Справа № 420/3315/19
Суддя: Аракелян М. М.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3315/19
УХВАЛА

05 червня 2019 року м.Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Аракелян М.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про вжиття заходів забезпечення шляхом зупинення дії припису № 01-07/17 від 16.01.2019 року за позовом до Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області (проспект Миру, 33, м. Чорноморськ, Одеська область, 68003; ) про визнання протиправним та скасування припису (в частині п.1), -

В С Т А Н О В И В:

03.06.2018 до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про визнання протиправним та скасування припису (в частині п.1 припису).

Разом із позовом позивачем до суду було подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№19793/19) шляхом зупинення дії припису №01-07/17 від 16.05.2019 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що 16 травня 2019 року Виконавчим комітетом Чорноморської міської ради Одеської області (далі - Відповідач) на підставі направлення № 01-05/58 від року проведено позапланову перевірку дотримання вимог містобудівного законодавства Фізичною особою-підприємецем Гукасяном Гарніком Герасимовичем за адресою: АДРЕСА_2 , Одеської області із оформленням акту щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності № 58 від 16.05.2019 року.

За результатами даної позапланової перевірки відповідачем винесено Припис про зупинення підготовчих та будівельних робіт № 01-07/17 від 16.05.2019 р. з вимогою в пункті 1 щодо ФОП ОСОБА_1 зупинити виконання будівельних робіт для надання документів, підтверджуючих право користування земельною ділянкою приблизною площею 0,0192 га до 16.06.2019 року.

Позивач вважає, що вищезазначений Припис виданий за відсутності у його діях порушень приписів законодавства, а тому є необґрунтованим. Також Виконавчий комітет Чорноморської міської ради Одеської області, на думку позивача, надумано та помилково дійшов висновку, що нібито ФОП ОСОБА_1 користується земельною ділянкою приблизною площею 0,0192 га. При цьому позивач повністю не згодний із наявністю будь-яких порушень, про які йдеться в усіх документах, складених за результатами контрольних заходів, що об`єктивно унеможливлює виконання вимог, викладені у спірному приписі.

Разом з тим, позивач наголошує, що у відповідача формально з`являться підстави для притягнення позивача до відповідальності за п.1 ч.6 ст.2 Закону України «Про відповідальність за правопорушення у сфері містобудівної діяльності», так як термін усунення недоліків, встановлений приписом до 16.06.2019 року, об`єктивно унеможливлює його виконання.

Так, у випадку, якщо позивач не доведе відповідачу факт усунення неіснуючих порушень, права позивача можуть бути порушені, оскільки відповідач матиме змогу анулювати дозвіл на виконання будівельних робіт, які знаходяться на завершальній стадії, та звернутися до суду про знесення будівлі і приведення земельної ділянки в первинний стан.

Таким чином, незалежно від оскарження припису, для позивача існуватиме ризик виникнення нових негативних наслідків, а саме ризик порушення його прав через анулювання дозволу на виконання будівельних робіт, та безпідставного притягнення до відповідальності.

Ухвалою суду від 04.06.2019р. відкрито провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 та призначено розгляд заяви про забезпечення позову в судовому засіданні на 05.06.2019р. на підставі ч.3 ст.154 КАС України.

У судове засідання, яке призначено на 05.06.2019р. з`явився представник позивача, однак у зв`язку з неявкою до суду представника відповідача подав заяву про розгляд заяви про забезпечення позову без участі позивача в порядку письмового провадження.

Відповідач повідомлявся про дату та час розгляду заяви про забезпечення позову відповідно до 154 КАС України, однак до судового засідання не з`явився.

Відповідно до п.9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та необхідність вжиття заходів забезпечення його позову, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 28.01.2011 ФОП ОСОБА_1 отримано дозвіл за № 36 на виконання будівельних робіт щодо будівництва прибудови шестиповерхової адміністративної будівлі до багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 .

Відповідно до затвердженої проектної документації виконуються будівельні роботи з прибудови шестиповерхової адміністративної будівлі до багатоквартирного житлового будинку.

Відповідно висновку № 16-00378-10 (16-00018-10) комплексної державної експертизи проектований об`єкт, площа ділянки 0.0160 га, являє собою 6-ти поверхову будівлю (в тому числі мансардний поверх) з цокольним поверхом, що прибудовується до існуючого 5-ти поверхового житлового будинку, в плані у формі багатокутника (близько до багатокутної форми), з розмірами в осях 12,0 м*10,5 м. Сполучення між поверхами передбачено внутрішніми сходами та ліфтом. Головний фасад запроектованої будівлі - прибудови виходить на провулок Шкільний.

Згідно технічного паспорту, виданого Комунальним підприємством «Бюро технічної інвентаризації» Чорноморської міської ради від 27.05.2019 року загальна площа незавершеного будівництва адміністративної будівлі складає 160 м. кв. Також відповідно до схеми земельної ділянки розташованій по АДРЕСА_2 всього складає 0,0160 га в тому числі 0,0120 га - знаходиться в оренді ОСОБА_1 , а 0,0040 га - передбачена для відведення в оренду ОСОБА_1 на підставі рішення Чорноморської міської ради Одеської області від 11.06.2010 року № 671/1-V.

З 27.10.2006 року Іллічівська міська рада Одеської області передала позивачеві в оренду земельну ділянку, площею 0,0120 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

11 червня 2014 року Іллічівська міська рада Одеської області уклала з ФОП ОСОБА_1 . договір оренди землі № 51 на користування земельною ділянкою, площею 0,0120 га (кадастровий номер НОМЕР_2 ), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . Строк дії договору спливає 11 червня 2019 року.

Також, 11.06.2010 року Рішенням Іллічівської міської ради Одеської області № 671/1-V, надано дозвіл ФОП ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0040 га для розташування офісу за адресою: АДРЕСА_3 , Одеської області.

Позивач, вважаючи помилковими висновки посадових осіб органу ДАБК про визначення площі, якою користується позивач, звернувся до суду із даним адміністративним позовом, який просить забезпечити у вказаний вище спосіб.

Інститут забезпечення адміністративного позову регламентовано статтями 150, 151 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також способи забезпечення позову в адміністративному процесі.

Відповідно до ст. 151 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ухвалу про забезпечення позову постановляє суд першої інстанції, а якщо розпочато апеляційне провадження, то таку ухвалу може постановити суд апеляційної інстанції.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Згідно з ст. 152 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

В рішенні Конституційного Суду України № 3-рп/2003р від 30.01.2003 зазначено, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Одним із головних принципів адміністративного судочинства, відповідно до ст.2 КАС України є принцип верховенства права. Відповідно до ст.3 Конституції України та ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права.

Однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, у тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

З аналізу ст. 150 КАС України можна зробити висновок, що метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення по справі.

Розглядаючи клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, суд, з огляду на докази, надані стороною по справі для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись зокрема у тому, що клопотання не є надуманим, спір поміж сторонами існує, існує також дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, позов слід забезпечити саме у такий спосіб, про який просить позивач, а не якимось менш обмежувальним у правах способом для відповідачів, такий спосіб є співмірним обсягу позовних вимог, даним про особу та характер дій відповідачів, позивач має легітимну мету забезпечити саме захист своїх прав та інтересів від неправомірних дій відповідачів, а не завдати шкоди правам та інтересам учасникам справи. Вирішуючи клопотання про забезпечення позову суд має зважати на необхідний баланс процесуальних прав та обов`язків сторін.

Верховним Судом України у постановах від 18 січня 2017 року у справі № 6-2552цс-16 та від 24 травня 2017 року у справі № 6-640цс-17, Верховним Судом у постанові від 11 липня 2018 року у справі № 509/5216/13-ц вже висловлювалась правова позиція, відповідно до якої забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Отже забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті визначених законом заходів з метою створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде ухвалено на користь позивача.

Підстави для забезпечення позову є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може призвести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Відповідно до п.3 ч.6 ст.37 ЗУ Про регулювання містобудівної діяльності дозвіл на виконання будівельних робіт може бути анульовано органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі: встановлення під час перевірки порушень вимог містобудівної документації, містобудівних умов та обмежень, невідповідності об`єкта будівництва проектній документації на будівництво такого об`єкта, вимогам будівельних норм, стандартів і правил, порушень містобудівного законодавства у разі невиконання вимог приписів посадових осіб органів державного архітектурно-будівельного контролю.

Обставини даної справи свідчать про дійсну наявність спору поміж учасниками процесу та реальність загрози заподіяння суттєвої шкоди позивачу, яка полягає в можливому анулюванні дозволу на виконання будівельних робіт, а отже припинення (зупинення) виконання будівельних робіт, що тривають вже значний час та, як стверджує позивач, знаходяться на завершальному етапі.

Так, оскаржуваний припис обумовлює покладення певного обов`язку на Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 , невиконанню якого кореспондують повноваження контролюючого органу анулювати дозвіл на виконання будівельних робіт з будівництва об`єкта відповідно до п.3 ч.6 ст.37 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності.

Таким чином, законодавством презюмується відповідальність суб`єкта містобудування за невиконання вимог припису органу ДАБК незалежно від процесу оскарження такого припису в судовому порядку. Зазначене утворює цілком вірогідне настання негативних наслідків для позивача, а саме заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, на відновлення яких можуть знадобитися значний час та ресурси, враховуючи необхідність проходження процедури одержання нового дозволу або ініціювання судових спорів на предмет оскарження відповідних рішень та дій.

Вирішуючи поставлене перед судом заявником процесуальне питання, суд враховує специфіку дії оскаржуваного припису та його наслідків, які полягають у цілком вірогідному настанні негативних наслідків у вигляді анулювання дозволу на проведення робіт, на відновлення чого потребуватиметься значні зусилля, час та ресурси навіть у разі позитивного вирішення спору та скасування спірної частини припису.

Суд враховує аргументи заявника про те, що анулювання дозволу на виконання будівельних робіт з будівництва об`єкта автоматично обумовлює зупинення будь-яких будівельних робіт на об`єкті, що матиме наслідком значні майнові збитки, ймовірність руйнування об`єктів будівництва, тощо.

Слід зазначити, що незаплановане зупинення безперервного процесу будівництва завжди обумовлює необхідність вжиття заходів до збереження поточного стану об`єкту будівництва з метою його убезпечення від негативних наслідків (погодних умов та інших сторонніх факторів).

За визначенням п. 1.2 Положення про порядок консервації та розконсервації об`єктів будівництва, затвердженого наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України № 2 від 21.10.2005, комплекс робіт та заходів, пов`язаних із забезпеченням зберігання на визначений довготривалий час об`єкта, на якому припинено будівництво, що включає тимчасові та постійно діючі захисні або конструктивні заходи, які запобігають руйнації об`єкта - є консервацією об`єкта.

Проте чинне законодавство не передбачає дієвих положень, які б передбачали можливість компенсації витрат на незаплановану та вимушену консервацію об`єкта як результат дії рішення органу державної влади, зокрема рішення органу ДАБК стосовно відповідного будівництва.

Відтак, значні витрати позивача матеріального характеру, пов`язані із зупиненням будівельних робіт, консервацією об`єкта будівництва, його відновленням тощо, які неминуче настануть внаслідок анулювання дозволу на будівництво об`єкту, навіть у разі позитивного вирішення даного спору, - становитимуть непропорційне додаткове навантаження, без дієвих заходів його компенсації матеріального характеру.

У разі ухвалення в подальшому судового рішення за наслідком розгляду судом по суті заявлених позовних вимог на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , останньому необхідно буде докласти значних зусиль та витрат для відновлення своїх порушених прав та інтересів шляхом поновлення відповідного дозволу, повернення об`єктів будівництва до стану, який мав місце на момент зупинення будівництва на підставі оскаржуваного припису, вирішення питань у відносинах з іншими особами, задіяними у процесі будівництва.

При цьому вищевказані негативні чинники суд розглядає у сенсі нерозривного причинно-наслідкового зв`язку між предметом даного спору оскарження акту індивідуальної дії припису Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 01-07/17 від 16.05.2019 та передбачених п.3 ч.6 ст.37 Закону України Про регулювання містобудівної діяльності наслідків, зокрема, можливого анулювання дозволу на виконання будівельних робіт органом державного архітектурно-будівельного контролю у разі невиконання вимог спірного припису.

Поряд із цим, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд не надає правової оцінки оскаржуваному припису (не перевіряє його на відповідність критеріям, закріпленими у ст.2 КАС України).

Суд також бере до уваги відсутність потенційної загрози від продовження будівельних робіт. Зокрема, в ході контрольних заходів не встановлювалося порушень, які б створювали небезпеку або загрозу виникнення небезпеки життю та здоров`ю людей, довкіллю, тощо. Так, перевіркою, що передувала винесенню оскаржуваного припису, не було встановлено порушень містобудівних норм та заходів безпеки, не описано будь-які ризики, пов`язані з такими виявленими порушеннями.

В основу оскаржуваного припису покладено умовивід співробітників органу ДАБК відносно площі земельної ділянки, на якій здійснюється будівництво, що має характер припущення, оскільки викладений щодо площі «приблизно».

Суд також бере до уваги, що встановленням у приписі строку для надання документів щодо права користування земельною ділянкою приблизною площею 0,0192га до 16.06.2019р. створюються передумови для неможливості його виконання позивачем, з огляду тривалості процедури проходження питань, пов`язаних із виділенням земельних ділянок, в компетентних органах, встановленої Земельним кодексом України.

Відтак, незалежно від результатів вирішення цього спору, вжиття заходів даного адміністративного позову не в змозі завдати істотної шкоди, тоді як анулювання дозволу на виконання будівельних робіт внаслідок дії спірного припису однозначно завдасть більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

В контексті наведеного суд вважає заявлений позивачем захід забезпечення даного позову співмірним позовним вимогам, і за встановлених судом обставин дієвим та ефективним заходом забезпечення, оскільки саме зупинення дії пункту 1 оскаржуваного припису обумовлюватиме настання юридично визначеного результату у вигляді перешкоджання анулюванню виданого ФОП ОСОБА_1 . дозволу за №36 від 28.01.2011 року на виконання будівельних робіт щодо будівництва прибудови шестиповерхової адміністративної будівлі до багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_3 , АДРЕСА_3 .

У зв`язку із цим суд вважає, що клопотання про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову з метою запобігання настання для позивача негативних наслідків, передбачених Законом України Про регулювання містобудівної діяльності, та з урахуванням дотримання балансу процесуальних прав та обов`язків сторін, підлягає задоволенню.

Оскільки позивачем обґрунтовано існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди його правам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, заява про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову підлягає задоволенню із вжиттям заходів забезпечення позову у вигляді зупинення дії пункту 1 оскаржуваного припису.

Керуючись ст.ст. 150, 151, 154, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Зупинити дію пункту 1 припису Виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил № 01-07/17 від 16.05.2019, виданого Фізичній особі-підприємцю Гукасяну ОСОБА_2 щодо зупинення будівельних робіт.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до ч.ч.8,9 ст.154 КАС України ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи. Оскарження ухвали про скасування забезпечення позову або про заміну одного заходу забезпечення позову іншим зупиняє виконання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення апеляційної скарги.

Суддя М.М. Аракелян