Справа № 340/608/19
Суддя: Т.М. Кармазина
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 травня 2019 року м. Кропивницький Справа № 340/608/19

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Кармазиної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (письмового провадження) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, скасування податкової вимоги,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення №175647-13 від 30 червня 2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання з транспортного податку у розмірі 25000 гривень;

- скасувати податкову вимогу від 27.10.2017 № 9856-17.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на протиправність оскаржуваного податкового повідомлення - рішення та податкової вимоги. Оскільки, станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, на сайті Мінекономрозвитку в розділі "Розрахунок середньоринкової вартості транспортних засобів для цілей оподаткування транспортним податком (п.267.2 ст.267 Податкового кодексу України) відсутні дані щодо автомобіля марки "Lexus" модель ЕS 350. Що, на думку позивача, свідчить про те, що автомобіль, який належав їй на праві власності до 03.08.2016, не був об`єктом оподаткування транспортним податком. У зв`язку з чим, на переконання позивача, у неї відсутній обов`язок сплачувати транспортний податок за 2016 рік. Тому, податкове повідомлення - рішення №175647-13 від 30 червня 2016 року прийнято податковим органом без врахування середньої ринкової вартості її автомобіля, без врахування інших показників, які вливають на зменшення середньоринкової вартості авто, що свідчить про його протиправність. Крім цього, зазначала, що податкова вимога від 27.10.2017 №9856-17 підлягає скасуванню, оскільки видана на підставі протиправного податкового повідомлення - рішення №175647-13 від 30.06.2016.

Згідно наданого до суду відзиву на позов, відповідач - Кропивницька об`єднана державна податкова інспекція Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на те, що автомобіль 2012 року випуску, який належав позивачу, на момент винесення податкового повідомлення-рішення з року випуску автомобіля не минуло більше п`яти років. Тому, на думку відповідача, вказаний автомобіль є об`єктом оподаткування з транспортного податку та позивач повинна була сплатити за нього податок. Стосовно вартості автомобіля, то відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що позивачем не надано суду доказів, що, станом на час прийняття податкового повідомлення-рішення від 30.06.2016, вартість її автомобіля складала менше 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня податкового (звітного) року. Таким чином, на думку відповідача, оскільки, позивачем не спростовано того факту, що транспортний засіб позивача підпадає під визначення об`єкту оподаткування транспортним податком відповідно до ст.267 ПК України у 2016 році, то податковим органом правомірно, у відповідності до норм чинного законодавства, винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення (а.с.42-43).

Згідно наданого до суду відзиву на позов, відповідач - Головне управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, позовні вимоги не визнав у повному обсязі, в задоволенні позову просив відмовити, зважаючи на те, що у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів (зокрема документів, що підтверджують право власності на об`єкт оподаткування, перехід права власності на об`єкт оподаткування), контролюючий орган за місцем реєстрації платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним). При цьому, зазначав, що ОСОБА_1 не зверталася до податкового органу з відповідними заявами, також у встановлений Податковим кодексом України строк, позивачем не сплачено визначену оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням суму грошового зобов`язання, що призвело до виникнення податкового боргу з транспортного податку за 2016 рік. Внаслідок чого, у відповідності до статті 59 Податкового кодексу України, ГУ ДФС у Кіровоградській області було винесено податкову вимогу від 27.10.2017 №9856-17 (а.с.44).

Ухвалою від 26.03.2019 відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та у відповідності до ст.80 витребувано докази (а.с.1-2).

Дослідивши докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів України, в період з 22.03.2014 по 03.08.2016 власником автомобіля марки "Lexus" модель ЕS 350, 2012 р.в., об`єм циліндрів двигуна 3456 см. куб., державний номерний знак НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , являлась: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується інформацією, наданою, на запит суду, регіональним сервісним центром в Кіровоградській області в листі №31/111316 від 02.04.2019 (а.с.40) та копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.14) .

30 червня 2016 року Кіровоградською об`єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області прийнято податкове повідомлення-рішення №175647-13, яким позивачу визначено суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб за 2016 рік в сумі 25000 грн. (а.с.46).

27 жовтня 2017 року податковим органом, у зв`язку із не сплатою позивачем визначеного податковим повідомленням-рішенням зобов`язання у встановлений строк, складено податкову вимогу форми Ф №9856-17 на суму 25000 грн. (а.с.11).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства (стаття 1 Податкового кодексу України).

01 січня 2015 набрав чинності Закон України від 28 грудня 2014 року № 71-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи", яким згідно зі статтею 267 Податкового кодексу України введено новий транспортний податок.

Відповідно до пункту 10.2 статті 10 Податкового кодексу України місцеві ради обов`язково установлюють єдиний податок та податок на майно (в частині транспортного податку та плати за землю).

Повноваження міських рад щодо податків та зборів визначені статтею 12 Податкового кодексу України.

Відповідно до підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

У разі якщо сільська, селищна, міська рада або рада об`єднаних територіальних громад, що створена згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, не прийняла рішення про встановлення відповідних місцевих податків і зборів, що є обов`язковими згідно з нормами цього Кодексу, такі податки до прийняття рішення справляються виходячи з норм цього Кодексуіз застосуванням їх мінімальних ставок, а плата за землю справляється із застосуванням ставок, які діяли до 31 грудня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування плати за землю (підпункт 12.3.5 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України).

Водночас, 24 грудня 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України № 909-VIII "Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році", що набрав чинності 01 січня 2016 року (далі - Закон №909-VIII), яким внесено зміни у Податковий кодекс України щодо об`єкту оподаткування транспортним податком.

Так, згідно підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України (в редакції Закону від 24 грудня 2015 року № 909-VIII) об`єктом оподаткування є легкові автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Пунктом 4 розділу ІІ "Прикінцеві положення" Закону № 909-VIII визначено, що у 2016 році до прийнятих рішень органів місцевого самоврядування про встановлення місцевих податків і зборів на 2016 рік не застосовуються вимоги, встановлені підпунктом 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 Податкового кодексу України та Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відтак, з 01 січня 2016 року платниками транспортного податку є власники легкових автомобілів не старше п`яти років, середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати.

Станом на 01 січня 2016 року мінімальна заробітна плата установлена в розмірі 1378 грн. (стаття 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2016 рік"). Отже, 750 розмірів мінімальної заробітної плати станом на 01 січня 2016 року складали 1 033 500 грн.

Таким чином, об`єктом оподаткування у 2016 році стали легкові автомобілі, середньоринкова вартість яких становить понад 1 033 500 грн. та з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно).

Така вартість визначається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку, за методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, виходячи з марки, моделі, року випуску, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач, пробігу легкового автомобіля, та розміщується на його офіційному веб-сайті (абз.2 підпункту 267.2.1 пункту 267.2 статті 267 Податкового кодексу України).

Методика визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 18 лютого 2016 року № 66 (далі Методика, в редакції чинній на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення), відповідно до положень пункту 2 якої середньоринкова вартість автомобіля розраховується за методом аналогії цін ідентичних автомобілів за формулою, визначеною у пункті 3 Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів, мотоциклів, мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10 квітня 2013 р. №403 (Офіційний вісник України, 2013 р., №44, ст. 1576), де за ціну нового транспортного засобу (Ц н) береться ціна нового автомобіля з урахуванням марки, моделі, типу двигуна, об`єму циліндрів двигуна, типу коробки переключення передач.

Пунктом 3 Порядку №403 встановлено, що середньоринкова вартість транспортного засобу розраховується за методом аналогії цін ідентичних транспортних засобів за такою формулою: С ср = Ц н х (Г / 100) х (1 ± (Г к / 100), де Ц н - ціна нового транспортного засобу в Україні; Г - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від строку експлуатації згідно з додатком 1; Г к - коефіцієнт коригування ринкової ціни транспортних засобів залежно від пробігу згідно з додатком 2.

Джерелом інформації про ціни нових транспортних засобів в Україні є офіційні прайс-листи виробників (дилерів) або довідкові дані про ціни щодо ідентичних або аналогічних нових транспортних засобів в Україні чи країнах-виробниках (експортерах) з урахуванням податків та зборів, що визначаються відповідно до законодавства (пункт 4 Порядку №403).

Згідно пункту 5 Методики, ідентичними є автомобілі, в яких збігаються такі ознаки і параметри: марка; країна-виробник; тип кузова (седан, універсал тощо); модель; конструкція привода тягових коліс; тип та робочий об`єм двигуна; потужність двигуна; тип коробки переключення передач та інших складників силової передачі; габаритні розміри; рік випуску; комплектація. Розбіжності можуть стосуватися комплектації, пробігу та технічного стану.

Так, відповідно до пункту 12 Методики коефіцієнт коригування ринкової ціни автомобілів залежно від пробігу визначається з урахуванням фактичного та нормативного середньорічного пробігу автомобілів.

У разі коли фактичний середньорічний пробіг автомобілів є вищим, ніж їх нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість зменшується, а у разі, коли фактичний середньорічний пробіг є нижчим, ніж нормативний середньорічний пробіг, середньоринкова вартість збільшується.

Тобто, нормативний середньорічний пробіг застосовується лише для порівняння величини фактичного середньорічного пробігу автомобілів для відповідного коригування ринкової ціни.

Мінекономрозвитку відповідно до цієї Методики розраховує середньоринкову вартість автомобіля та щороку до 1 лютого базового податкового (звітного) періоду подає ДФС інформацію про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року (п.13 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Мінекономрозвитку забезпечує роботу офіційного веб-сайту в режимі, який дає змогу отримати інформацію про середньоринкову вартість автомобіля шляхом введення даних про їх марку, модель, рік випуску, тип двигуна, об`єм циліндрів двигуна, тип коробки переключення передач та пробіг (п.14 Методики в редакції чинній на час спірних правовідносин).

Аналіз наведених положень Методики та Порядку визначення середньоринкової вартості легкових автомобілів свідчить про врахування при розрахунку цієї вартості певних ознак, параметрів і характеристик транспортного засобу.

Обов`язок щодо визначення середньоринкової вартості транспортного засобу законодавець покладає на центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику економічного розвитку. Межі повноважень податкового органу полягають виключно у прийнятті податкового повідомлення-рішення на підставі отриманої від Мінекономрозвитку інформації про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становить понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 у справі №802/2282/16 (адміністративне провадження №К/9901/32919/18).

Відтак, підставою для прийняття відповідачем оскаржуваного податкового повідомлення-рішення є отримана від Мінекономрозвитку інформація про автомобіль позивача.

Відповідно до частини четвертої статті 9 КАС України суд вживає передбачені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до частин першої та другої статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Частиною другою статті 74 КАС визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно із ч.3 ст.77 КАС України докази суду надають особи, які беруть участь у справі. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Враховуючи наведені норми КАС України, судом ухвалою від 26.03.2019 зобов`язано: відповідача-1 надати до суду належним чином завірені копії усіх матеріалів та документів, що стали підставою для прийняття оскаржуваного податкового повідомлення - рішення; Міністерство економічного розвитку і торгівлі України подати до суду інформацію про середньоринкову вартість легкового автомобіля марки Lexus, моделі ES 350, 2012 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 3456 см. куб., для цілей віднесення такого автомобіля до об`єктів оподаткування транспортним податком за 2016 рік.

Відповідачем-1 подано до суду відзив на позовну заяву, проте не надано доказів на підставі яких прийнято оскаржуване податкове повідомлення-рішення, зокрема у відповідності до пп.267.2.1 п.267.2. ст.267 Податкового кодексу України. Суд, зауважує, що відповідно до ч.1 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Також, Міністерством економічного розвитку і торгівлі України станом на 07.05.2019 вимоги ухвали суду від 26.03.2019 не виконано.

У зв`язку з чим, з метою повного та об`єктивного з`ясування обставин у справі, судом, ухвалою суду від 07.04.2019, зобов`язано повторно Кропивницьку об`єднану державну податкову інспекцію Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області, у строк до 17 травня 2019 року подати до суду належним чином завірені копії усіх матеріалів та документів, що стали підставою для прийняття податкового повідомлення - рішення №175647-13 від 30 червня 2016 року про збільшення суми грошового зобов`язання з транспортного податку ОСОБА_1 у розмірі 25000 гривень, а також інформацію про середньоринкову вартість легкового автомобіля марки Lexus, моделі ES 350, 2012 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 3456 см. куб., для цілей віднесення такого автомобіля до об`єктів оподаткування транспортним податком за 2016 рік.

Також, зобов`язано, повторно, на підставі статті 80 КАС України, Міністерство економічного розвитку і торгівлі України протягом 3 днів з дня отримання цієї ухвали подати до суду інформацію про середньоринкову вартість легкового автомобіля марки Lexus, моделі ES 350, 2012 року випуску, об`єм циліндрів двигуна 3456 см. куб., для цілей віднесення такого автомобіля до об`єктів оподаткування транспортним податком за 2016 рік.

11 травня 2019 року Міністерством економічного розвитку і торгівлі України надіслано на адресу суду лист за вих.№3805-05/19279-05 від 07.05.2019, в якому Мінекономрозвитку України повідомлено суд, що згідно з інформацією про автомобілі, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2016 року, поданою ДФС, середньоринкова вартість автомобіля Lexus, моделі ES 350, об`єм циліндрів двигуна 3,5 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач до 2 років експлуатації становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2016 року (а.с.53-54).

Також, Мінекономрозвитку України надано суду інформацію, подану останнім до ДФС України за вих.№3252-08/4797-03 від 22.02.2016, в якій містяться відомості щодо автомобілів, з року випуску яких минуло не більше п`яти років (включно) та середньоринкова вартість яких становила понад 750 розмірів мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня 2016 року, в тому числі щодо автомобіля Lexus, моделі ES 350, об`єм циліндрів двигуна 3,5 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач, строк експлуатації якого до 2 років (а.с.55, 59).

Матеріалами справи підтверджено, що, станом на час прийняття податковим органом оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, строк експлуатації позивачем автомобіля Lexus, моделі ES 350, об`єм циліндрів двигуна 3,5 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач, становив більше 2 років.

При цьому, доказів наявності у податкового органу, станом на час прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, інформації, наданої останньому Мінекономрозвитку України, щодо середньоринкової вартості автомобіля Lexus, моделі ES 350, об`єм циліндрів двигуна 3,5 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач, строк експлуатації якого понад 2 роки, суду не надано.

Матеріали справи не містять доказів, які б свідчили про віднесення автомобіля Lexus, моделі ES 350, об`єм циліндрів двигуна 3,5 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач, власником якого була позивач, до об`єктів оподаткування транспортним податком у 2016 році.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивач, яка була власником автомобіля Lexus, моделі ES 350, об`єм циліндрів двигуна 3,5 літра, бензин, автоматичною коробкою переключення передач, строк експлуатації якого понад 2 роки, станом на час виникнення спірних правовідносин, не могла вважатись платником транспортного податку, а належний їй автомобіль не був об`єктом оподаткування транспортним податком.

Враховуючи викладене, суд погоджується з позицією позивача щодо відсутності у неї обов`язку щодо сплати транспортного податку за 2016 рік.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції" (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що "…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень".

Тобто, суд зазначає, що у даній справі закладено один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки, в протилежному випадку, презюмується, що вони є протиправними.

Відповідачем по справі, як суб`єктом владних повноважень, не виконано покладеного на нього обов`язку щодо доказування правомірності прийняття оскаржуваного податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення та вимога є необґрунтованими, прийнятим з порушенням норм податкового законодавства, у зв`язку із чим є протиправними та підлягають скасуванню. Що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

А тому, з урахуванням задоволення позовних вимог, здійснені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 768,40 грн., підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2.

Керуючись ст.ст.132, 139, 143, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Кропивницької об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (25009, м.Кропивницький, вул.Глінки, 2, ), Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області (25006, м.Кропивницький, вул.В.Перспективна, 55, ) про визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення, податкової вимоги - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Кіровоградської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Кіровоградській області №175647-13 від 30 червня 2016 року, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем: транспортний податок з фізичних осіб в сумі 25000 грн..

Скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області №9856-17 від 27 жовтня 2017 року.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ) здійснені нею судові витрати на оплату судового збору в сумі 768,40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної фіскальної служби у Кіровоградській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Т.М. Кармазина