Справа № 520/8631/18
Суддя: Бершов Г.Є.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 р. Справа № 520/8631/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Бершова Г.Є.

суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Патової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2019, суддя Шевченко О.В., м. Харків, повний текст складено 19.03.19 по справі № 520/8631/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Харківській області

про скасування податкових повідомлень-рішень, рішень про застосування штрафних санкцій та вимоги про сплату боргу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Харківській області, в якому, з урахуванням уточненого адміністративного позову та заявою про зміну підстав адміністративного позову просить суд:

- скасувати податкові повідомлення - рішення №№ 5, 5, 5, 5, 5, 5, 5, 5 від 11.07.2018 року, рішення про застосування штрафних санкцій №№ 5, 5, 5 від 11.07.2018 року, які прийняті Головним управлінням ДФС у Харківській області;

- скасувати вимогу про сплату боргу №5 від 11.07.2018 року, сформовану Головним управлінням ДФС у Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 року позов задоволено частково.

Скасовано податкове повідомлення - рішення № 5 від 11.07.2018 року, яке прийнято Головним управлінням ДФС у Харківській області.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції в частині скасування податкового повідомлення - рішення від 11.07.2018 року №5 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у загальному розмірі 47683 грн., в іншій частині рішення суду залишити без змін.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч.1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач, ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ), зареєстрований як фізична особа - підприємець 18.01.2001 року за № 00020427. Позивач як платник податків перебуває на податковому обліку в Центральній ОДПІ м. Харкова з 18.01.2001 року за № 13086. Як платник ПДВ позивач зареєстрований 25.06.2007 року за № 100134242.

На підставі наказу на проведення перевірки № 2631 від 12.04.2018 року ГУ ДФС в Харківській області було проведено документальну планову виїзну перевірку самозайнятої особи ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2015 року по 31.12.2017 року.

За результатами проведеної перевірки контролюючим органом складено акт документальної планової виїзної перевірки від 25.06.2018 року № 2599/20-40-13-15/ (Т.1 а.с. 114 - 220).

У висновках акту перевірки від 25.06.2018 року № 2599/20-40-13-15/ зазначено про встановлені в ході проведеної перевірки порушення ФО-П ОСОБА_1 , а саме:

1) п.185.1 ст. 185, п.187.1 ст. 187, п.188.1 ст. 188, абз.5 п.198.5 (г) ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті чого занижено податок на додану вартість у періоді, що перевірявся, на загальну суму 95366,00 грн., у тому числі по періодах: грудень 2017 р. у сумі 95366,00 грн.;

2) п.201.1 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до порушення порядку реєстрації податкових накладних в єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ 95366,00 грн. у т.ч. за грудень 2017 р.;

3) п.201.10 ст. 201 Податкового кодексу України, що призвело до порушення термінів реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригуванні податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних;

4) пп.16.1.2, пп.16.1.12 п.16.1 ст. 16, п.44.3 ст. 44 Податкового кодексу України, у результаті ненадання платником податків первинних документів за перевіряємий період;

5) п.177.2, ст. 177, пп.177.4.5, пп.177.4.6 п.177.4 ст. 177, пп.177.5.3, п.177.5 ст. 177 Податкового кодексу України, а саме заниження суми податкового зобов`язання за 2015 - 2017 рр. з податку на доходи фізичних осіб у сумі 161205,71 грн., в тому числі по звітних (податкових) періодах: за 2015 р. на суму 25680,22 грн. за 2016 р. на суму 77982,77 грн. за 2017 р. на суму 57542,72 грн.;

6) абз.1 п.2 ч.1 ст.7, п.2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме заниження сум страхових внесків від суми чистого доходу за 2015 - 2017 рр. у сумі 213076,16 грн.;

7) п.16 прим.1 підрозділу 10 Розділу XX Податкового кодексу України, а саме ненарахування та неперерахування військового збору з сум чистого оподаткованого доходу за 2015 -2017 р.р. у сумі 13767,91 грн.;

8) п.203.2 ст. 203 Податкового Кодексу України, за що передбачено застосування штрафної санкції по податку додану вартість у розмірі 20%;

9) абз.2, абз.3 ч.8 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», а саме несвоєчасне перерахування на рахунки органів ДФС України сум єдиного внеску, протягом граничних строків;

10) п. 177.10 ст. 177 Податкового Кодексу України, а саме не зареєстровано Книги обліку доходів та витрат;

11) п.176.2 (б) ст. 176 Податкового кодексу України, а саме платник податків у періоді з 01.01.2015 р. по 30.06.2016 р. не подавав податкові розрахунки за формою 1-ДФ суми доходів, що виплачувалися приватним підприємцям з ознакою доходу „157";

12) постанови КМУ № 413 від 17.06.2015 р., ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме допуск працівника до роботи без належного оформлення трудового договору у періоді з лютого 2015 р. по листопад 2016 р.

На підставі висновків акту перевірки від 25.06.2018 року № 2599/20-40-13-15/ Головним управлінням ДФС у Харківській області у відношенні позивача було прийнято податкові повідомлення - рішення, рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій, а також податкова вимога, а саме:

1) податкове повідомлення-рішення від 11.07.2018 року №5, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму 201507,14 грн., з яких: 161 205,71 грн. - основний платіж, 40 301,43 грн. - за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) (Т.1 а.с. 228);

2) вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 11.07.2018 року № 5, за якою загальна сума боргу платника єдиного внеску станом на 25.06.2018 року становить 212 974,08 грн. (Т.1 а.с. 230);

3) рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 11.07.2018 року №5, яким застосовано штрафні санкції в розмірі 42 130,08 грн. (Т.1 а.с. 229);

4) податкове повідомлення - рішення від 11.07.2018 року № 5, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: військовий збір на загальну суму 17 209,89 грн., з яких: 13 767,91 грн. - основний платіж, 3 441,98 грн. - сума штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) (Т.1 а.с. 226);

5) податкове повідомлення - рішення від 11.07.2018 року № 5, яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем: податок на додану вартість на суму 119 207,50 грн., з яких: 95 366,00 грн. - основний платіж, 23 841,50 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи) (Т.1 а.с. 227);

6) податкове повідомлення - рішення від 11.07.2018 року № 5, яким у зв`язку із встановленням відсутності складення та/або реєстрації протягом граничного строку, передбаченого ст. 201 ПК України податкових накладних/розрахунків коригування на суму ПДВ 95 366,00 грн. застосовано штраф в розмірі 50% на суму 47 683,00 грн. (Т.1 а.с. 225);

7) податкове повідомлення - рішення від 11.07.2018 року № 5, яким за затримку реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних на 15 і менше календарних днів на суму ПДВ 3200,00 грн. застосовано штраф в розмірі 10% - 320,00 грн. (Т.1 а.с. 224);

8) податкове повідомлення - рішення від 11.07.2018 року № 5, яким за затримку на 1137 календарних днів сплати фізичною особою грошового зобов`язання з ПДВ на суму 1 195,00 грн. застосовано штраф у розмірі 20% - 239,00 грн. (Т.1 а.с. 231);

9) рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.07.2018 року № 5, яким за несплату (неперерахуваня) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 22.03.2011 року по 29.12.2017 року застосовано штраф у розмірі 10% - 740,48 грн. та нараховано пеню 0,1% суми недоїмки - 16 988,44 грн. (Т.1 а.с. 232);

10) рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за невиплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 11.07.2018 року № 5, яким за несплату (неперерахуваня) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 09.10.2017 року по 27.12.2017 року застосовано штраф у розмірі 10% - 140,80 грн. та нараховано пеню 0,1% суми недоїмки - 2 894,14 грн. (Т.1 а.с. 221);

11) податкове повідомлення - рішення від 11.07.2018 року № 5, яким за неподання розрахунку 1-ДФ за період з 01.01.2015 року по 30.06.2016 року з податку на доходи фізичних осіб застосовано штрафні санкції у розмірі 510,00 грн. (Т.1 а.с. 223);

12) податкове повідомлення - рішення від 11.07.2018 року № 5, яким за неподання платником податків первинних документів до перевірки за перевіряємий період застосовано штрафну (фінансову) санкцію у розмірі 510,00 грн. (Т.1 а.с. 222).

Суд першої інстанції, задовольняючи частково позов виходив з необґрунтованості застосування до позивача штрафу в розмірі 50% на суму 47 683,00 грн. шляхом винесення податкового повідомлення - рішення від 11.07.2018 року № 5 та тверджень відповідача про те, що відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний був скласти податкову накладну з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПК України термін на адресу невстановлених осіб.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС судом апеляційної інстанції перевіряється законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині скасування податкового повідомлення - рішення від 11.07.2018 року №5 про застосування штрафних (фінансових) санкцій з податку на додану вартість у загальному розмірі 47683 грн.

Щодо встановленого порушення у вигляді нереєстрації податкових накладних на суму ПДВ у розмірі 95 366,00 грн. по придбаним товарам/послугам, які не використовувались платником податків у межах провадження своєї господарської діяльності, чим на думку податкового органу порушено п.201.1 ст. 201 ПК України, у зв`язку із чим до позивача застосовано штраф в розмірі 50% на суму 47 683,00 грн. шляхом винесення податкового повідомлення - рішення від 11.07.2018 року № 5, судом встановлені такі обставини.

Колегія суддів встановила, що придбаний платником податків у своїх контрагентів товар повинен бути проданий іншим особам, що і було зроблено позивачем. При цьому, податкових накладних в результаті продажу товару виписано не було та відповідно не було їх зареєстровано Єдиному реєстрі податкових накладних, що на думку контролюючого органу свідчить про порушення позивачем п.201.1 ст. 201 ПК України.

Фактично, контролюючим органом було оштрафовано позивача за те, що позивач за фактом проданого товару своїм контрагентам не виписав та не зареєстрував в ЄРПН відповідні податкові накладні. Відповідач вказав, що товар було продано позивачем іншим особам. Проте, яким саме особам, коли на які суми відповідач не зазначив.

Відповідно до положень абз.2 п.120-1.2 ст. 120-1 ПК України, відсутність реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної, зазначених в абзаці першому цього пункту, після спливу 10 календарних днів, наступних за днем отримання платником податку податкового повідомлення-рішення, - тягне за собою накладення на платника податку штрафу в розмірі 50 відсотків суми податкових зобов`язань з податку на додану вартість, зазначеної в такій податковій накладній та/або розрахунку коригування до податкової накладної або від суми податку на додану вартість, нарахованого за операцією з постачання товарів/послуг, якщо податкову накладну на таку операцію не складено.

За визначенням п.14.1.191 ст.14 Податкового кодексу України постачання товарів - будь-яка передача права на розпоряджання товарами як власник, у тому числі продаж, обмін чи дарування такого товару, а також постачання товарів за рішенням суду.

Згідно з п.188.1 ст.188 Податкового кодексу України, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Системно проаналізувавши приписи наведених норм кодексу, суд доходить висновку, що для кваліфікації господарської операції як об`єкту оподаткування ПДВ контролюючому органу належить виявити не лише існування ознак проведення цієї операцій в дійсності (тобто з`ясувати фізичні умови операції, досягнуті між сторонами домовленості тощо), але й також однозначно ідентифікувати набувача товару як реально існуючого суб`єкта права за національним законодавством України та встановити справжню (дійсну) договірну вартість товару.

Представник відповідача стверджував про факт здійснення поставки позивачем відповідного товару іншим невстановленим особам. При цьому, жодного доказу останнього твердження податковим органом під час перевірки не зазначено та до суду не надано. В матеріалах справи також відсутні будь-які пояснення щодо визначення бази оподаткування та дати виникнення податкових зобов`язань з податку на додану вартість за встановленими відповідачем операціями, яким чином було встановлено таку договірну вартість товару, який начебто за твердженням відповідача, було відвантажено позивачем на адресу невстановлених покупців та його обов`язок виписати та зареєструвати податкові накладні.

Суд зауважує, що в мотивувальній частині акту перевірки контролюючим органом взагалі відсутнє посилання на встановлення факту продажу платником податків товару на суму 476 827,59 грн. іншим особам, перелік цих осіб, та як наслідок обов`язку виписки податкових накладних по вказаним операціям на суму ПДВ у розмірі 95 366,00 грн. та їх реєстрації в ЄРПН. Лише висновки акту перевірки містять посилання на порушення позивачем п.201.1 ст. 201 ПК України без їх належного обґрунтування.

З огляду на приписи ст.8 Конституції України, суд не знаходить підстав для визнання правильним висновку контролюючого органу про те, що невстановлена операція з реалізації товару невстановленим особам за невстановленою ціною є об`єктом справляння ПДВ в Україні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість застосування до позивача штрафу в розмірі 50% на суму 47 683,00 грн. шляхом винесення податкового повідомлення - рішення від 11.07.2018 року № 5 та тверджень відповідача про те, що відповідно до п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний був скласти податкову накладну з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений ПК України термін на адресу невстановлених осіб.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.03.2019 по справі № 520/8631/18 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Г.Є. Бершов
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 04.06.19.