив висновок, що військова частина допустила бездіяльність стосовно проведення службового розслідування за фактом травмування військовослужбовцем ОСОБА_1 .
Довідка про обставини травми може бути видана лише після проведення службового розслідування.
Тому, захист порушеного права полягає у зобов`язанні відповідача провести службове розслідування, врахувавши і висновки комісійної судово-медичної експертизи.
Отже, позов належить задовільнити частково.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовільнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність військової частини-польова пошта НОМЕР_1 стосовно проведення службового розслідування за фактом спричинення тілесного ушкодження правого колінного суглоба військовослужбовцем ОСОБА_1 , отримання якого зафіксовано у Книзі запису хворих зенітної ракетно-артилерійської батареї 18 травня 2015 року.
Зобов`язати військову частину-польова пошта НОМЕР_1 провести службове розслідування за фактом спричинення тілесного ушкодження правого колінного суглоба військовослужбовцем ОСОБА_1 , отримання якого зафіксовано у Книзі запису хворих зенітної ракетно-артилерійської батареї 18 травня 2015 року, з урахуванням висновку комісійної судово-медичної експертизи від 03 жовтня 2018 року №55, котру провели експерти КЗ «Кіровоградське обласне бюро СМЕ» ДОЗ Кіровоградської обласної державної адміністрації.
В іншій частині позову відмовити у задоволенні.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повний текст рішення виготовлено 03 червня 2019 року.

Суддя Кіровоградського
окружного адміністративного суду Р.І. Брегей