Справа № 620/933/19
Суддя: Заяць О.В.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 травня 2019 року Чернігів Справа № 620/933/19

Чернігівський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Заяць О.В., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправною відмову та зобо`язання повернути помилково сплачений збір,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України, в якому просить:

- визнати протиправною відмову щодо повернення помилково сплаченого збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі- продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості;

- зобов`язати звернутися із поданням до територіального органу Державного казначейської служби України для повернення помилково сплачених 5915,60 грн. збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості.

В обґрунтування своїх вимог позивачем зазначено, що 04.10.2017 між ним та ДП «Укрсівербуд» ЗАТ «ДСК» укладений договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , під час укладання якого ним було сплачено збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу у розмірі 1% від вартості об`єкта купівлі-продажу, що становить 5915,60 грн., хоча житло придбавалось вперше. Позивач стверджує, що звернувся до відповідача з заявою про повернення безпідставно сплачених коштів, але позитивної відповіді не отримав.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки позивачем не надано доказів придбання нерухомого майна вперше, а Пенсійний фонд України не володіє інформацією щодо прав власності громадян на нерухоме майно, так як в Україні відсутня єдина система реєстрації прав на нерухоме майно. Зазначає, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, який сплачено позивачем зараховано до спеціального фонду Державного бюджету, а тому позивачу необхідно звертатися до Державної казначейської служби України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивачем придбано у власність квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Вказаний договір купівлі-продажу квартири зареєстрований в реєстрі за № 2262 (а.с. 9-11).

Під час укладення вказаного договору, позивачем був сплачений збір на обов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі 5915,60 грн. (1% вартості квартири), що підтверджується копією квитанції від 02.10.2017 № 993567 (а.с. 13).

Вважаючи, що збір на обов`язкове державне пенсійне страхування сплачений помилково, позивач 16.11.2018 звернувся до відповідача з заявою про повернення сплаченого збору в сумі 5915,60 грн. (а.с. 14).

Листом № 27829/11 Чернігівським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України було відмовлено позивачу у поверненні збору на обов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з недоведеністю обставин придбання житла вперше (а.с. 15).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Пунктом 9 статті 1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, якому кореспондує пункт 15-1 Порядку сплати збору на обов`язкове державне пенсійне страхування з окремих видів господарських операцій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.11.1998 № 1740, визначено, що платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування є: підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та фізичні особи, які придбавають нерухоме майно, за винятком державних підприємств, установ і організацій, що придбавають нерухоме майно за рахунок бюджетних коштів, установ та організацій іноземних держав, що користуються імунітетами і привілеями згідно із законами та міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також громадян, які придбавають житло і перебувають у черзі на одержання житла або придбавають житло вперше.

Таким чином, з наведених норм слідує висновок про те, що громадяни, які придбавають нерухоме майно, зокрема, квартиру, вперше не є платниками збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, тобто звільнені від його сплати в розмірі 1% від вартості нерухомого майна (квартири), зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна.

При цьому важливою обставиною для правильного вирішення питання про необхідність сплати фізичною особою збору на обов`язкове державне пенсійне страхування від вартості нерухомого майна, зазначеної в договорі купівлі-продажу такого майна, є встановлення факту придбання особою житла вперше.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права влачності щодо суб`єкта ОСОБА_1 , позивач володіє квартирою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 12).

Суд вважає за необхідне зазначити, що станом на час придбання позивачем нерухомого майна, як і станом на час розгляду справи в суді, в Україні відсутній механізм перевірки інформації про те, чи вперше особа придбала нерухомість.

Вказане питання було предметом звернення Пенсійного фонду України до Конституційного Суду України з проханням дати тлумачення терміну придбавають житло вперше, що міститься у пункті 9 частини першої статті 1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, визначивши коло осіб, яких необхідно вважати такими, що придбавають житло вперше.

Ухвалою Конституційного Суду України від 23.03.2000 № 29-у/2000 відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі через відсутність у Пенсійного фонду України права на конституційне подання та непідвідомчість Конституційному Суду України питання, порушеного у поданні.

За відсутності відповідного правового механізму перевірки інформації про факт придбання нерухомості вперше саме держава в особі Пенсійного фонду України як уповноваженого суб`єкта владних повноважень зобов`язана доводити той факт, що у кожному конкретному випадку особа, що зобов`язана сплачувати збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, придбала житло не вперше. Держава, запроваджуючи певний механізм правового регулювання відносин, зобов`язана забезпечити його реалізацію. В протилежному випадку всі негативні наслідки відсутності належного правового регулювання покладаються саме на державу.

Відсутність в Україні єдиної системи реєстрації прав на нерухоме майно та позбавлення можливості Пенсійного фонду України та його територіальних відділень встановити придбання квартир конкретною особою вперше не може ставитись в провину особі, оскільки невизначення порядку виконання законодавчо закріплених норм не може призводити до порушення прав громадян, які наділені такими правами.

При цьому, суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішеннях у справах Лелас проти Хорватії (Lelas v. Croatia), Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки (PincovdandPine v. The Czech Republic), Ґаші проти Хорватії (Gashiv. Croatia), Трго проти Хорватії (Trgo v. Croatia) щодо застосування принципу належного урядування, згідно якого державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Отже, суд вважає, що позивачем надано докази про придбання ним житла вперше, які доводять наявність у нього права на звільнення від сплати збору, тому позивач має право на повернення суми сплаченого збору як помилково сплаченого за відсутності обов`язку здійснювати такий платіж.

За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що сплачений позивачем збір на обов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна в розмірі 1% від його вартості в сумі 5915,60 грн. підлягає поверненню, оскільки, відповідно до пункту 9 статті 1 Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, позивач не є платником зазначеного збору.

В свою чергу, Порядок повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів затверджено наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182 (далі - Порядок № 787).

Абзацами першим та другим пункту 5 Порядку № 787 передбачено, що повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за ухвалою суду, яка набрала законної сили. Подання на повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету зборів, платежів та інших доходів бюджетів (крім зборів та платежів, контроль за справлянням яких покладено на органи Державної фіскальної служби України) подається до відповідного органу Казначейства за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку.

Подання за формою згідно з додатком 1 до цього Порядку подається платником до органу Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ, або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету (абзац п`ятий пункту 5 Порядку № 787).

Приписами абзацу восьмого пункту 5 Порядку № 787 визначено, що заява про повернення коштів з бюджету, яка подається до відповідного органу Казначейства, складається платником у довільній формі з обов`язковим зазначенням такої інформації: причини повернення коштів з бюджету, найменування платника (суб`єкта господарювання), код за ЄДРПОУ (для юридичної особи) або прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, реєстраційний номер облікової картки платника податків (ідентифікаційний номер) або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та мають відмітку у паспорті), місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи та номер контактного телефону, сума платежу, що підлягає поверненню, спосіб перерахування коштів з бюджету - у безготівковій формі із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів чи у готівковій формі.

Враховуючи, що відповідним органом, що контролює справляння відповідних надходжень до бюджету у сфері обов`язкового пенсійного страхування є відповідач, суд зазначає, що саме останній наділений обов`язком щодо формування та подання до органу Казначейства подання про повернення коштів.

Отже, для ефективного відновлення порушеного права позивача, відповідач зобов`язати звернутися із поданням до територіального органу Державного казначейської служби України для повернення помилково сплачених 5915,60 грн. збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 72-74, 77, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (просп. Миру, буд. 44, м. Чернігів, 14005, ) щодо не повернення помилково сплаченого збору ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 № НОМЕР_1 ) на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі- продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості.

Зобов`язати Чернігівське об`єднане управління Пенсійного фонду України (просп. Миру, буд. 44, м. Чернігів, 14005, ) звернутися із поданням до територіального органу Державного казначейської служби України для повернення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ОКПП № НОМЕР_1 ) помилково сплачених 5915,60 грн. збору на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з операції купівлі-продажу нерухомого майна у розмірі 1% від його вартості.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Чернігівського об`єднаного управління Пенсійного фонду України (просп. Миру, буд. 44, м. Чернігів, 14005, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ОКПП № НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Повний текст рішення виготовлено 30 травня 2019 року.

Суддя О.В. Заяць