Справа № 826/18073/16
Суддя: Шейко Т.І.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

03 червня 2019 року м. Київ № 826/18073/16

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Шейко Т.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження заяву про відвід судді в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1
доГоловного сервісного центру МВС України, Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, Міністерства внутрішніх справ України
провизнання протиправним дії, зобов`язання вчинити дії
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог:

- Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаських областях;

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Головного сервісного центру МВС України, Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, Міністерства внутрішніх справ України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Міжрегіональне управління Національного агентства України з питань державної служби у м. Києві, Київській, Чернігівській та Черкаських областях, в якому просив суд:

- визнати протиправними та незаконними дії конкурсної комісії регіонального сервісного центру МВС в м. Києві по складанню списку №1 до протоколу №9 засідання конкурсної комісії на зайняття посад державних службовців в регіональному сервісному центрі МВС в м. Києві;

- визнати протиправною бездіяльність регіонального сервісного центру МВС в м. Києві в частині не повідомлення ОСОБА_1 про результати конкурсу протягом п`яти календарних днів з дня їх оприлюднення, розгляду його звернення та не направлення витягу з протоколу Конкурсної комісії за його заявою;

- визнати протиправною та незаконною бездіяльність керівництва регіонального сервісного центру МВС в м. Києві в частині не призначення на посаду провідного спеціаліста-адміністратора територіального сервісного центру №8046 переможця конкурсу ОСОБА_1 ;

- зобов`язати регіональний сервісний центр МВС в м. Києві призначити на посаду провідного спеціаліста-адміністратора територіального сервісного центру №8046, або на рівнозначну посаду, переможця конкурсу ОСОБА_1 з 10 серпня 2016 року;

- зобов`язати регіональний сервісний центр МВС в м. Києві нарахувати та виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за час вимушеного прогулу;

- допустити негайне виконання рішення суду в частині призначення ОСОБА_1 на посаду і виплати заробітної плати за один місяць;

- визнати протиправною бездіяльність Головного сервісного центру МВС України по розгляду скарги ОСОБА_1 на бездіяльність начальника Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві щодо призначення його на посаду провідного спеціаліста-адміністратора територіального сервісного центру №8046, як переможця конкурсу, та не надання вичерпної відповіді на його звернення;

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства внутрішніх справ України в частині не повідомлення ОСОБА_1 про пересилання його скарги за належністю до Головного сервісного центру МВС України;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок бюджетних асигнувань даного суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 9 700 (дев`ять тисяч сімсот) гривень, як компенсацію витрат на правничу допомогу;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок бюджетних асигнувань даного суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень, в якості відшкодування моральної шкоди;

- стягнути з Міністерства внутрішніх справ України за рахунок бюджетних асигнувань даного суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 551,21 грн. (п`ятсот п`ятдесят одна гривня двадцять одна коп.);

- встановити судовий контроль за виконанням рішення суду шляхом зобов`язання Міністерство внутрішніх справ України подати у 30-денний термін з моменту набрання рішенням законної сили звіту про виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 28 листопада 2016 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Розпорядженням керівника апарату суду від 07 квітня 2017 року №2618, у зв`язку з припиненням повноважень судді, в провадженні якого перебувала адміністративна справа №826/18073/16 відповідно до пунктів 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, справу за позовом ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС України, Регіонального сервісного центру МВС в м. Києві, Міністерства внутрішніх справ України про визнання протиправним дії, зобов`язання вчинити дії передана на повторний автоматизований розподіл справ між суддями, за результатами якого визначено суддю Клименчук Н.М.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 березня 2019 року ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року скасовано, а справа №826/18073/16 направлена для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 15 квітня 2019 року справу №826/18073/16 прийнято до свого провадження суддею Клименчук Н.М.

Представником позивача в судовому засіданні 29 травня 2019 року заявлено відвід судді Клименчук Н.М.

В обґрунтування поданої заяви заявник зазначив, що суддею Клименчук Н.М. порушується право позивача ОСОБА_1 на справедливий і публічний розгляд даної справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 31 травня 2019 року для вирішення питання про відвід судді Клименчук Н.М. визначено суддю Шейко Т.І.

Відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.

Відповідно до частини 11 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви про відвід.

Вирішуючи заяву про відвід судді Клименчук Н.М. , суд виходив з наступного.

Відповідно до частини першої статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України за наявності підстав, зазначених у статтях 36 - 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

У постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2006 року зазначено, що суддя також не може брати участі у розгляді адміністративної справи і за наявності інших обставин, які можуть викликати сумнів у його неупередженості, однак конкретного і вичерпного переліку цих підстав не передбачено. Тобто, зі змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості.

Водночас, для того, щоб ці обставини можливо було покласти в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

Так, заявник, заявляючи відвід судді Клименчук Н.М. зауважував на тому, що ухвала Окружного адміністративного суду міста Києва від 28 грудня 2018 року, яка прийнята судом першої інстанції більш ніж через 2 роки після звернення ОСОБА_1 до суду за захистом своїх прав, з обґрунтуванням і посиланням на те, що позивачем ніби то пропущено строк звернення до суду є незаконною і невмотивованую.

Однак, на думку суду, таке твердження є безпідставним, виходячи з наступного.

Так, відповідно до Основних принципів незалежності судових органів (схвалених резолюціями 40/32 та 40/146 Генеральної Асамблеї ООН від 29 листопада та 13 грудня 1985 року), незалежність судових органів гарантується державою і закріплюється в конституції або законах країни. Усі державні та інші установи зобов`язані шанувати незалежність судових органів і дотримуватися її. При цьому, не повинно мати місце неправомірне чи несанкціоноване втручання в процес правосуддя.

Згідно Бангалорських принципів діяльності судді, затверджених резолюцією 2006/23 Економічної та Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, суддя повинен виконувати свою професійну функцію незалежно, виходячи з власної оцінки фактів та відповідно до свідомого розуміння закону, не зважаючи при цьому на будь-які зовнішні впливи, стимули, тиски, загрози чи втручання, прямі або непрямі, хоч би від кого вони йшли і хоч би якими були їхні причини.

З аналізу практики Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), вбачається, що останнім визначено концептуальні підходи до тлумачення статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод, представивши не лише змістовні характеристики неупередженості, але й її суб`єктивні та об`єктивні компоненти.

Так, у справі "П`єрсак проти Бельгії" ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

На думку ЄСПЛ, можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової цього поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлено наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Стосовно об`єктивної неупередженості у справі "Фей проти Австрії" ЄСПЛ вказано, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Отже, враховуючи європейську судову практику та обставини, викладені у заяві про відвід судді Клименчук Н.М., суд дійшов висновку, що твердження позивача щодо наявності обставин, які викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді є власним судженням представника позивача ОСОБА_3 ., які не ґрунтуються на будь-яких об`єктивних та належних доказах, що не може свідчити про наявність підстав для відводу судді, передбачених статтею 36 КАС України.

Суд звертає увагу на те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість.

Таким чином, відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

При цьому, частиною 4 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви представника позивача ОСОБА_3. та відсутність підстав для її задоволення.

Керуючись положеннями статей 36, 37, 39, 40, 241-243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника позивача про відвід судді Клименчук Н.М. від розгляду адміністративної справи № 826/18073/16 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.І. Шейко