Справа № 440/1931/19
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

31 травня 2019 рокум. ПолтаваСправа № 440/1931/19

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Удовіченко С.О., розглянувши клопотання Державного реєстратора Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області Дригози Юлії Юріївни про забезпечення позову у справі за адміністративним позовом Державного реєстратора Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_1 до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України , Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 травня 2019 року Державний реєстратор Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України , Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства юстиції України від 07 березня 2019 року №697/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень",

- визнати протиправним та скасувати висновок Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України від 05 березня 2019 року за результатами розгляду скарги ТОВ "Аріус Центр" від 20 лютого 2019 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2019 року за №6290-33-19,

- зобов`язати Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України розблокувати доступ державному реєстратору Опішнянської селищної ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Станом на 31 травня 2019 року провадження у справі №440/1931/19 не відкрито.

Одночасно із позовною заявою до Полтавського окружного адміністративного суду подано заяву про забезпечення позову шляхом:

- зупинення дії наказу Міністерства юстиції України "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" №697/5 від 07 травня 2019 року пункт 4 в частині блокування доступу державному реєстратору ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили судовим рішенням,

- зобов`язання Державне підприємство "Національні інформаційні системи" розблокувати доступ державному реєстратору Опішнянської селищної ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

В обгрунтування заяви ОСОБА_1 зазначила, що останню не було повідомлено про дату та час розгляду скарги ТОВ "Аріус Центр", що позбавило можливості прибути на засідання Комісії. Таким чином оскаржуваний наказ Міністерства юстиції України порушує права та інтереси позивача та перешкоджає здійсненню посадових обов`язків. Оскільки позивач на даний час уже не працює в КП "Реєстраційно-інвентаризаційна служба" Опішнянської територіальної громади, оскаржуваний наказ перешкоджає здійсненню посадових обов`язків як державного реєстратора прав на нерухоме майно органу місцевого самоврядування, та може негативно відобразитися на діловій репутації.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про розгляд даної заяви без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву, суд виходив з наступного.

У відповідності до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому, приписи частини четвертої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для однозначного висновку, що заходи забезпечення позову можуть вживатися виключно у випадках, коли невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

За правилами частин першої та другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

При цьому, суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Отже, процесуальний закон наділяє суд повноваженнями на вжиття заходів забезпечення позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта. Однак, передумовою для вжиття таких заходів з урахуванням положень частини другої статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України є існування та встановлення судом обставин, визначених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи 13 вересня 1989 року, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

У рішенні від 09 січня 2007 року у справі "Інтерсплав" проти України" Суд наголосив, що втручання має бути пропорційним та не становити надмірного тягаря, іншими словами воно має забезпечувати "справедливий баланс" між інтересами особи і суспільства.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Як вбачається з матеріалів заяви про забезпечення позову, наказом Міністерства юстиції України від 07 березня 2019 року №697/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень", зокрема тимчасово заблоковано доступ Державному реєстратору Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно строком на 6 місяців.

Не погодившись з вказаним наказом позивач звернулася до суду з адміністративним позов у даній справі, у якому заявляє вимогу про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 07 березня 2019 року №697/5 "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" та похідну від неї вимогу, як спосіб захисту порушеного, на думку позивача, права, про зобов`язання Державне підприємство "Національні інформаційні системи" Міністерства юстиції України розблокувати доступ державному реєстратору Опішнянської селищної ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відтак, забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу Міністерства юстиції України "Про скасування рішень про державну реєстрацію прав та їх обтяжень" №697/5 від 07 травня 2019 року пункт 4 в частині блокування доступу державному реєстратору ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно до набрання законної сили судовим рішенням та зобов`язання Державне підприємство "Національні інформаційні системи" розблокувати доступ державному реєстратору Опішнянської селищної ради ОСОБА_1 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. фактично є вирішенням спору по суті, оскільки такий спосіб забезпечення позову фактично є способом захисту права позивача, про який він просить у своєму позові.

Отже, обраний заявником захід забезпечення позову є фактично рівнозначним задоволенню позовних вимог.

Державним реєстратором Опішнянської селищної ради Дригозою Юлією Юріївною не обґрунтовано того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, тобто не доведено наявності підстав, передбачених частиною другою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову.

Крім того, позивачем не обгрунтовано перешкоджання оскаржуваним наказом виконання своїх посадових обов`язків.

Щодо доводів позивача про очевидну протиправність оскаржуваного наказу суд зазначає, що при розгляді заяви про забезпечення позову не вирішується питання про законність або обґрунтованість позовних вимог по суті. Їх оцінка в сукупності може бути надана судом лише за наслідками розгляду самої справи, з урахуванням усіх належних та допустимих доказів, які сторони вправі надавати суду, саме в ході розгляду адміністративної справи.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову, а тому у задоволенні заяви позивача про забезпечення адміністративного позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 150, 151, 154, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити Державному реєстратору Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області Дригозі Юлії Юріївни в задоволенні клопотання про забезпечення адміністративного позову Державного реєстратора Опішнянської селищної ради Зіньківського району Полтавської області ОСОБА_1 до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України , Міністерство юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Державне підприємство "Національні інформаційні системи" про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржене в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються у відповідності до пункту 15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року).

Суддя С.О. Удовіченко