Справа № 826/9143/17
Суддя: Шурко Олег Іванович
Дата ухвалення: 2019-05-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 826/9143/17 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Келеберда В.І. Суддя-доповідач Шурко О.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Шурка О.І.,

суддів Василенка Я.М., Кузьменка В.В.,

при секретарі Коцюбі Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) визнання протиправними дій, зобов`язати вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва (далі - Департамент ДАБІ м. Києва) з вимогами про визнання протиправними дій щодо проведення позапланової перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва "Реконструкція нежитлової будівлі під об`єкт з приміщеннями для побутового обслуговування населення та надбудовою житлових поверхів по АДРЕСА_1 "; скасування приписів від 01 червня 2017 року про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил, та про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельним нормам, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року адміністративний позов задоволено частково: визнано протиправним та скасувати припис Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 01 червня 2017 року на об`єкті будівництва: "Реконструкція нежитлової будівлі під об`єкт з приміщеннями для побутового обслуговування населення та надбудовою житлових поверхів по АДРЕСА_1 "; визнано протиправним та скасувати припис Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) про зупинення підготовчих та будівельних робіт, які не відповідають вимогам законодавства, зокрема будівельних норм, містобудівним умовам та обмеженням, затвердженому проекту або будівельному паспорту забудови земельної ділянки, виконуються без повідомлення, реєстрації декларації про початок їх виконання або дозволу на виконання будівельних робіт від 01 червня 2017 року на об`єкті будівництва: "Реконструкція нежитлової будівлі під об`єкт з приміщеннями для побутового обслуговування населення та надбудовою житлових поверхів по АДРЕСА_1 ; в решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з цим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як свідчать матеріали справи, 01 червня 2017 року уповноваженою особою відповідача проведено позапланову перевірку дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил на об`єкті будівництва: "Реконструкція нежитлової будівлі під об`єкт з приміщеннями для побутового обслуговування населення та надбудовою житлових поверхів за адресою: АДРЕСА_1 .

Підставою для проведення позапланової перевірки стало звернення прокуратури міста Києва від 20 квітня 2017 року № 04/2/4/1-109-17. Із змісту звернення вбачається, що прокуратурою міста Києва здійснюється процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000471 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 364 КК України, через що проводиться перевірка законності будівництва багатоповерхового житлового будинку та реалізації квартир за адресою: АДРЕСА_1 .

У цьому зв`язку прокуратура міста Києва поставила відповідачу наступні питання:

- чи реєструвалися Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у місті Києві, Департаментом ДАБІ у м. Києві, Департаментом ДАБІ м. Києва чи ДАБІ України будь-які дозвільні документи щодо будівництва/реконструкції об`єктів нерухомості за вказаною адресою? Якщо такі документи реєструвалися, вказати коли, на кого, на підставі яких документів, надавши їх завірені копії та вказавши терміни дії зазначених документів, і ким вони погоджені;

- надати матеріали перевірок додержання вимог містобудівного законодавства під час проведення будівельних робіт за вказаною адресою із відповідними додатками (планами-схемами та фото фіксацією порушень) та інформацією про їх реалізацію (пред`явлені позови, зареєстровані кримінальні провадження тощо);

- чи реєструвалися будь-які дозвільні документи на введення об`єктів за вказаною адресою в експлуатацію.

Крім зазначеного прокуратура міста Києва, посилаючись на положення Кримінального процесуального кодексу України, статтю 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пункту 3 Положення № 978 від 01 жовтня 2015 року, у строк не пізніше 28 квітня 2017 року просила відповідача вжити заходів щодо здійснення державного архітектурно-будівельного контролю з приводу дотримання забудовниками вимог містобудівного законодавства під час будівництва об`єкту по АДРЕСА_1 , відповідності будівельних робіт розробленій та затвердженій проектній документації та проведення робіт та вимогам містобудівної документації і чинним ДБН, тощо, про що поінформувати прокуратуру з наданням підтверджуючих документів.

Так, по АДРЕСА_1 на замовлення ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . виконувалися будівельні роботи із реконструкції нежитлової будівлі на підставі декларації про початок виконання будівельних робіт: "Реконструкція нежитлової будівлі під об`єкт з приміщеннями для побутового обслуговування населення та надбудовою житлових поверхів, зареєстрованої Департаментом ДАБІ м. Києва 23 січня 2017 року за № КВ 49.

Земельна ділянка площею 0,0944 га використовується на підставі договору оренди земельної ділянки між Київською міською радою та громадянкою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 09 грудня 2016 року № 06-8-00131.

Виходячи із змісту Акту та оскаржуваних приписів від 01 червня 2017 року, посадовою особою Департаменту ДАБІ м. Києва встановлено, що будівельні роботи на об`єкті будівництва виконано з порушеннями вимог законодавства у сфері містобудування, зокрема порушено пункт 6.2.1 ДБН А. 3.2-2.2009 "Система стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека в будівництві. Основні положення", пункт 6 статті 34 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", пункт 12 постанови Кабінету Міністрів України № 466 від 13 квітня 2011 року "Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт", статті 9 Закону України "Про архітектурну діяльність", пункту 5.3.3 ДБН А.3.1-5-2016 "Організація будівельного виробництва", пункт 4.8 ДБН А.3.1-5-2016 "Організація будівельного виробництва", а саме: будівельний майданчик не огороджений парканом; під час виконання робіт на висоті працівниками не застосовуються запобіжні пояси; особи, що перебувають на будівельному майданчику не забезпечені захисними касками, сигнальними жилетами; на об`єкті відсутній інформаційний стенд, на якому розміщується інформація про документ, що дає право на виконання будівельних робіт, відомості про категорію складності об`єкта будівництва, замовника та підрядників; будівельні роботи виконуються з відхиленням від затвердженої проектної документації (змінено конфігурацію фасаду в вісях 1-8 на рівні цокольного та технічного поверху, змінено конфігурацію фасаду в вісях Ж-А технічного поверху, без проекту виконання робіт, без оформлення виконавчої документації).

Уповноваженою на перевірку особою встановлено також, що проектна документація розроблена ФОП ОСОБА_4 з порушеннями: відстань від проектованої будівлі до межі сусідньої ділянки від найбільш виступної конструкції менше 1 м.; не передбачено майданчики для обслуговування нежитлових та житлових приміщень; не витримано мінімально допустимої відстані 20 м. від об`єктів, які проектуються до існуючих будинків і споруд.

Не погоджуючись із вищевказаними приписами, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції частково задовольняючи позов зазначив, що оскаржувані приписи є безпідставними та підлягають скасуванню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, аргументуючи свою позицію наступним.

Відповідно до частини першої статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" державний архітектурно-будівельний контроль - це сукупність заходів, спрямованих на дотримання замовниками, проектувальниками, підрядниками та експертними організаціями вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеної норми закону Кабінет Міністрів України постановою від 23 травня 2011 року № 553 затвердив Порядок здійснення державного архітектурно- будівельного контролю (далі - Порядок № 553), який визначає процедуру здійснення заходів, спрямованих на дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил під час виконання підготовчих та будівельних робіт.

Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється у порядку проведення планових та позапланових перевірок за територіальним принципом (пункт 5 Порядку № 553).

Зміст наведених норм права свідчить про те, що позапланова перевірка може бути проведена виключно у разі наявності підстав, визначених у пункті 7 Порядку № 553, про що повинно бути зазначено у направленні для її проведення.

З аналізу положень статті 41 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та Порядку № 553 вбачається, що для усунення можливості зловживання правом на перевірки, сукупність заходів, які здійснюються органами державного архітектурно-будівельного контролю за додержанням вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил можуть здійснюватися лише під час виконання відповідними суб`єктами підготовчих та будівельних робіт.

Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Після реєстрації права власності на збудований об`єкт нерухомості на підставі зареєстрованої декларації про готовність об`єкту до експлуатації, остання вичерпує свою дію фактом виконання. А відтак, не може визнаватись законною перевірка контролюючого органу такого об`єкта та акти, оформлені за результатами державного архітектурно- будівельного контролю.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 465/1461/16-а від 02.10.2018 року.

Відповідно до положень ст.39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), прийняття в експлуатацію об`єктів, що належать до І-ІІІ категорій складності, здійснюється шляхом реєстрації органом державного архітектурно-будівельного контролю декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Процедура подання декларації про готовність об`єкта до експлуатації та її форма визначені Порядком прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (далі - Порядок), який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 № 461.

Вказаним Порядком (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що замовнику (його уповноваженій особі) необхідно заповнити бланк декларації, який можна отримати у дозвільному центрі, територіальному органі або на сайті Держархбудінспекції України у рубриці «Законодавча та нормативна база» (додаток 1 до Порядку).

Інспекція протягом десяти робочих днів з дати надходження до неї декларації перевіряє повноту зазначених у ній даних та, у разі подання та оформлення декларації з дотриманням установлених вимог, на безоплатній основі реєструє її.

Рішення про реєстрацію або повернення декларації може бути розглянуто у порядку нагляду (без права реєстрації декларації) Держархбудінспекцією або оскаржено до суду.

Частиною п.5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» визначено, що датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта є дата реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Тобто за загальним правилом такі перевірки можливі щодо тих об`єктів, які знаходяться в процесі будівництва.

Колегія суддів звертає увагу, що наприкінці травня 2017 року, позивачем були подані два примірники декларації про готовність об`єкта до експлуатації до територіального органу Держархбудінспекції, відповідно до вказаного Порядку для проведення їх реєстрації.

09 червня 2017 року була зареєстрована Декларація про готовність об`єкта до експлуатації (додається), тобто, відповідно до положень ч. 5 ст. 39 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», будинок був введений в експлуатацію.

Матеріали справи свідчать про те, що ще до початку проведення перевірки (перед поданням Декларації про готовність об`єкта до експлуатації) були закінчені фактично всі будівельні роботи, проводились лише роботи з підготовки будинку до введення в експлуатацію (прибирання території, вивіз сміття, мощення тротуарних доріжок тощо), в тому числі був проведений демонтаж будівельного паркану, оскільки будівельні та монтажні роботи вже не проводились.

Крім того на об`єкті розміщений інформаційний стенд з інформацією про документ, що надає право на виконання будівельних робіт, а також відомості про клас наслідків (відповідальності) об`єкта, замовника, підрядника, що підтверджується фотоматеріалами, наданими до справи, що спростовує порушення ч. 6 ст. 34 Закону України «Про містобудівну діяльність» (відсутність інформаційного стенду).

Крім того, приймаючи оскаржувані приписи, відповідач зазначив, що позивач порушив п. 5.3.3 та 4.8 ДБН А.3.1-5:2016 «Організація будівельного виробництва».

Відповідно до п 4.8 ДБН А.3.1-5: за результатами виконаних робіт має бути оформлена виконавча документація та наводиться вичерпний перелік виконавчої документації.

Пунктом 5.3.3 ДБН А.3.1-5:2016 визначено, що будівельні роботи виконують на підставі Проекту виконаних робіт та/або технологічних карт.

Як свідчать матеріали справи, для проведення реконструкції нежитлової будівлі по АДРЕСА_1 м. Києва позивачем був замовлений та розроблений проект проведення реконструкції: «Реконструкція нежитлової будівлі під об`єкт з приміщеннями для побутового обслуговування населення та надбудовою житлових по АДРЕСА_1 » (далі - Проект реконструкції), який складається з 7-ми томів, витяг з якого наданий до матеріалів справи.

Окрім того, фізичною особою підприємцем, інженером-будівельником ОСОБА_5 на замовлення позивача було розроблено Проект виконання робіт (копія також наявна у матеріалах справи).

Також, до перевірки були надані Акти на закриття прихованих робіт (копії у матеріалах справи).

Отже, висновок перевіряючого щодо відсутності проекту виконання робіт та виконавчої документації є безпідставним та спростовується належними доказами, які містяться у матеріалах справи.

Щодо висновків Відповідача про наявні, на його думку, порушення проектної документації, колегія суддів звертає увагу на наступне.

З проекту реконструкції будівлі по вул. Клінічній, 4 вбачається, що за виключенням приблокованої частини, будинок віддалений від межі на 1,0 м, що й вимагає п. 3.25* ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень».

Колегія суддів зауважує, що відповідачем взагалі не було зазначено, до якої будівлі не витримано вказаної відстані.

Відповідно до п.3.13 ДБН 360-92** «Планування і забудова міських і сільських поселень», відстань між житловими будинками, житловими і громадськими, а також між виробничими будинками треба приймати на основі розрахунків інсоляції і освітленості відповідно до норм (розділ 10), протипожежних вимог (додаток 3.1). Між довгими сторонами житлових будинків заввишки 2-3 поверхи треба приймати відстані (побутові розриви) не менше 15 м, а заввишки в 4 поверхи і більше - 20 м, між довгими сторонами і торцями з вікнами із житлових кімнат цих будинків - не менше 15м.)

Водночас, з Проекту реконструкції вбачається, що крім приблокованої частини будівлі, інших будівель у радіусі 20 м немає.

Згідно Проекту реконструкції запроектована будівля блокується із нежитловою спорудою існуючого житлового будинку. У місці блокування передбачена протипожежна стіна без прорізів (вищий будинок). Розташування запроектованої будівлі забезпечує нормовану інсоляцію існуючої забудови, що відповідає вимогам ДБН 360-92.

При цьому, як свідчать матеріали справи та не було спростовапно відповідачем в судовому засіданні, при проведенні перевірки, посадовою особою не було зроблено фактичного обмірювання відстані між будівлями та сусідніми земельними ділянками.

Отже, з наведеного вбачається, що при розробці Проекту реконструкції було дотримано всіх вимог діючих ДБН та витримано необхідні відстані від проектованої будівлі до сусідніх земельних ділянок і будівель.

Проаналізувавши вищевикладене колегія суддів, погоджуючись із судом першої інстанції, приходить до висновку, що відповідачем не надано жодного доказу наявності порушень, які були ним зазначені в Акті перевірки та оскаржуваних Приписах, а сама перевірка проведена поверхнево, без належного дослідження наявної проектної та виконавчої документації.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

При цьому судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Доводи апеляційної скарги спростовуються встановленими судом першої інстанції обставинами, наявними в матеріалах справи доказами та нормами права, зазначеними в мотивувальній частині оскаржуваного рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Департаменту з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 26 грудня 2018 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Головуючий суддя: Шурко О.І.

Судді: Василенко Я.М.

Кузьменко В.В.

Повний текст постанови виготовлено 03.06.2019.