Справа № 280/5206/18
Суддя: Чередниченко В.Є.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

30 травня 2019 року м. Дніпросправа № 280/5206/18
(суддя Бойченко Ю.П., м. Запоріжжя)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чередниченка В.Є. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Панченко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Чорнова Є.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДФС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі №280/5206/18 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «МС Трейд» до Головного управління ДФС у Запорізькій області про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій,-

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «МС Трейд» 06 грудня 2018 року звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області згідно з яким, просить визнати протиправним наказ відповідача №3818 від 12.11.2018 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача та визнати протиправними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача на підставі наказу №3818 від 12.11.2018 року.

Позов обґрунтовано тим, що у відповідача були відсутні правові підстави для направлення запитів, як наслідок відповідач не мав права виносити оскаржуваний наказ про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача. Також зазначає про порушення відповідачем порядку вручення копії оскаржуваного наказу, не зазначення у наказі тривалості перевірки та охоплення перевіркою кола питань, про які не зазначалося у запитах.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року позов задоволено повністю.

Рішення суду мотивовано тим, що відповідачем не доведено наявності підстав для звернення з відповідними запитами до позивача. При цьому, оскаржуваний наказ не відповідає вимогам ПК України.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції відповідач оскаржив його до апеляційного суду з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити повністю.

Апеляційна скарга фактично обґрунтована тим, що оскаржуваний наказ винесено відповідно до вимог чинного законодавства, враховуючи те, що відповідачем було направлено позивачу оформлені у відповідності до вимог чинного законодавства запити. Зазначає про своєчасне направлення позивачу копії оскаржуваного наказу та повідомлення №281 від 12.11.2018 року.

Згідно з відзивом на апеляційну скаргу, позивач просить у задоволені апеляційної скарги відмовити, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та знайшло підтвердження під час розгляду апеляційної скарги, що відповідачем сформовано та надіслано позивачу запит від 02.07.2018 №19091/10/08-01-14-06-13 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «ГИД», ПП «ІВФ «КАСКАД», ТОВ «СЛД-ПЛЮС», ТОВ «КВАНТУМ НТЦ». Запит обґрунтовано виявленням фактів, що свідчать про допущене позивачем порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення сум податку на додану вартість, про що свідчать результати аналізу показників, що містяться у податковій звітності ТОВ «ПК МС Трейд», даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до статей 72, 73, 74 Податкового кодексу України, а саме з`ясовано документальне оформлення господарських операцій за відсутності факту їх реального здійснення, оскільки відсутнє реальне (законне) джерело походження товару (робіт, послуг). Згідно з даними Єдиного реєстру податкових накладних позивач здійснює придбання у вищенаведених контрагентів товарів (робіт, послуг), які в свою чергу здійснюють придбання аналогічних товарно-матеріальних цінностей у підприємств, що є учасниками схем ухилення та формують податковий кредит підприємствам реального сектору економіки (а.с.14-17).

Листом від 23.08.2018 №1-23/08 позивач відмовив у наданні документальних підтверджень з підстав необґрунтованості зазначеного запиту (а.с.18-21).

Надалі, відповідачем сформовано запит від 20.07.2018 №21550/10/08-01-14-06-13 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» по взаємовідносинам з контрагентом-покупцем ТОВ «Квантум-НТЦ». Запит обґрунтовано виявленням фактів, що свідчать про допущене позивачем порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, ст. 198, ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок неправомірного визначення сум податку на додану вартість, про що свідчать результати аналізу показників, що містяться у податковій звітності ТОВ «ПК МС Трейд», даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої й опрацьованої відповідно до статей 72, 73, 74 Податкового кодексу України, а саме з`ясовано документальне оформлення господарських операцій з реалізації ТОВ «КВАНТУМ-НТЦ» товару: листи в асортименті, які є учасниками схем ухилення від оподаткування та формування податкового кредиту підприємствам реального сектору економіки (а.с.22-24).

Листом від 14.09.2018 №1-14/08 позивач відмовив у наданні документальних підтверджень з підстав необґрунтованості зазначеного запиту (а.с.25-28).

12.11.2018 року відповідач, керуючись вимогами пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.4 п. 78.1 ст. 78, ст. 79 Податкового кодексу України, видав наказ №3818 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія МС Трейд» (а.с.30).

Законність та обґрунтованість вищезазначеного наказу та дій щодо проведення перевірки на підставі цього наказу є предметом спору переданого на вирішення суду.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при винесенні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Відповідно до статті 62 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час винекнення спірних відносин) одним із способів здійснення податкового контролю є перевірки та звірки відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірки щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Згідно з підпунктом 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Пунктом 79.1 статті 79 Податкового кодексу України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

За вимогами пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України, документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Пункт 78.1 статті 78 Податкового кодексу України визначає вичерпний перелік підстав для здійснення документальної позапланової перевірки.

Так, відповідно до підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Таким чином, з аналізу наведених правових норм суд приходить до висновку, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за наявності підстав для її проведення; у свою чергу можливість для прийняття наказу про проведення документальної позапланової перевірки на підставі підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України виникає за наявності двох умов: 1) виявлення недостовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків; 2) не надання платником пояснень та їх документальних підтверджень на запит контролюючого органу протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту.

Наявні у справі докази підтверджують, що відповідач звернувся до позивача із запитами від 02.07.2018 №19091/10/08-01-14-06-13 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» по взаємовідносинам з контрагентами-постачальниками ТОВ «ГИД», ПП «ІВФ «КАСКАД», ТОВ «СЛД-ПЛЮС», ТОВ «КВАНТУМ НТЦ» та від 20.07.2018 №21550/10/08-01-14-06-13 «Про надання інформації (пояснень та їх документальних підтверджень)» по взаємовідносинам з контрагентом-покупцем ТОВ «Квантум-НТЦ».

У відповідь на вказані запити позивач надав відповідь у листах від 23.08.2018 №1-23/08 та від 14.09.2018 №1-14/08, якими відмовив у задоволенні запитів, з огляду на те, що наведена в запиті від 02.07.2018 №19091/10/08-01-14-06-13 інформація не відповідає даним обліку з ПДВ підприємства та є помилковою. Крім того, наведена контролюючим органом інформація щодо учасників схем ухилення стосується саме діяльності цих учасників, а не взаємовідносин по господарським операціям позивача з його контрагентами.

Відповідно до вимог пункту 73.3 статті 73 Податкового кодексу України контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу і повинен містити:

1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує;

2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати;

3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з таких підстав:

1) за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового, валютного законодавства, законодавства у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванню тероризму та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи;

2) для визначення відповідності умов контрольованої операції принципу "витягнутої руки" під час здійснення податкового контролю за трансфертним ціноутворенням відповідно до статті 39 цього Кодексу та/або для визначення рівня звичайних цін у випадках, визначених цим Кодексом;

3) виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків;

4) щодо платника податків подано скаргу про ненадання таким платником податків: податкової накладної покупцю або про допущення продавцем товарів/послуг помилок при зазначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної, передбачених пунктом 201.1 статті 201 цього Кодексу, та/або порушення продавцем/покупцем граничних термінів реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної та/або розрахунку коригування; акцизної накладної покупцю або про порушення порядку заповнення та/або порядку реєстрації акцизної накладної;

5) у разі проведення зустрічної звірки;

6) в інших випадках, визначених цим Кодексом.

Запит вважається належним чином врученим, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Платники податків та інші суб`єкти інформаційних відносин зобов`язані подавати інформацію, визначену в запиті контролюючого органу, та її документальне підтвердження (крім проведення зустрічної звірки) протягом 15 робочих днів з дня, наступного за днем отримання запиту (якщо інше не передбачено цим Кодексом).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що підставою для надіслання запитів податкового органу стали результати аналізу показників, що містяться у податковій звітності позивача та даних Єдиного реєстру податкових накладних та податкової інформації, отриманої та опрацьованої відповідно до положень Податкового кодексу України (а.с.14, 22).

Проте, у запитах податкового органу не зазначено, в яких податкових деклараціях (звітах) та за який період виявлено недостовірність даних (податкових зобов`язань з ПДВ по операціях з контрагентами позивача) та в чому це полягає (завищення чи заниження таких зобов`язань), перелік можливих порушень формування податкового зобов`язання, які допущені товариством при здійсненні господарських операцій з контрагентам, а також обставини, які вказують на наявність у відповідача сумнівів щодо реальності господарських операцій товариства з зазначеними у запитах контрагентом, а також не наведено жодних фактів, які свідчать про порушення товариством податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. У запитах відсутні чітко окреслені обставини, які вказують на нереальність господарських операцій Товариства з переліченими контрагентами.

Використання податкової інформації як привід для направлення запиту платнику податків є правомірним, разом з тим наявність такої інформації сама по собі не позбавляє податковий орган обов`язку дотримуватися законодавчо встановлених вимог щодо форми та змісту відповідного запиту.

Реалізація підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України як підстави для проведення перевірки передбачає необхідність наведення податковим органом у змісті запиту конкретних порушень вчинених цим платником податків, а не лише вживання загальних формулювань та суто посилання на норми податкового законодавства.

Податковим органом у надісланих запитах вжито загальне формулювання, а саме в запиті від 02.07.2018 року «виявлено факти, що свідчать про допущене ТОВ «ПК «МС Трейд» порушення п. 198.1, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, ст. 201 ПК України внаслідок неправомірного визначення сум ПДВ по взаємовідносинам з контрагентами» та в запиті від 20.07.2018 року «виявлено факти, що свідчать про допущене ТОВ «ПК «МС Трейд» порушення п. 185.1 ст. 185, п. 187.1 ст. 187, ст. 198, ст. 201 ПК України внаслідок неправомірного визначення по взаємовідносинам з контрагентами», що не охоплюється дією підпункту 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, і до того ж також вимагає деталізації.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем не доведено наявності підстав для звернення з відповідними запитами до позивача.

Щодо доводів позивача про порушення відповідачем форми та змісту оскаржуваного наказу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Вимоги до оформлення наказу на проведення перевірки визначено в пункті 81.1 статті 81 Податкового кодексу України, відповідно до якого в наказі зазначаються: 1) дата видачі; 2) найменування контролюючого органу; 3) найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться; 4) мета; 5) вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка); 6) підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом; 7) дата початку і тривалість перевірки, 8) період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

В оскаржуваному наказі податковим органом не зазначено тривалість проведення перевірки.

Такий недолік наказу як не зазначення тривалості перевірки, є суттєвим порушення, яке впливає на права позивача як платника податків, оскільки відсутність конкретизації строку проведення перевірки розширює коло повноважень податкового органу та звужує права позивача.

Крім того, з аналізу статті 78 Податкового кодексу України суд доходить висновку, що законодавцем передбачено такий спосіб захисту від зловживань посадовими особами податкового органу як обмеження предмету перевірки виключно питаннями, на які платником не надано пояснень та їх документальних підтверджень на письмовий запит контролюючого органу.

Разом з тим, у запитах від 02.07.2018 №19091/10/08-01-14-06-13 та від 20.07.2018 №21550/10/08-01-14-06-13 відповідач зазначає про виявлення фактів неправомірного визначення позивачем сум ПДВ, а в оскаржуваному наказі предметом перевірки визначає також і питання своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податку на прибуток за 2016 та 2017 роки та податку на додану вартість при здійсненні фінансово-господарських взаємовідносин з контрагентами-постачальниками, у тому числі в частині подальшої реалізації товару (робіт, послуг), щодо яких (своєчасність, достовірність, повноти нарахування та сплати податку на прибуток; своєчасність, достовірність, повноти нарахування та сплати податку на додану вартість в частині подальшої реалізації товару (робіт, послуг) відсутні жодні посилання у запитах, що судом розцінюється як зловживання своїми правами.

Щодо посилань підприємства на порушення порядку вручення оскаржуваного наказу слід зазначити про таке.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Аналіз статей 78 та 79 Податкового кодексу України свідчить про те, що з наказом про перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України щодо пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності правових наслідків такої.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 05.05.2018 по справі №810/3188/17.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що оскаржуваним наказом призначено проведення перевірки з 26.11.2018 року, в той час як платником отримано його лише 06.12.2018 року (а.с.51-53).

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наказ Головного управління ДФС у Запорізькій області від 12.11.2018 №3818 «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «МС Трейд» підлягає скасуванню як протиправний.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправними дії відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача на підставі наказу №3818 від 12.11.2018 року, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт. Якщо такі порушення відсутні, складається довідка.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач заявляє вимогу щодо протиправності дій відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача на підставі наказу №3818 від 12.11.2018 року, однак матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів проведення такої перевірки, зокрема документів, передбачених статтею 86 ПК України, які складаються за результатом проведення перевірки.

Судовому захисту підлягає лише порушене право. Так, до адміністративного суду вправі звернутися кожна особа, яка вважає, що її право чи охоронюваний законом інтерес порушено чи оспорюється. В контексті наведених приписів має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи законний інтерес потребує захисту. Однак, обов`язковою умовою здійснення такого захисту судом є наявність відповідного порушення права або законного інтересу на момент звернення до суду.

При цьому неодмінною ознакою порушення права особи є зміна стану її суб`єктивних прав та обов`язків, тобто припинення чи неможливість реалізації її права та/або виникнення додаткового обов`язку.

Відповідно, дії суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи в тому разі, якщо: по-перше, такі дії вчинені владним суб`єктом поза межами визначеної законом компетенції і по-друге, оспорюванні дії є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять та позивачем не надано доказів проведення такої перевірки, суд апеляційної інстанції зробив висновок щодо відсутності підстав для задоволення цієї позовної вимоги.

На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовної вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки позивача на підставі наказу №3818 від 12.11.2018 року та в цій частині у задоволені позову відмовити. В іншій частині постанову суду першої інстанції слід залишити без змін.

Відповідно до частини 6 статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що позов підлягає частковому задоволенню, як наслідок рішення суду першої інстанції в частині розподілу судових витрат підлягає зміні в частині визначення розміру судових витрат зі сплати судового збору, що підлягають присудженню на користь позивача, а саме, замість « 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок» вказати « 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні».

Керуючись: пунктами 1, 2 частини 1 статті 315, статтями 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Запорізькій області задовольнити частково.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі №280/5206/18 - скасувати в частині задоволеної позовної вимоги щодо визнання протиправними дій Головного управління ДФС у Запорізькій області щодо проведення документальної позапланової невиїзної перевірки товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «МС Трейд» на підставі наказу №3818 від 12.11.2018 року та в цій частині у задоволені позову відмовити.

Змінити рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі №280/5206/18 в частині визначення розміру судових витрат зі сплати судового збору, що підлягають присудженню на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Промислова компанія «МС Трейд», а саме, замість « 3524 (три тисячі п`ятсот двадцять чотири) гривні 00 копійок» вказати « 1762 (одна тисяча сімсот шістдесят дві) гривні».

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 року у справі №280/5206/18 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених частиною 5 статті 291, пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Вступну та резолютивну частини постанови проголошено 30 травня 2019 року.

Повне судове рішення складено 30 травня 2019 року.

Головуючий - суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов

суддя О.М. Панченко