Справа № 400/227/19
Суддя: Єщенко О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 р.м. ОдесаСправа № 400/227/19
Головуючий в 1 інстанції: Малих О.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:

Головуючого судді - Єщенка О.В.

суддів - Димерлія О.О.

- Коваля М.П.

за участю: секретаря - Сторчака О.О.

представника позивача - ОСОБА_2. (доручення від 11.01.2018 року)

представника позивача - ОСОБА_3. (доручення від 11.01.2018 року)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив визнати протиправними дії Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області протиправними та зобов`язати поновити порушенні права ОСОБА_1 шляхом скасування постанови ВП №56261388 від 09.01.2019 року про арешт коштів боржника.

В обґрунтування позову зазначено, що арешт коштів позивача проведено без урахування тієї обставини, що вказаний рахунок призначений для його поповнення доходом у вигляді заробітної плати. Прийнявши постанову, державний виконавець фактично позбавив позивача засобів для існування, у зв`язку із чим він вимушений звернутись до суду із цим позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року адміністративний позов задоволено частково. Суд скасував постанову Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 03.10.2018 року про арешт коштів боржника в ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в частині накладення арешту на рахунок № НОМЕР_1 , яка винесена у виконавчому провадженні №562661388. Зобов`язав старшого державного виконавця Заводського відділу державної виконавчої служби міста Миколаєва Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Кирильченка Дмитра Валерійовича зняти арешт з рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий в ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України". В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, наголошуючи на порушенні судом норм матеріального і процесуального права, Заводський відділ Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

При цьому, колегія суддів враховує, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано правову оцінку рішенню відповідача від 03.10.2018 року у виконавчому провадженні №562661388, тоді як вірним оскарженням за цим позовом є рішення виконавця від 09.01.2019 року у виконавчому провадженні №56261388.

Водночас, апеляційний суд враховує, що ці обставини свідчать про допущення судом першої інстанції описки у судовому рішення, можуть бути усунуті самостійно судом, а отже не впливають на вирішення спору у цій справі та не перешкоджають подальшому апеляційному провадженню.

Судом першої інстанції встановлено та як вбачається з матеріалів справи, постановою старшого державного виконавця Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаєва Кирильченко Д.В. від 09.01.2019 року накладено арешт на кошти боржника, що перебувають на рахунках в межах виконавчого провадження ВП №56261388 за виконавчими документами: постанова Центрального районного суду міста Миколаєва № 490/9773/17 від 16.11.2017 року (щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Миколаївської ДФС штрафу в розмірі 43 065,73грн.); постанова Центрального районного суду міста Миколаєва № 490/9777/17 від 05.01.2017 року (щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Миколаївської ДФС штрафу в розмірі 146 126,83 грн.).

Згідно вказаної постанови, державним виконавцем в межах виконавчого провадження накладено арешт на кошти боржника- ОСОБА_1 , що містяться на рахунках у банках, у тому чисті - у ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику.

Не погоджуючись із постановою державного виконавця, посилаючись на її безпідставність та невідповідність чинному законодавству, позивач звернувся до суду із цим позовом, в якому ставиться питання про скасування рішення суб`єкта владних повноважень.

Вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Колегія суддів висновки суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення позову вважає правильними, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, у зв`язку із чим згідно із п. 1 ч. 2 вказаної статті Закону зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 18 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Водночас, відповідно до ст. 56 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави для висновку, що державному виконавцю надані повноваження щодо накладення арешту, в тому числі й на кошти, які перебувають на рахунках.

Разом з цим, арешт майна має винятковий характер та направлений на фактичне виконання виконавчого документа.

Як вбачається з матеріалів справи, виконання виконавчого документа державним виконавцем забезпечено шляхом звернення стягнення у червні 2018 року з доходу боржника, який одержується від ТОВ "Роскосметика", у розмірі 20% до виплати загальної суми боргу, з урахуванням суми боргу, виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Судом першої інстанції вірно враховано, що відповідно до договору про розрахункове обслуговування в межах зарплатного проекту №09/15 від 27.02.2015 року та платіжної відомості за січень 2019 року заробітна плата ОСОБА_1 , що надходить від ТОВ "Роскосметика", перераховується на картковий рахунок № НОМЕР_1 , відкритий в ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України".

Разом з цим, платіжними дорученнями від 07.12.2018 року № 939, від 04.01.2019 року № 1564, від 07.11.2018 року № 928, від 09.10.2018 року № 890, від 07.09.2018 року № 847, від 07.08.2018 року № 826, від 06.07.2018 року № 797 підтверджується фактичне утримання із заробітної плати позивача коштів на погашення сум боргу, тобто фактична реалізація заходів виконавця щодо звернення стягнення на відповідне майно боржника, виходячи з встановлених 20% як це передбачено постановою від 12.06.2018 року ВП №56261388.

Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 70 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно із ч. 2 вказаної статті Закону із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Зазначені обставини свідчать про відсутність підстав у виконавця для вжиття додаткових заходів для забезпечення виконання рішення суду, а згідно наведених правових норм фактичне повне утримання доходу боржника у вигляді заробітної плати на погашення заборгованості суперечить ч. 2 ст. 70 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про те, що оскаржувана постанова не може відповідати критерію законності і обґрунтованості, що є безумовною підставою для скасування рішення суб`єкта владних повноважень із зобов`язанням його вчинити певні дії на відновлення порушених прав та інтересів позивача.

Разом з цим, з огляду на те, що судове рішення про стягнення з позивача коштів прийнято в порядку КУпАП, вказаним адміністративним законодавством не передбачений порядок оскарження рішень чи дій державного виконавця під час його виконання, колегія суддів вважає, що вирішення спору у цій справі окружним адміністративним судом у повній мірі відповідає приписам ст. 287 КАС України.

З огляду на наведене, оскільки висновки суду відповідають нормам законодавства, що регулюють спірні правовідносини, та обставинам справи, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, колегія суддів приходить до висновку, що судове рішення відповідно до вимог ст. 316 КАС України підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 139, 272, 287, 308, 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Заводського відділу Державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області - залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 18 березня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено та підписано 31.05.2019 року.

Головуючий-суддя: О.В. Єщенко

Судді: О.О. Димерлій

М.П. Коваль