Справа № 460/583/19
Суддя: Недашківська К.М.
Дата ухвалення: 2019-05-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

23 травня 2019 року м. Рівне №460/583/19

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Недашківської К.М., за участю: секретаря судового засідання Романчук В.В.; представника позивача адвоката Троянчука Д.М.; представника відповідача Дем`янюка С.М.; розглянув у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Рівненської митниці ДФС про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі іменується позивач) до Рівненської митниці ДФС (далі іменується відповідач), в якому позивач просить суд визнати протиправними та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31.01.2019 №UA204000/2019/00210 та Рішення про коригування митної вартості товарів від 21.01.2019 №UA204000/2019/000209/2.

Заяви по суті справи.

Позовна заява обґрунтована тим, що оскаржуване Рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2019/000209/2 прийнято відповідачем протиправно, оскільки під час митного оформлення товару транспортного засобу, декларантом надані усі необхідні документи, що підтверджували числові значення вартості автомобіля та були достатньою підставою для митного оформлення товару за першим основним методом визначення вартості товару - за ціною договору. Позивач вказує, що митний орган не мав жодних правових підстав для витребування у декларанта додаткових документів щодо числових значень вартості товару. Незважаючи на безпідставне витребування додаткових документів, декларантом були надані такі документи. Проте, надані документи не взяті до уваги контролюючим органом, що мало наслідком прийняття безпідставного протиправного рішення. Просив суд задовольнити позов у повному обсязі.

Відзив на позовну заяву обґрунтовано тим, що при проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за МД UA204010/2019/202336, митним органом встановлено, що автоматизованою системою управління ризиками згенеровано обов`язкові до виконання форми митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 з повідомленням «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення МВ за VIN кодами: WDC1660041А435142, валюта EUR, вартість 24350,00». При перевірці наданих декларантом до митного оформлення документів митним органом встановлено ряд розбіжностей у представлених документах: модель транспортного засобу вказана у МД UA204010/2019/202336 MERCEDES-BENZ ML250, не співпадає з фактичною моделлю транспортного засобу, що зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 BENZ ML250 BLUETEC 4MATIC; VIN код транспортного засобу, зазначений у МД UA204010/2019/202336 та у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу WDC1660041А435142 відрізняється від VIN коду транспортного засобу, вказаному у рахунку-фактурі WDC1660041А35142; наданий позивачем рахунок містить номер 004-2019, натомість в експортній митній декларації міститься посилання на рахунок 003-2019. Митний орган вказує, що декларантом не надані документи, які стосуються числових значень визначення вартості товару, а відтак вартість товару скоригована. Просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 01.04.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні на 18.04.2019.

Ухвалою суду від 18.04.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 14.05.2019.

У судовому засіданні 14.05.2019 оголошено перерву до 23.05.2019.

У судове засідання 23.05.2019 прибув представник позивача, підтримав заявлені позовні вимоги та просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

До суду також прибув представник відповідача, заперечив проти позову та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

На підставі статей 243, 250 КАС України, вступна та резолютивна частини рішення проголошені у судовому засіданні 23.05.2019.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд

В С Т А Н О В И В:

Представником ОСОБА_2 Василя Михайловича декларантом ОСОБА_3 подано митному органу електронну митну декларацію UA204010/2019/202336 від 24.01.2019 з митного оформлення товару транспортного засобу легкового автомобіля MERCEDES-BENZ, модель ML250, ідентифікаційний номер (номер кузова) НОМЕР_2 (далі іменується МД UA204010/2019/202336) (а.с. 66).

В графі 22 МД UA204010/2019/202336 декларантом визначено валюту та загальну суму за рахунком: 18000,00 Євро; в графі 42 МД UA204010/2019/202336: ціна товару 18000,00 Євро; в графі 46 МД UA204010/2019/202336: статистична вартість: 566834,60.

Разом з МД UA204010/2019/202336 декларантом надано митному органу наступні документи: рахунок-фактура від 11.01.2019 №004-2019 (а.с. 68); електронний витяг з SCHWACKE від 23.01.2019 (а.с. 36); свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 від 11.01.2019 (а.с. 34); акт про проведення огляду товарів, транспортних засобі від 12.01.2019.

В ході проведення митної консультації декларантом відповідно до листа від 31.01.2019 (а.с. 17) надано митному органу: Звіт про оцінку автомобіля від 29.01.2019 №058Е (а.с. 18); митну декларацію країни відправлення від 11.01.2019 (а.с. 31); витяг з офіційного сайту виробника щодо показників пробігу на останнє сервісне обслуговування автомобіля; підтвердження з сервісного центру щодо показників спідометра станом на 15.09.2017.

За результатами перевірки наданих до митного оформлення товару документів, митним органом винесено Рішення про коригування митної вартості від 21.01.2019 №UA204000/2019/000209/2 (далі іменується Рішення №UA204000/2019/000209/2) (а.с. 15) та сформовано Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 31.01.2019 №UA204000/2019/00210 (далі іменується Картка відмови) (а.с. 13).

Рішенням №UA204000/2019/000209/2 митний орган визначив митну вартість транспортного засобу на рівні 24350,00 Євро із застосуванням шостого (резервного) методу визначення митної вартості товару.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваних рішень Рішення №UA204000/2019/000209/2 та Картки відмови, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 53 Митного кодексу України (далі іменується МК України), у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

За правилами частини другої статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до статті 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється органом доходів і зборів шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів орган доходів і зборів визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються: у разі визнання органом доходів і зборів заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

У разі якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

При проведенні у відповідності до положень статті 54 МК України контролю правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення за МД UA204010/2019/202336, митним органом встановлено, що автоматизованою системою управління ризиками згенеровано обов`язкові до виконання форми митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 з повідомленням «Митна вартість товару нижча митної вартості ідентичних товарів. Обов`язкове направлення запиту до спеціалізованого підрозділу, а також звернення до підрозділу ДФС для визначення МВ за VIN кодами: WDC1660041А435142, валюта EUR, вартість 24350,00».

При перевірці наданих декларантом до митного оформлення документів митним органом встановлено ряд розбіжностей у представлених документах:

модель транспортного засобу вказана у МД UA204010/2019/202336 MERCEDES-BENZ ML250, не співпадає з фактичною моделлю транспортного засобу, що зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 BENZ ML250 BLUETEC 4MATIC;

VIN код транспортного засобу, зазначений у МД UA204010/2019/202336 та у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 відрізняється від VIN коду транспортного засобу, вказаному у рахунку-фактурі WDC1660041А35142.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

За правилами частини четвертої статті 53 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).

У зв`язку з виявленими розбіжностями та з метою підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, митним органом запропоновано декларанту надати додаткові документи:

касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу;

виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару;

висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації, пробігу (сервісна книжка з відмітками, результати досліджень НДЕКЦ тощо);

копію експортної митної декларації країни відправлення.

Як зазначалося вище, декларантом надані митному органу листом від 31.01.2019 Звіт про оцінку автомобіля від 29.01.2019 №058Е; митну декларацію країни відправлення від 11.01.2019; витяг з офіційного сайту виробника щодо показників пробігу на останнє сервісне обслуговування автомобіля; підтвердження з сервісного центру щодо показників спідометра станом на 15.09.2017.

В листі від 31.01.2019 декларант також зазначив, що інші документи надаватися не будуть, оскільки поданих документів достатньо для підтвердження заявленої митної вартості транспортного засобу на рівні 18000,00 Євро.

Рішення №UA204000/2019/000209/2 містить наступні висновки:

«І. Митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за ціною договору щодо товарів, які імпортуються та за рівнем, визначеним декларантом, у зв`язку з:

1. Відсутністю у поданих до митного оформлення документах належних відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена (підлягає сплаті) за ці товари, а саме:

1.1. Поданий до митного оформлення Звіт про оцінку колісного транспортного засобу №058Е від 29.01.2019 (далі - Звіт) не відповідає вимогам Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24.11.2003 №142/5/2092.

1.2. Подану до митного оформлення копію митної декларації країни експорту від 11.01.2019 надано у неналежній якості, оскільки така не містить реквізитів номеру першої сторінки цього документу. Поряд з тим, така митна декларація не має вартісних відомостей про товар, з також відомості у ній щодо рахунку № НОМЕР_4 не кореспондуються з рахунком № НОМЕР_5 , який поданий до митного оформлення, що унеможливлює її використання для підтвердження заявленого числового значення вартості товару.

1.3. До митного оформлення надано витяг з сервісної книги від 15.09.2017 року, згідно якого пробіг колісного транспортного засобу (далі - КТЗ) становив 194997 км станом на вересень 2014 року, однак відповідно до витягу із програми сервісної бази пробіг оцінюваного КТЗ станом на 10.02.2017 становив 155461 км, що ставить під сумнів пробіг оцінюваного КТЗ згідно поданого витягу із сервісної книги, а також фактичний пробіг транспортного засобу, через ймовірність втручання в показники одометра, які у свою чергу впливають на вартість КТЗ.

З врахуванням статті 31 Митного кодексу України, наказу МФУ від 31.07.2015 №684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю», наказу ДФСУ від №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадсвих осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів - згідно форм митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 вартість імпортованого КТЗ становить 24 350,00 Євро, що перевищує заявлену основним методом визначення митної вартості товару митну вартість КТЗ в 18 000,00 Євро.

2. Не наданні усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. 2 - 4 ст. 53 МКУ та у відповідності до ч. 5 ст. 54 МКУ, де зазначено, що при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів митниця має право упевнюватись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості, що позиціонується з положеннями статті 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ/СОТ від 1994 р.

II. Орган доходів і зборів володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та наявності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні відомості щодо складових митної вартості товарів: зЗ врахуванням статті 31 Митного кодексу України, наказу МФУ від 31.07.2015 №684 «Про затвердження Порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів митного контролю», наказу ДФСУ від №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» митниця володіє інформацією, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів - згідно форм митного контролю за індексом 105-2 та 106-2 вартість імпортованого КТЗ становить 24350, 00 Євро, що перевищує заявлену основним методом визначення митної вартості товару митну вартість КТЗ в 18000,00 Євро.

III. Заявлена декларантом митна вартість може бути визнана митницею за умови надання підтвердження інформації щодо числових значень складових митної вартості, яка міститься у документах, поданих разом з митною декларацією, зокрема, шляхом надання додаткових документів, такт як:

касові або товарні чеки, ярлики, інші документи роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості імпортованого транспортного засобу:

виписку з бухгалтерської документації щодо формування відпускної ціни товару;

копію експортної митної декларації країни відправлення, яку можливо поширити на заявлену партію товару;

висновок експерта-автотоварознавця щодо вартості імпортованого транспортного засобу, із врахуванням технічного стану транспортного засобу, терміну його експлуатації, його комплектації, пробігу (сервісна книжка з відмітками, результати досліджень НДЕКЦ тощо), який можливо поширити на заявлену партію товару.

У відповідності до частини б статті 53 Митного кодексу України декларант має право за бажанням надати інші документи, які підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

IV. За результатом проведеної відповідно до положень частини 4 статті 57 Митного кодексу України процедури консультації з декларантом та у зв`язку із відсутністю у декларанта та митниці прийнятної до застосування (згідно положень глави 9 МКУ) інформації щодо вартості операцій щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів, достовірної та документально підтвердженої інформації щодо ціни одиниці товару для обчислення митної вартості за методом на основі віднімання вартості (стаття 62 Митного кодексу України), інформації щодо складових вартості товарів наданої виробником для обчислення митної вартості за методом на основі додавання вартості (стаття 63 Митного кодексу України), що унеможливлює визначення митної вартості шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 Митного кодексу України, митну вартість скориговано із застосуванням резервного методу визначення митної вартості згідно положень статті 64 Митного кодексу України.

Вартість транспортного засобу визначено на підставі положень наказу ДМСУ від 13.10.2006 №885 «Про забезпечення контролю за правильністю визначення митної вартості транспортних засобів, вузлів та агрегатів»; Наказу ДФСУ від 11.09.2015 №689 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб органів доходів і зборів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України»; Наказу Мінфіну від 31.07.15 №684 «Про затвердження порядку здійснення аналізу та оцінки ризиків, розроблення і реалізації заходів з управління ризиками для визначення форм та обсягів» та статті 31 МКУ за рівнем митної вартості 24350,00 Євро/шт., відповідно до згенерованої форми митного контролю за індексами 105-2 та 106-2, що актуальна на дату оцінки КТЗ та наявна в митниці ДФС.

Таким чином, числове значення вартості транспортного засобу, з врахуванням курсу валют, встановленого Національним банком України на день подання митної декларації до митного оформлення, становить 766801,25 грн., або у валюті за якою подано МД - 24350,00 Євро/шт.».

Правове регулювання порядку та методів визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, здійснюється розділом III МК України і базується на положеннях статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (далі - ГАТТ) та Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 2(а) статті VII ГАТТ оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна базуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або аналогічного товару і не повинна базуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості. Відповідно до пункту 2(Ь) статті під «дійсною вартістю» розуміється ціна, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм МК України, що визначено частиною першою статті 51 МК України.

Згідно частини першої статті 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII МК України та восьмою главою розділу III МК України.

Відповідно до положень частини другої статті 52 МК України, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів здійснюється згідно положень статті 368 МК України:

для цілей оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, застосовується фактурна вартість цих товарів, зазначена в касових або товарних чеках, ярликах, інших документах роздрібної торгівлі, які містять відомості щодо вартості таких товарів;

при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України;

особа, яка декларує товари, вправі довести достовірність відомостей, представлених для визначення їх фактурної вартості;

у разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів органи доходів і зборів визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог цього Кодексу.

Під час проведення митного контролю і митного оформлення транспортних засобів, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості у порядку, встановленому розділом III МК України.

Судом встановлено, що позивач заявив до митного оформлення згідно МД UA204010/2019/202336 товар транспортний засіб MERCEDES-BENZ ML250 та надав рахунок з вартістю заявленого до митного оформлення транспортного засобу 18000,00 Євро.

З матеріалів справи вбачається, що модель транспортного засобу вказана у МД UA204010/2019/202336 MERCEDES-BENZ ML250, не співпадає з фактичною моделлю транспортного засобу, що зазначена у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 BENZ ML250 BLUETEC 4MATIC; VIN код транспортного засобу, зазначений у МД UA204010/2019/202336 та у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу WDC1660041А435142 відрізняється від VIN коду транспортного засобу, вказаному у рахунку-фактурі WDC1660041А35142.

Суд вказує, що декларантом надано митному органу єдиний документ, що стосується операції з купівлі автомобіля рахунок-фактура, де вказано вартість ТЗ на рівні 18000,00 Євро. При чому, номер такого рахунку 004-2019, дата 11.01.2019.

При перевірці документів митним органом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що експортна митна декларація взагалі не містить посилання на вартість ТЗ, який реалізовано. Окрім того, у даній експортній митній декларації міститься посилання на номер рахунку НОМЕР_4 , що не відповідає тому рахунку, що наданий декларантом до митного оформлення, оскільки надано рахунок за номером 004-2019.

Тобто, наданий позивачем до митного оформлення рахунок №004-2019 не може підтверджувати вартість ТЗ, оскільки: окрім такого документа не надано інших документів, що підтверджували б вартість ТЗ; експортна митна декларація містить посилання на інший рахунок 003-2019; наданий митному органу рахунок № НОМЕР_5 містить посилання на VIN код ТЗ НОМЕР_6 , натомість VIN код ТЗ, зазначений у МД UA204010/2019/202336 та у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу інший НОМЕР_2 .

Проте, позивачем (декларантом) на вимогу (пропозицію) про надання додаткових документів, надано документи, які жодним чином не могли підтвердити вартість ТЗ.

Суд зазначає, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

При чому, такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Підставою для коригування митної вартості товару слугував висновок митного органу про відсутність у поданих до митного оформлення документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та наявності суттєвих розбіжностей у документах, про що описано вище.

Таким чином, посадові особи Рівненської митниці ДФС, направляючи вимогу (пропозицію) про надання додаткових документів, діяли в межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законодавством, оскільки у контролюючого органу були обґрунтовані сумніви щодо заявленої до митного оформлення вартості транспортного засобу.

Відтак, відповідачем у повній мірі обґрунтовано причини витребування у декларанта додаткових документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості транспортного засобу. В свою чергу, надані декларантом документи не підтверджували вартість ТЗ.

За правилами частини першої статті 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (частина друга статті 57 МК України).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України).

З матеріалів справи вбачається, що митний орган не міг застосувати перший метод визначення митної вартості транспортного засобу, оскільки надані декларантом з митною декларацією документи не були достатніми для митного оформлення товару та містили розбіжності у числових значеннях. На вимогу (пропозицію) митного органу про надання додаткових документів декларантом відмовлено у такому наданні.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу (частина восьма статті 57 МК України).

Відповідно до частини першої статті 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо:

1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що:а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару;

2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів;

3) жодна частина виручки від будь-якого подальшого перепродажу, розпорядження або використання товарів покупцем не надійде прямо чи опосередковано продавцеві, якщо тільки не буде зроблено відповідне коригування з урахуванням положень частини десятої цієї статті;

4) покупець і продавець не пов`язані між собою особи або хоч і пов`язані між собою особи, однак ці відносини не вплинули на ціну товарів.

Суд зазначає, що Рішення №UA204000/2019/000209/2 містить опис обставин, за яких митний орган застосував резервний метод визначення митної вартості транспортного засобу.

Суд зазначає, що обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу (декларанту). При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Судом встановлено, що сумніви митного органу щодо заявленої ціни товару були обґрунтованими, оскільки надані позивачем документи містили суттєві розбіжності.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Судом встановлено, що митним органом надіслано на адресу позивача лист (повідомлення) з описом розбіжностей у документах, наданих до митного оформлення, та запропоновано надати додаткові документи.

Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Суд зазначає про те, що відповідно до частини 10 статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: витрати та транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням; витрати на страхування цих товарів.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу).

Таким чином, суд погоджується з доводами відповідача, що за наявними вищевикладеними розбіжностями у документах, які були виявлені посадовими особами митниці під час митного оформлення, у відповідача виникли обґрунтовані сумніви з приводу достовірності задекларованої позивачем митної вартості товарів. Відтак, у відповідача були правові підстави для витребування інших документів у декларанта, які останнім надані не були.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено в порядку статті 77 КАС України правомірність оскаржуваних рішень, а відтак, позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Питання щодо розподілу судових витрат в порядку статті 139 КАС України не підлягає вирішенню.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_7 ) до Рівненської митниці ДФС (33028, місто Рівне, вулиця Соборна, 104; ) про визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Рівненський окружний адміністративний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 31 травня 2019 року.

Суддя Недашківська К.М.