Справа № 820/2783/18
Суддя: Кононенко З.О.
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 р.Справа № 820/2783/18
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Кононенко З.О.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Калиновського В.А. ,

за участю секретаря судового засідання Цибуковської А.П.

представника позивача Рубежанського І.В.

представника відповідача Бурч В.В.

представника відповідача Іванова І.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 , Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_1 (Харківський прикордонний загін) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року, головуючий суддя І інстанції: Бідонько А.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 07.08.19 року по справі № 820/2783/18

за позовом ОСОБА_1

до Адміністрації Державної прикордонної служби України , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Військоваої частини НОМЕР_1 (Харківський прикордонний загін)

про визнання дій (бездіяльності) протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії (бездіяльність) з боку Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо зобов`язання надати список, зобов`язання скласти довідки, здійснення перерахунку та виплату пенсії;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення та подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , які не передбачали в складі грошового забезпечення ОСОБА_1 щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами;

- визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не виконання завдань покладених на нього п.п. 1, 3 п. 4 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі яке затверджене Постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 №28-2 щодо здійснення контролю за призначенням (перерахунком) і виплатою пенсії які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду, інших джерел, визначених законодавством;

- визнати дії (бездіяльність) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 пенсії з грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами протиправними;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України отримати у військової частини НОМЕР_2 довідку (довідки) про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами та подати зазначену довідку до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії ОСОБА_1 з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами, призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію в розмірі якій обчислений з грошового забезпечення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами та здійснити виплату ОСОБА_1 недоплаченої частини основного розміру пенсії з 08.11.2017 року;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) з боку Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не надання відповідних належних фінансових та Інших документів до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для призначення належної пенсії після виключення позивача зі списків військової частини, зобов`язання скласти довідки, здійснення контролю за перерахунком пенсії, виплати належної пенсії та інше;

- визнати протиправними дії (бездіяльність) Адміністрації Державної прикордонної служби України щодо оформлення, подання до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області документів для призначення пенсії ОСОБА_1 , не внесення у довідку про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, інших видів заохочень;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає в не своєчасному призначенні, перерахунку, обчисленні та виплаті пенсії ОСОБА_1 з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, інших видів заохочень, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України отримати у військової частини НОМЕР_2 довідку (довідки) про додаткові види грошового забезпечення, довідку про розмір грошового забезпечення або скласти їх самостійно, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, яка містить грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразову грошову допомогу при звільненні, інші види заохочень та подати зазначені вище довідки до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області для перерахунку пенсії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 для перерахунку пенсій та довідки про додаткові види грошового забезпечення, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби, здійснити перерахунок розміру пенсії та виплачувати ОСОБА_1 пенсію, обчисливши розмір пенсії з грошового забезпечення з урахуванням грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та одноразової грошової допомоги при звільненні, інших видів заохочень;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області здійснити виплату ОСОБА_1 сум недоплаченої частини основного розміру пенсії з нарахуванням компенсації втрати частини доходу з 08.11.2017 року;

- зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області подати протягом місяця, з дня набрання постановою законної сили, звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він проходив військову службу у Збройних Силах України за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 м. Харкова Державної прикордонної служби України по 07.11.2017 року та під час проходження військової служби отримував у складі грошового забезпечення, зокрема, щомісячну додаткову грошову винагороду, грошову допомогу на оздоровлення, матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань, індексацію та інші види заохочень. Після звільнення з військової служби та після отримання довідки від територіального органу пенсійного фонду позивачу стало відомо про не включення до складу його грошового забезпечення з якого нараховується пенсія вказаних видів заохочень та винагород. Позивач звертався до відповідачів щодо питання складення нової довідки про додаткові види грошового забезпечення та про перерахунок і виплату пенсії. Проте відповідачами було відмовлено позивачу, чим, на його думку, порушено його права.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду 31.07.2018 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про визнання дій (бездіяльності) протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і яка має містити дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) подати належним чином оформлену довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди до Адміністрації Державної прикордонної служби України.

Зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України, після отримання від військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди подати до Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області після отримання від Адміністрації Державної прикордонної служби України, належним чином оформленої довідки про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування і яка містить дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди, призначити та виплачувати пенсію ОСОБА_1 у розмірі, який обчислити з грошового забезпечення до складу якого включити щомісячну додаткову грошову винагороду.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області здійснити ОСОБА_1 виплату суми недоплаченої частини основного розміру пенсії, починаючи з 08.11.2017 року.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині залишених без задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення в цій частині та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивач, зазначає, що вважає бездіяльність відповідачів неообгрунтованою, незаконною, та вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку стосовно того, що допомога на вирішення соціально побутових питань та грошова допомога на оздоровлення є одноразовими додатковими видами грошового забезпечення та не відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовця. Також позивач вважає, що суд першої інстанції повинен зобов`язати Адміністрацію Державної прикордонної служби України та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у місячний термін подати звіт про виконання рішення суду.

Відповідачі, Адміністрація Державної прикордонної служби України, Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог, подали апеляційні скарги, в яких просили скасувати вказане рішення в цій частині та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачі зазначали про відсутність взагалі підстав для складення нової довідки про перерахунок пенсії позивача та посилалися на порушення судом першої інстанції при прийнятті рішення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного, на їхню думку, вирішення спору судом першої інстанції.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав апеляційну скаргу, просив задовольнити її та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на доводи та обґрунтування, викладені в апеляційній скарзі, а апеляційні скарги відповідачів залишити без задоволення.

Представники відповідачів, підтримали апеляційні скарги, та незгоду з прийнятим рішенням в частині задоволених позовних вимог та просили задовольнити їхні апеляційні скарги, посилаючись на викладені в них доводи та обґрунтування, а апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, перевіривши доводи апеляційних скарг, рішення суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а апеляційні скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 м. Харкова Державної прикордонної служби України, до набуття права на пенсію.

Після призначення пенсії позивачем було отримано довідку № 187 від 03.04.2018 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, з якої позивачу стало відомо, що нарахування пенсії йому здійснено без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, грошової допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, індексації та інших види заохочень, які він отримував в період проходження служби.

При цьому, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області на підставі документів, наданих Адміністрацією Державної прикордонної служби України, зокрема грошового атестата № 145 від 13.11.2017 року та додатку до грошового атестату про додаткові види грошового забезпечення для нарахування пенсії, виданих військовою частиною НОМЕР_1 , позивачу призначено пенсію за 19 років 09 місяців 09 днів вислуги, відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 р. № 2262-XII.

Зі змісту адміністративного позову вбачається, що позивач усно звернувся із заявою до в/ч НОМЕР_1 із проханням скласти нову довідку про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами та подати зазначену довідку до Адміністрації Державної прикордонної служби України. Однак, позивачу було відмовлено з огляду на те, що на відповідні винагороди та заохочення пенсія не нараховується.

В подальшому, як зазначає позивач він повторно звернувся до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області, на що отримав відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю довідки про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії, із зазначенням в ній відповідних винагород та заохочень, відповідно до постанови КМУ від 22.09.2010 р. № 889 зі змінами.

Позивач, не погодившись із такими діями та бездіяльністю відповідачів, звернувся до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції дійшов висновку, про наявність підстав для виходу за межі позовних вимог позивача та зобов`язання військової частини НОМЕР_1 скласти довідку про додаткові види грошового забезпечення для призначення пенсії, які ОСОБА_1 отримував протягом останніх 24 місяців перед місяцем звільнення з військової служби, з яких було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, і яка має містити дані щодо отриманої щомісячної додаткової грошової винагороди.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст. 9 Закону № 2011-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з ч. 2, 3 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Зміст наведених норм свідчить про те, що до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 2011-ХІІ пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Водночас, за Законом № 2262-ХІІ, однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Частиною 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 393 пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Отже, Закон № 2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

З матеріалів справи судом встановлено, що матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань здійснювалися не щомісячно, а тому підстави для включення до грошового забезпечення позивача, з якого обчислюється пенсія, отриманих ним разових допомог та заохочень, виплата яких здійснювалась не щомісячно відсутні, оскільки вказані виплати не входять до встановленого ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-XII переліку видів грошового забезпечення.

Відтак, оскільки отримувані позивачем під час проходження військової служби матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань не входять до встановленого частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ переліку видів грошового забезпечення, висновки позивача про наявність підстав для включення до грошового забезпечення ОСОБА_1 , з якого обчислюється пенсія, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань, ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права.

Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 р. у справі №522/2738/17 (провадження № 11-806апп18), яка відступила від правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 10.03.2015 р. у справі № 21-70а15.

Водночас, щодо посилання позивача на правову позицію Верховного Суду України, висловлену у постанові від 10 березня 2015 року № 21-70а15, яка полягає у тому, що грошова допомога на оздоровлення та матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, відносяться до складу грошового забезпечення військовослужбовців, з розміру якого обчислюється пенсія, колегія суддів зазначає, що Велика Палата Верховного Суду відступила від цього висновку, про що зазначено в її постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 522/2738/17.

Також, наведена правова позиція кореспондується з висновками Конституційного Суду України, викладеними в рішенні від 13.05.2015 по справі № 1-9/2015 за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень ч. 3 ст. 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яке за приписами ст. 69 Закону України Про Конституційний Суд України є обов`язковим до виконання.

Згідно висновків Конституційного Суду України, аналіз положень ст. ст. 43 та 63 Закону № 2262-ХІІ вказує на єдиний підхід законодавця до визначення видів грошового забезпечення військовослужбовців, які враховуються як при призначенні пенсій (стаття 43), так і при перерахунку раніше призначених пенсій (стаття 63): виключно Верховна Рада України шляхом прийняття законів визначає види грошового забезпечення для обчислення та перерахунку пенсій військовослужбовців та осіб, які мають право на пенсію за Законом. Перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій зазначених категорій осіб, визначається виключно законами України.

Отже, відповідно до зазначених висновків Конституційного Суду України, приписами ч. 3 ст. 43 Закону № 2262-ХІІ визначено виключний перелік певних видів складових грошового забезпечення військовослужбовця, на підставі яких проводиться обчислення пенсії.

Враховуючи, що приписи ч. 3 ст. 43 Закону №2262-ХІІ не передбачають врахування всіх видів грошового забезпечення, які були виплачені військовослужбовцю за час проходження служби та з яких сплачено страхові внески при призначенні пенсії, а наведений вказаною нормою перелік видів грошового забезпечення, які є підставою для призначення пенсії, є вичерпним, колегія суддів дійшла висновку, що відмова в наданні довідки для перерахунку пенсії позивача із зазначенням оспорюваних складових є правомірною.

Щодо доводів апеляційної скарги позивача, стосовно необхідності врахування індексації грошового забезпечення, колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 18 Закону України Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії від 05.10.2000 р. № 2017-ІІІ (далі - Закон № 2017-ІІІ) визначено, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, зокрема, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін. Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (частина 2 статті 19 Закону № 2017-ІІІ).

Статтею 9 Закону № 2011-XII передбачено, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України регульовано Законом України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі по тексту - Закон № 1282-ХІІ).

Згідно статей 1 і 2 вказаного Закону індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Отже, індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. При цьому проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковим для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Враховуючи, що індексації підлягають всі грошові доходи населення, які не мають разового характеру, а не тільки грошове забезпечення військовослужбовців, а також те, що здійснення індексації врегульовано окремим законом, до якого стаття 9 Закону №2011-ХІІ містить відсилочну норму, колегія суддів вважає, що механізм індексації має універсальний характер і питання її врахування до складу грошового забезпечення для призначення пенсії за вислугу років не регулюється положеннями Закону № 2011-XII або Закону № 2262-ХІІ.

Верховний Суд у складі суддів Судової палати для розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, розглянувши справу №638/9697/17 при вирішенні питання включення до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, отриманої військовослужбовцем індексації грошового забезпечення, у постанові від 3 квітня 2019 року відступив від раніше висловленої з цього питання правової позиції Верховного Суду у справах №522/11262/16-а та №522/7855/17 та сформулював наступний правовий висновок.

Незважаючи на наявність спеціального законодавства, зокрема Закону № 2262-ХІІ та відповідних підзаконних нормативних актів, якими врегульовуються відносини щодо обчислення (призначення, перерахунку) пенсій військовослужбовцям та наявність спеціального законодавства, зокрема Закону №2011-ХІІ, яким імперативно визначаються види (складові) грошового забезпечення військовослужбовців, натомість які не врегульовують питання віднесення індексації грошового забезпечення до видів грошового забезпечення, з якого обчислюється пенсія, при вирішенні цього питання слід субсидіарно застосовувати положення спеціальних законів щодо механізму проведення індексації, її мети та правової природи (суті), зокрема Закону № 2017-ІІІ, Закону № 1282-ХІІ, та Порядку № 1078.

Отже, аналізуючи наведені нормативно - правові акти, колегія суддів наголошує, що індексація має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку пенсії за вислугу років, що забезпечує дотримання пенсійних прав осіб, звільнених з військової служби, як складової конституційного права на соціальний захист.

Проте, дослідивши матеріали справи, зокрема грошовий атестат, колегія суддів, дійшла висновку, що індексація ОСОБА_1 не сплачувалась, отже на неї не нараховано страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, таким чином вимоги позивача, щодо врахування індексації грошового забезпечення задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у позивача права на отримання пенсії з урахуванням вказаних видів винагород та заохочень.

Щодо зобов`язання Адміністрації Державної прикордонної служби України та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надати протягом 15 днів з дня набрання постановою законної сили звіт про виконання судового рішення, що передбачено ч. 1 ст. 382 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Вказаною нормою КАС України встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

При цьому, встановлення вказаного заходу судового контролю є доцільним виключно у випадку, коли наявні достатні та об`єктивні підстави вважати, що суб`єкт владних повноважень буде ухилятись від виконання судового рішення.

В даному випадку, необхідність зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення позивач обґрунтовує виключно власними припущеннями, а в ході судового розгляду справи судом не встановлено наявності жодних обставин, які б вказували на можливе ухилення відповідачів від виконання судового рішення, тому суд не вбачає підстав для застосування положень ч. 1 ст. 382 КАС України.

Колегія суддів додатково наголошує, що відповідно до п. 7 Постанови КМУ № 393 розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Проте, суд першої інстанції в супереч зазначеній нормі, частково задовольняючи позовні вимоги в резолютивній частині оскаржуваного рішення в абзацах 2, 3, 4, 5 зазначив "останні 24 місяці перед місяцем звільнення".

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів приходить до висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року по справі № 820/2783/18, необхідно змінити виключивши в абзацах 2, 3, 4, 5 резолютивної частини слово "місяцем" перед словом "звільнення".

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року по справі № 820/2783/18 залишити без змін.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційні скарги Адміністрації Державної прикордонної служби України, Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року по справі № 820/2783/18 змінити виключивши в абзацах 2, 3, 4, 5 резолютивної частини слово "місяцем" перед словом "звільнення".

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.07.2018 року по справі № 820/2783/18 залишити без змін..

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.О. Кононенко
Судді(підпис) (підпис) О.А. Спаскін В.А. Калиновський
Повний текст постанови складено 03.06.2019 року