Справа № 280/2476/19
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

05 червня 2019 року Справа № 280/2476/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання: Сонгулія О.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

громадянина Італії ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

до Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (69076, м.Запоріжжя, вул.Василя Сергієнка, 48а; )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Головне управління ДФС у Запорізькій області (69107, м.Запоріжжя, пр.Соборний, буд.166; )

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов громадянина Італії ОСОБА_2 (далі - позивач) до Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (далі - відповідач, Хортицький ВДВС м.Запоріжжя), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, Головне управління ДФС у Запорізькій області (далі - ГУ ДФС у Запорізькій області) в якому позивач просить суд:

1) визнати протиправними дії державного виконавця Хортицького ВДВС м.Запоріжжя щодо визначення вартості майна - квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності позивачу, у розмірі 414815,00 грн. у ході здійснення виконавчого провадження №55736147 з примусового виконання виконавчого листа №808/2542/16 від 17.01.2017, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом, про стягнення з позивача на користь держави податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 541176,03 грн.;

2) зобов`язати державного виконавця Хортицького ВДВС м.Запоріжжя утриматися від передачі квартири АДРЕСА_2 на реалізацію за вказаною оцінкою.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що на примусовому виконанні у Хортицькому ВДВС м.Запоріжжя перебуває виконавче провадження №55736147 з примусового виконання виконавчого листа №808/2542/16 від 17.01.2017, виданого Запорізьким окружним адміністративним судом, про стягнення з позивача на користь держави податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 541176,03 грн. Під час здійснення зазначеного виконавчого провадження державним виконавцем Хортицького ВДВС м.Запоріжжя 29.03.2019 накладено арешт на належну позивачу на праві власності квартиру АДРЕСА_2 . 16.05.2019 позивачем отримано повідомлення старшого державного виконавця Хортицькому ВДВС м.Запоріжжя Литвиненко А.Д. від 03.05.2019 №23682/3 про надходження Звіту про оцінку майна від експерта-оцінювача, яким визначено вартість арештованого майна, а саме квартири за адресою: АДРЕСА_3 , згідно акту опису та арешту ВП 55736147 на суму 414815,00 грн., повідомлено, що за вказаною оцінкою майно буде передано на реалізацію у встановленому чинним законодавством порядку. Однак з результатами оцінки позивач не погоджується, оскільки на його думку визначена оцінювачем вартість його двокімнатної квартири у розмірі 414815,00 грн. є значно меншою за її ринкову вартість, а оцінка квартири здійснена оцінювачем без її фактичного огляду, без врахування стану квартири, наявного ремонту, оздоблення, стану комунікації, сантехніки тощо. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 28.05.2019 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін відповідно до ст.ст.12, 257, 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов (вх.№22550 від 03.06.2019), в якому відповідач зазначив, що в ході проведення виконавчих дій державним виконавцем виявлено запис про обтяження №14463371, відповідно до якого описане та арештоване майно є податковою заставою згідно акту опису майна №22, виданий 25.04.2016 Запорізькою ОДПІ ДФС у Запорізькій області. Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України №518 від 22.05.2017 року «Про затвердження Порядку проведення цільових аукціонів з продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі» реалізація майна, що перебуває у податковій заставі проводиться за визначеним порядком організаторами цільових аукціонів, що унеможливлює продаж вказаного майна шляхом проведення електронних торгів за виконавчим провадженням. 28.05.2019 року державним виконавцем надіслано повідомлення до ГУ ДФС у Запорізькій області для вирішення даного питання. В подальшому державним виконавцем буде винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника іншого майна. Зважаючи на вищевикладене Хортицький ВДВС м.Запоріжжя вважає, що відсутній предмет спору, так як реалізація податкової застави в рамках виконавчого провадження не передбачена Законом України «Про виконавче провадження».

04.05.2019 до суду надійшло клопотання позивача про розгляд справи без участі позивача та його представника.

05.06.2019 до суду надійшло клопотання відповідача, в якому просить суд розглянути справу за відсутності представника Хортицького ВДВС м.Запоріжжя.

05.06.2019 від ГУ ДФС у Запорізькій області надійшла заява про розгляд справи у письмовому провадженні.

За приписами ч. 6 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Таким чином, суд визнав за можливе вирішити справу в порядку письмового провадження за наявними в ній матеріалами.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

На виконанні у Хортицькому ВДВС м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області перебуває виконавче провадження №55736147 з примусового виконання виконавчого листа №808/2542/16 від 17.01.2017 виданого Запорізьким окружним адміністративним судом про стягнення з позивача податкового боргу з орендної плати з фізичних осіб у розмірі 541176,03 грн. (а.с.25).

29.03.2019 державним виконавцем Хортицького ВДВС м.Запоріжжя винесено постанову про опис та арешт майна боржника, відповідно до якої описано нерухоме майно, а саме: квартира за адресою - АДРЕСА_3 , що належить позивачу (а.с.23, 24).

Листом щодо результатів оцінки арештованого майна від 03.05.2019 №23682/3 відповідач повідомив позивача про отримання звіту про оцінку майна від експерта оцінювача, яким була визначена вартість арештованого майна (квартири) позивача. Крім того, відповідач зазначив, що за вказаною оцінкою майно буде передано на реалізацію у встановленому чинним законодавством порядку (а.с.22).

Не погодившись з результатами оцінки майна, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правові засади здійснення оцінки майна, майнових прав та професійної оціночної діяльності в Україні, її державного та громадського регулювання, забезпечення створення системи незалежної оцінки майна з метою захисту законних інтересів держави та інших суб`єктів правовідносин у питаннях оцінки майна, майнових прав та використання її результатів визначені Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 №2658-III (далі - закон №2658-III).

Згідно з ч.4 ст.3 Закону №2658-III процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно до статті 12 цього Закону.

За змістом ч.1 ст.10 і ч.1 ст.11 Закону України №2658-III підставою проведення оцінки майна є, зокрема, договір між суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання та замовником оцінки, який укладається в письмовій формі та може бути двостороннім або багатостороннім.

Відповідно до ст.33 цього Закону спори, пов`язані з оцінкою майна, майнових прав, вирішуються в судовому порядку.

Статтею 32 Закону України №2658-III передбачено відповідальність оцінювачів та суб`єктів оціночної діяльності, а згідно з ч.2 цієї статті оцінювачі та суб`єкти оціночної діяльності - суб`єкти господарювання несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору, зокрема, за недостовірність чи необ`єктивність оцінки майна, відповідно до умов договору та закону.

Отже, чинним законодавством України передбачено підстави відповідальності суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання в разі неналежного виконання (зокрема недостовірності чи необ`єктивності оцінки майна) ним своїх обов`язків.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (п.1 ч.1 ст. 3 Закону №1404-VIII).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (ч.1 ст.18 Закону №1404-VIII).

Згідно з п.9 ч.1 ст.2 Закону №1404-VIII виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За змістом частин 1-3 ст.57 Закону №1404-VIII визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

За приписами ч.5 цієї статті виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення.

З матеріалів справи вбачається, що позивач звернувся до суду, оскільки не згоден з оцінкою майна зазначеної у звіті про оцінку майна експерта оцінювача.

Стосовно сумнівів позивача щодо вартості квартири та щодо не здійснення огляду об`єкта оцінки при проведенні оцінювання його вартості суб`єктом оціночної діяльності, суд зазначає, що жодних доказів, якій б підтверджували зазначені обставини, позивачем до матеріалів позову надано не було, відтак позиція позивача зводиться виключно до припущень і тому не береться судом до уваги при вирішенні даного спору.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання державного виконавця утриматися від передачі квартири АДРЕСА_2 на реалізацію за вказаною оцінкою суд зазначає таке.

До матеріалів справи сторонами не надано жодних доказів, які б могли свідчити про зловживання чи порушення державним виконавцем вимог Закону №1404-VIII у виконавчому провадженні ВП№55736147, відтак жодних підстав для заборони державному виконавцю вчиняти дії щодо передачі майна на реалізацію відповідно до ст.61 Закону №1404-VIII, в суду немає.

Крім того, згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: - визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; - визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; - визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; - встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; - прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1 - 4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

З наведеного вбачається, що завданням судочинства є захист прав та інтересів осіб від порушень, що вже відбулися, водночас суд не наділений повноваженнями зобов`язувати суб`єкта владних повноважень вчиняти певні дії або утримуватись від вчинення дій у майбутньому.

Крім того, з наданих до матеріалів справи доказів судом встановлено, що на описане та арештоване майно, з оцінкою якого не погоджується позивач, Запорізькою ОДПІ ДФС у Запорізькій області накладено обтяження за правом податкової застави відповідно до акту опису майна №22 від 25.04.2016.

Відповідно до Наказу Міністерства фінансів України №518 від 22.05.2017 року «Про затвердження Порядку проведення цільових аукціонів з продажу майна платника податків, яке перебуває у податковій заставі» реалізація майна, що перебуває у податковій заставі, проводиться за визначеним порядком організаторами цільових аукціонів.

Отже, майно, яке перебуває у податковій заставі, не може бути реалізовано на електронних торгах в межах виконавчого провадження, у зв`язку з чим виконавцем не можуть вчинятись дії щодо передачі такого майна в порядку, передбаченому Законом №1404-VIII.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законом №1404-VIII, відтак, підстави для задоволення позовних вимог справі відсутні.

У зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що суд відмовляє у задоволенні позову, підстави для присудження понесених позивачем документально підтверджених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відсутні, отже розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 5, 9, 77, 132, 139, 143, 243-246, 255, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні адміністративного позову громадянина Італії ОСОБА_2 до Хортицького відділу державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Головне управління ДФС у Запорізькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

2. У зв`язку з відмовою в позові розподіл судових витрат не здійснюється.

3. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду через Запорізький окружний адміністративний суд.

4. Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - громадянин Італії ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Хортицький відділ державної виконавчої служби м.Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, місцезнаходження: 69076, м.Запоріжжя, вул.Василя Сергієнка, 48а; .

Повне судове рішення складено 05.06.2019.

Суддя М.О. Семененко