Справа № 280/830/19
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2019-05-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

24 травня 2019 року Справа № 280/830/19 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Стрельнікова Н.В., розглянувши у порядку спрощеного (письмового) провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, 50)

про скасування припису, повідомлення про сплату шкоди, постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (відповідач), в якому позивач просить скасувати як протиправні:

-припис відповідача від 01.02.2019 №499/0/92-18-ДВ/0131Пр/03/01/-19;

-повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 05.02.2019;

-постанову про закриття справи від 11.02.2019 №499//0/92-18-ДВ/0131Пр/03/01/-19.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що не погоджується з прийнятими відповідачем спірними рішеннями, вважає їх протиправними та такими, що ґрунтуються лише на припущеннях. Стверджує, що ОСОБА_1 ніколи не засівав вказану відповідачем земельну ділянку, крім того в приписі не зазначено яке правопорушення виявлено та у який спосіб його необхідно усунути. Вважає, що посилання відповідача на лист відділення поліції не є доказом, що встановлює певні обставини, у т.ч. і факт самовільного зайняття земельної ділянки. Повідомлення про сплату шкоди позивач також вважає безпідставним оскільки жодної шкоди власнику земельної ділянки позивач не завдавав, а при складанні протоколу про адміністративне правопорушення було порушено право позивача на ознайомлення із матеріалами справи. Просить позов задовольнити.

16.04.2019 (вх. №15031) на адресу суду надійшов відзив відповідача на адміністративний позов, в якому зазначає, що в ході здійснення перевірки дотримання вимог земельного законодавства щодо земельної ділянки з кадастровим номером НОМЕР_1 державний інспектор діяв у повній відповідності до встановлених норм Закону. За результатом такої перевірки було встановлено, що земельна ділянка обробляється невстановленою особою та засіяна сільськогосподарською культурою соняшник за відсутністю відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину. З листа Веселівського відділення Мелітопольського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області від 10.09.2019, протоколів допиту свідків встановлено, що особою, яка самовільно зайняла земельну ділянку є ОСОБА_1 Протоколом про адміністративне правопорушення було встановлено порушення позивачем норм Земельного кодексу України. В свою чергу повідомлення про сплату шкоди на думку відповідача не є правовим актом, що породжує обов`язкові юридичні наслідки. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 25 березня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на 24.04.2019.

За приписами ч.1 ст. 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно із пунктом 10 ч. 1 ст. 4 КАС України, письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

На підставі приписів ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області від 23.08.2018 №499-ДК «Про здійснення державного контролю за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності» у зв`язку з зверненням Мелітопольської місцевої прокуратури Запорізької області від 11.06.2018 №1.1-6611-18, наказано здійснити державний контроль за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів шляхом проведення перевірки дотримання вимог земельного законодавства стосовно земельної ділянки, як об`єкта перевірки, яка знаходиться на території Чкаловської сільської ради Запорізької області, з кадастровим номером НОМЕР_2 .

Актом обстеження вказаної земельної ділянки від 23.08.2018 №499/0/92-18-ДК/407/АО/10/01-18 встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення для проведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 30,0074 га, кадастровий номер НОМЕР_3 , яка розташована за межами населеного пункту на території Чкалівської сільської ради Веселівського району Запорізької області обробляється та засіяна сільськогосподарською культурою соняшник за відсутності відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо неї, що є порушенням вимог діючого земельного законодавства.

23.08.2018 державним інспектором складено Акт №499/0/92-18-ДК/635/АП/09/01/18 перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом земельної ділянки, яким встановлено у відношенні вищевказаної земельної ділянки порушення ст. ст. 125, 126 Земельного Кодексу України відповідальність за яке передбачена п. «б» ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 53-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та ст.197-1 Кримінального кодексу України.

31.01.2019 відповідачем складено протокол про адміністративне правопорушення №499/0/92-18-ДК/0153П/07/01/-19 у відношенні ОСОБА_1 , розгляд справи призначено на 11.02.2019 о 10 год. 00 хв. , який вручено позивачу особисто 31.01.2019.

11.02.2019 відповідачем винесено постанову 11.02.2019 №499/0/92-18-ДК/0131По/08/01/-19 про закриття справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з тим, що при розгляді справи зроблено висновок, що в порушенні є ознаки злочину, відповідальність за який передбачено статтею 197-1 Кримінального кодексу України.

Разом із тим, 01.02.2019 відповідачем винесено припис №499/0/92-18-ДК/0131Пр/03/01/19, яким приписано гр. ОСОБА_1 у 30-денний термін усунути виявлене правопорушення згідно з чинним законодавством. Припис отримано особисто позивачем 11.02.2019.

05.02.2019 відповідачем складено повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, яким вимагається у 15-ти денний термін сплатити розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки у розмірі 115348,04 грн., який також отримано позивачем особисто 11.02.2019.

Не погоджуючись із прийнятими приписом 01.02.2019 №499/0/92-18-ДВ/0131Пр/03/01/-19, повідомленням про сплату шкоди від 05.02.2019 та постановою про закриття справи від 11.02.2019 №499//0/92-18-ДВ/0131Пр/03/01/-19, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Згідно із статтею 188 Земельного кодексу України державний контроль за використанням та охороною земель здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері здійснення державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, а за додержанням вимог законодавства про охорону земель - центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Порядок здійснення державного контролю за використанням та охороною земель встановлюється законом.

Повноваження центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі визначені статтею 6 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель №963-VІ від 19.06.2003.

Відповідно до пункту а частини першої статті 6 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель №963-VІ від 19.06.2003 до повноважень центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, належить, зокрема, здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині: додержання органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства України та встановленого порядку набуття і реалізації права на землю; виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням; додержання вимог земельного законодавства в процесі укладання цивільно-правових угод, передачі у власність, надання у користування, в тому числі в оренду, вилучення (викупу) земельних ділянок; здійснення державного контролю за використанням та охороною земель у частині виконання вимог щодо використання земельних ділянок за цільовим призначенням.

Статтею 9 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель передбачено, що державний контроль за використанням та охороною земель, дотриманням вимог законодавства України про охорону земель і моніторинг ґрунтів здійснюються шляхом проведення перевірок.

Згідно зі статтею 10 Закону України Про державний контроль за використанням та охороною земель державні інспектори у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель мають право: безперешкодно обстежувати в установленому законодавством порядку земельні ділянки, що перебувають у власності та користуванні юридичних і фізичних осіб, перевіряти документи щодо використання та охорони земель; давати обов`язкові для виконання вказівки (приписи) з питань використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства України про охорону земель відповідно до їх повноважень, а також про зобов`язання приведення земельної ділянки у попередній стан у випадках, установлених законом, за рахунок особи, яка вчинила відповідне правопорушення, з відшкодуванням завданих власнику земельної ділянки збитків; складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розглядати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності.

Порядок оформлення матеріалів у разі виявлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель порушень вимог земельного законодавства, їх обліку, розгляду, а також оскарження та контролю за провадженням у справах про адміністративні правопорушення врегульовано статтею 144 Земельного кодексу України та Інструкцією з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженою наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.01.2017 № 6 (далі по тексту - Інструкція).

Постановою № 15 від 14.01.2015 Кабінету Міністрів України затверджено Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру (далі Положення №15).

Згідно з підпунктами 251, 258 пункту 4 Положення №15 Держгеокадастр відповідно до покладених на нього завдань: організовує та здійснює державний нагляд (контроль), зокрема, використанням земельних ділянок відповідно до цільового призначення; розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, та вживає заходів до її відшкодування в установленому законодавством порядку.

Згідно пункту 7 Положення №15 Держгеокадастр здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Судом встановлено, що 23 серпня 2018 року державним інспектором Огарко М.О. було проведено перевірку щодо додержання вимог земельного законодавства України, стосовно земельної ділянки яка знаходиться на території Чкаловської сільської ради Запорізької області, з кадастровим номером НОМЕР_1 , якою встановлено, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 30,0074 га, кадастровий номер НОМЕР_1 , яка розташована за межами населеного пункту на території Чкаловської сільської ради Веселівського району Запорізької області обробляється невстановленою особою та засіяна сільськогосподарською культурою - соняшник за відсутності відповідного рішення про передачу земельної ділянки у власність або надання у користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину. Державним інспектором у відповідності до норм матеріального права було складено: Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства за об`єктом - земельної ділянки №499/0/92-18-ДК/635/АП/09/01/18 від 23.08.2018, Акт обстеження земельної ділянки №499/0/92-18-ДК/407/АО/10/01-18 від 23.08.2018, Припис №499/0/92-18-ДК/0131Пр/03/01/19 від 01.02.2019, Протокол про адміністративне правопорушення від 31.01.2019 №499/0/92-18-ДК/0153П/07/01/-19.

Щодо протиправності видання припису. Позивач стверджує, що не засівав вказану земельну ділянку, крім того на його думку припис не містить самого правопорушення та у який спосіб його необхідно усунути. Також звертає увагу на той факт, що соняшник підлгяає збиранню восени і на час складення акту не може знаходитися на полі, а тому вказівки припису про усунення порушень є безпідставними, а сам припис виконати неможливо, навіть теоретично.

З цього приводу суд зазначає, що ч.1 ст. 144 ЗК України передбачено, що у разі виявлення порушення земельного законодавства державний інспектор сільського господарства, державний інспектор з охорони довкілля складають протокол про порушення та видають особі, яка допустила порушення вказівку про його усунення у 30-денний строк. Вищенаведена норма не передбачає розширеного тлумачення її змісту, зокрема щодо того, що державний інспектор повинен детально описати, які саме порушення має усунути особа правопорушник та які дії повинен вчинити правопорушник на виконання припису. Отже, ч.1 ст. 144 ЗК України передбачено обов`язкове складання припису у разі складання протоколу про правопорушення.

Щодо незрозумілості способу виконання оскаржуваного припису відповідач у відзиві зазначив, що єдиним логічним способом виконання оскаржуваного припису є звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок. В свою чергу, це не означає звільнення земельної ділянки виключно від посівів сільськогосподарської культури, це також означає припинення вчинення будь-яких дій, спрямованих на внесення добрив у зазначену вище земельну ділянку, дій щодо підготовки до наступного сільськогосподарського року, тощо.

Також суд звертає увагу, що якщо припустити що позивач як він стверджує дійсно не засівав відповідну земельну ділянку і на час складання припису соняшник не може знаходится на полі то відповідно вказаний припис не має негативних наслідків для позивача та не порушує його права. Вищенаведене свідчить про хибність посилань позивача на протиправність прийняття відповідачем оскаржуваного припису, а тому в цій частині позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Оскаржувана постанова, на думку позивача повинна бути скасована оскільки, по-перше, складена на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, який грунтується виключно на припущеннях відповідача, жодних доказів на підтвердження факту самовільного захоплення позивачем земельної ділянки немає, по-друге, в порушення положень ст. 269 КУпАП, позивача на протязі всього розгляду справи не було ознайомлено з матеріалами справи, та позивач не мав можливості надати свої пояснення з посиланням на докази. З цього приводу суд зазначає наступне.

Статтею 53-1 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, а також статтею 197-1 КК України передбачена кримінальна відповідальність за самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику. Відповідно до примітки ст. 197-1 КК України, шкода, передбачена частиною першою цієї статті визнається значною, якщо вона у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. В свою чергу, неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей Кримінального кодексу України визначається на рівні 881 гривні, що прямо передбачено пунктом пятим підрозділу першого розділу ХХ Перехідних положень ПК України.

В матеріалах справи наявний розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок зайняття земельної ділянки, державним інспектором розраховано розмір заподіяної шкоди відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу від 25.07.2007 р. №963, розмір шкоди склав 115348,04 грн (а.с. 58).

В свою чергу, пунктом 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Також, абз. 2 ст. 284 КУпАП визначено, що постанова про закриття справи виноситься, зокрема, при передачі матеріалів на розгляд прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Відповідно до Інструкції з оформлення державними інспекторами у сфері державного контролю за використанням та охороною земель і дотриманням вимог законодавства України про охорону земель матеріалів про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом міністерства аграрної політики та продовольства України від 19.10.2017 року №6, якщо при розгляді справи державний інспектор дійде висновку щодо наявності у порушенні ознак кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування (стаття 253 КУпАП). У такому випадку виноситься постанова про закриття справи, яка надсилається до вищезазначених органів разом з матеріалами справи. До органів прокуратури, органів досудового розслідування направляються оригінали документів.

Отже, оскільки відповідно до розрахунку розмір шкоди становив 115 348,04 грн, що перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян більше ніж у 100 разів, відповідачем правомірно було прийнято спірну постанову про закриття справи про адміністративне правопорушення від 11.02.2019.

Щодо посилання позивача на недоведеність вчинення ним дій щодо самовільного захоплення позивачем земельної ділянки суд зазначає, що перевірку фактів щодо цього та спричинення шкоди державі у значному розмірі має бути здійснено саме органом досудового розслідування, оскільки розрахоуваний розмір збитків вказує на ознаки кримінального правопорушення.

Щодо доводів позивача про порушення положень ст. 269 КУпАП суд зазначає, що позивачем не наведено пояснень та не надано доказів у їх обгрунтування що зазначена обставина обумовила прийняття невірного рішення відповідачем.

Отже, посадові особи відповідача при прийнятті спірної постанови діяли у порядку та в межах повноважень, визначених Конституцією та Законами України, у звязку з чим підстави для скасування постанови про закриття справи відсутні.

Щодо вимоги позивача про скасування повідомлення про сплату шкоди, слід зазначити наступне.

Згідно з пунктом 7 Методики №963 розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держгеокадастром та його територіальними органами, а розміру шкоди, заподіяної юридичним та фізичним особам, - територіальними органами Держгеокадастру на підставі матеріалів обстежень земельних ділянок, проведених відповідно до Порядку виконання земельно-кадастрових робіт та надання послуг на платній основі державними органами земельних ресурсів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.11.2000 №1619.

В силу пункту 34 Положення про Головне управління Держгеокадастру у Запорізькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 17.11.2016 № 308 Головне управління відповідно до покладених на нього завдань розраховує розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання їх не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, та вживає заходів щодо її відшкодування в установленому законодавством порядку.

У пункті 3.9 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 № 6 Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин зазначено наступне: згідно з пунктом 3.1 наказу Державного агентства земельних ресурсів України та Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 № 110 "Про затвердження Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 № 963" підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки.

Отже, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі або територіальній громаді внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, є зазначені документи в їх сукупності, оскільки саме вони можуть підтвердити сам факт самовільного зайняття земельної ділянки, розмір зайнятої ділянки та період часу, протягом якого вона використовується без належних правових підстав.

В свою чергу повідомлення про спалту шкоди, заподіяної внасідок самовільного зайняття змельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зжняття грунтового покриву (родючого шару грунту) без спеціального дозволу не є правовоим документом, який встановлює відповідальність. Дані, викладені в повідомленні про сплату шкоди, розрахунку, та сам розрахунок не породжують обовязкових юридичних наслідкв, такі дані можуть бути підвтерджені або спростовані судом у разі спору про стягнення сум збитків, в основу яких покладені згадувані дані розрахунку.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 06.02.2018 по справі №826/4278/14.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 19 КАС, не зумовлює виникнення будь-яких прав і обов`язків для осіб, тому його висновки не можуть бути предметом спору. Тобто відсутнє право, яке підлягає судовому захисту.

За таких обставин позовна вимога про визнання нечинним та скасування повідомлення про сплату шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, не може бути предметом спору у справі та у її задоволенні слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 9, 137, 139, 242-246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, 50) відмовити у повному обсязі.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили у строк та порядок визначений ст.255 КАС України.

Рішення суду першої інстанції оскаржується у строк та порядок встановлений ст.ст.292, 295 КАС України.

Повний текст рішення складено 24.05.2019.

Суддя Н.В. Стрельнікова