Справа № 826/4148/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 червня 2019 року № 826/4148/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу:

за позовомОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
провизнання протиправними дій та стягнення помилково сплачених коштів,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) звернулася до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до (з урахуванням заміни відповідача правонаступником) Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДР: 42098368; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16), в якому просить суд:

1) визнати протиправними дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що виявилися у нездійсненні належного контролю за додержанням вимог законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та неповерненні безпідставно сплачених коштів збору на обов`язкове державне пенсійне страхування;

2) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві повернути помилково сплачені кошти у розмірі 5 428,37 (п`ять тисяч чотириста двадцять вісім гривень 37 копійок) та перерахувати їх на рахунок № НОМЕР_2 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299.

Позов надісланий до суду поштовим зв`язком 07.03.2018, зареєстрований канцелярією суду 13.03.2018.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що 11.11.2015 між позивачем та ТОВ «Компанія з управління активами «ІФК» було укладено договір купівлі-продажу квартири за адресою АДРЕСА_2 , який посвідчено нотаріусом та зареєстровано в реєстрі за № 2052, згідно з яким позивачка придбала квартиру у приватну власність площею 50,5 кв.м. вартістю 542 837,13 грн. Позивачка звертає увагу, що зазначений договір зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Номер запису: 11998618.

При здійсненні нотаріального оформлення договору позивачем також сплачено 1% збору на державне пенсійне страхування від вартості придбаного нерухомого майна, що становить 5 428,37 грн. (код платежу 24140500), що підтверджується квитанцією № 14110409 від 11.11.2015.

Посилаючись на положення Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування», Положення про пенсійний фонд України, затверджене постановою КМУ від 23.07.2014 № 280, положення про управління Пенсійного Фонду, затверджене постановою правління ПФУ № 28-2 від 22.12.2014, Порядку, затвердженого наказом Мінфіну України від 03.09.2013 № 787, позивач зазначає, що не є платником збору у зв`язку з тим, що придбана квартира є першим житлом позивачки, придбаним в приватну власність, що підтверджується відповідним витягом та інформаційною довідкою, у зв`язку з чим звернулася 19.01.2018 до Правобережного об`єднаного управління ПФУ в м. Києві, правонаступником якого є ГУ ПФУ в м. Києві (код ЄДР: 42098368) із заявою про повернення із державного бюджету сплаченої суми збору з огляду на те, що, як зазначено вище, вказане житло є першим придбаним у власність житлом та позивачка не має у власності іншого житла.

Однак, листом від 01.02.2018 № 5596/06 повідомило позивача, що на даний час не існує офіційного джерела інформації, яке б підтверджувало, що житло придбане особою вперше. Право на придбання нерухомого майна без сплати збору може бути визнано судом у судовому порядку.

Позивач звертає увагу, що відповідачем не вивчались та не аналізувались надані нею документи з реєстру, які свідчать про те, що позивачка не має у власності іншого майна.

Позивачка вважає, що відповідач протиправно відмовив у вчиненні дій щодо поверненні позивачу сплаченої суми збору, яку позивач не зобов`язаний сплачувати, але був вимушений сплатити для оформлення нотаріально посвідченого договору.

Відтак, позивач просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

Відповідач у відзиві на позов (а.с. 49-52) заперечив проти задоволення позову.

Зокрема, зазначив, що не володіє інформацією про придбання нерухомого майна, житла, вперше, а позивачем жодних документів, які б підтверджували придбання нерухомості вперше, не надано. По суті посилається на необхідність вирішення цього питання у судовому порядку. Крім іншого, звертає увагу на те, що повернення коштів здійснюється казначейством за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету. Тобто, відповідач не має повноважень повертати кошти, які позивач вважає помилково зарахованими.

Позивач у відповіді на відзив (а.с. 55-58) наполягає на обґрунтованості та правомірності своїх вимог та просить задовольнити позов.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою від 11.04.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання.

Ухвалою від 03.06.2019 здійснено заміну початково заявленого відповідача Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на його правонаступника - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДР: 42098368; адреса: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16).

Встановлені судом обставини.

У даному випадку сторонами не спростовуються та не заперечуються, а також наявними матеріалами підтверджуються обставини придбання позивачем вищевказаного нерухомого майна (квартири), сплати у зв`язку з цим вищезгаданої суми збору за вищевказаною квитанцією, факт звернення позивача до відповідача щодо повернення помилково сплаченої суми збору та відмови відповідачем позивачу у вчиненні дій щодо повернення суми збору, а відтак, вказані обставини є встановленими.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Норми матеріального права, в цій справі, суд застосовує в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» від 26 червня 1997 року № 400/97-ВР платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Згідно із пунктом 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 листопада 1998 року №1740, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна сплачується підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та фізичними особами, які придбавають нерухоме майно, у розмірі 1 відсотка від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Пунктом 15-3 зазначеного Порядку встановлено, що нотаріальне посвідчення або реєстрація на біржі договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна.

Аналіз наведених норм свідчить, що нотаріальне посвідчення договорів купівлі-продажу нерухомого майна здійснюється лише за наявності документального підтвердження сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з операцій купівлі-продажу нерухомого майна, однак, громадяни, які придбавають житло вперше, не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналогічні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема у постановах Верховного Суду від 30 січня 2018 року (справа № 819/1498/17), 31 січня 2018 року (справа №819/1667/17), від 14.05.2019 (справа №813/1514/17).

Водночас, у своїх постановах Верховний Суд дійшов правового висновку, що за відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність у Пенсійного фонду України та його територіальних відділень можливості встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки не визначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення чи обмеження прав громадян, які наділені такими правами.

Як свідчать матеріали справи, у цій справі будь-яких належних та допустимих доказів, які б спростовували твердження позивача про придбання нею житла вперше, чи підтверджували б реєстрацію на праві приватної власності за нею будь-якого іншого нерухомого майна та свідчили б про відсутність у неї права на звільнення від сплати збору, відповідачем не надано, а судом не встановлено.

У свою чергу, процедура повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, а саме: податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджету, коштів від повернення до бюджетів бюджетних позичок, фінансової допомоги, наданої на поворотній основі, та кредитів, у тому числі залучених державою (місцевими бюджетами) або під державні (місцеві) гарантії, визначена Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 03 вересня 2013 року № 787 (далі - Порядок № 787).

Пунктом 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили.

Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України (далі - органи ДФС)) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

У свою чергу, відповідно до підпункту 2 пункту 4 Положення про Державну казначейську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 квітня 2015 року № 215, Казначейство відповідно до покладених на нього завдань та в установленому законодавством порядку забезпечує казначейське обслуговування бюджетних коштів на основі ведення єдиного казначейського рахунка, відкритого у Національному банку, зокрема, здійснює повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету.

Отже, оскільки повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а таким органом є Пенсійний фонд України, то саме на відповідача як уповноваженого органу у структурі ПФУ покладено обов`язок щодо формування та надання до органів Державної казначейської служби подання про повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 28 листопада 2018 року у справі № 813/1126/17, від 14.05.2019 (справа №813/1514/17).

Відповідно до Порядку казначейського обслуговування доходів та інших надходжень державного бюджету, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 29 січня 2013 року № 43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 19 лютого 2013 року за № 291/22823, органи Державного казначейства України у процесі казначейського обслуговування державного бюджету за доходами та іншими надходженнями формують розрахункові документи і здійснюють повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до бюджету, за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету та здійснюють безспірне списання коштів державного бюджету на підставі виконавчого документа у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У даному випадку під час розгляду справи позивачем до матеріалів справи додано копії вищезгаданого договору купівлі-продажу квартири, квитанції, Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, Інформаційної довідки. Вказані копії витягу, інформаційної довідки та квитанції від 11.11.2015 було додано позивачем до вищезгаданої заяви про повернення суми збору, поданої відповідачу.

Даючи оцінку зазначеним доказам, суд приходить до висновку, що позивачем здійснено придбання житла - квартири за вищевказаною адресою, вказане житло придбано позивачем вперше. Про придбання житла вперше свідчить і те, що у реєстрах відсутні відповідні записи про внесення відомостей до Реєстру про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження за позивачем.

Виходячи із встановлених обставин справи та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позивач звільнений від сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, як такий, що придбаває житло вперше, а тому помилково сплачений ним збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, під час укладання договору купівлі-продажу квартири, підлягає поверненню.

Заперечення на позов не містять належних та обґрунтованих доводів, які б спростовували наведені висновки суду.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (PincovdandPine v. The Czech Republic), «Ґаші проти Хорватії» (Gashiv. Croatia), «Трго проти Хорватії» (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу «належного урядування», згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відтак, з урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що відповідач, в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України не довів законності та обґрунтованості відмови Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, правонаступником якого є ГУ ПФУ в м. Києві (код ЄДР: 42098368) у вчиненні дій по поверненню позивачу помилково сплачених коштів, а відтак в цій частині, а саме: в частині визнання протиправними дій Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, позов підлягає задоволенню частково - шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у вчиненні дій по поверненню помилково сплаченої суми позову позивачу, чим охоплюється і вимога про визнання неналежного контролю, наслідком чого і є визнання протиправними дій щодо відмови у невчиненні дій по поверненню коштів.

Що стосується зобов`язання відповідача повернути позивачу кошти, то, як вже зазначалося, повернення помилково сплаченої суми збору здійснюється за поданням органу ПФУ, яке надалі вноситься до органу казначейства. Безпосереднє перерахування суми коштів позивачу відповідачем не здійснюється.

Відтак, в цій частині позов підлягає частковому задоволенню та шляхом застосування належного способу захисту - шляхом зобов`язання сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві подання про повернення позивачу збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна.

Відтак, позов підлягає частковому задоволенню - як зазначено вище.

Відповідно до ст. 139 КАС України позивачу підлягає поверненню сума сплаченого судового збору у повному обсязі, оскільки судом задоволено позовні вимоги в обсязі сплаченого судового збору, у т.ч. шляхом застосування належного способу захисту порушеного права замість заявленого способу захисту, який у даному випадку не підлягає застосуванню.

На підставі вищевикладеного та керуючись положеннями статтями ст.ст. 2, 5 - 11, 14, 19, 72 - 77, 90, 241 - 246, 250, 251, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Правобережного об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, правонаступником якого є ГУ ПФУ в м. Києві (код ЄДР: 42098368), щодо відмови ОСОБА_1 (р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) у вчиненні дій по поверненню за її заявою від 19.01.2018 (вх. № 2448/06 від 25.01.2018) помилково сплаченої суми збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 5 428,37 грн., сплаченого за квитанцією № 14110409 від 11 листопада 2015.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульвано-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053; код ЄДР: 42098368) сформувати та подати до Головного управління Державної казначейської служби України в м. Києві (01601, м. Київ, вул. Терещенківська, 11-а, код ЄДР: 37993783) подання про повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ; рахунок № НОМЕР_2 у ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», МФО 305299) суми збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі продажу нерухомого майна у розмірі 5 428,37 грн (п`ять тисяч чотириста двадцять вісім грн, 37 копійок), сплаченого за квитанцією № 14110409 від 11 листопада 2015 у зв`язку з укладання з ТОВ Компанія з управління активами «ІФК» (код ЄДР 33743672) договору від 11.11.2015 (зареєстрований у реєстрі за № 2052).

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1; р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, код ЄДР: 42098368) понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 409,60 грн. (одна тисяча чотириста дев`ять гривень 60 копійок), які були сплачені за квитанціями № 37 та № 38 від 06.03.2018, оригінали яких знаходяться у справі.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України з урахуванням положень п/п. 15.5 п. 15 Розділу VII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції Закону № 2147-VIII).

Суддя О.А. Кармазін