Справа № 805/179/16-а
Суддя: Шипуліна Т.М.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

Іменем України

30 травня 2019 року

Київ

справа №805/179/16-а

касаційне провадження №К/9901/3882/17

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

головуючого судді - Шипуліної Т.М.,

суддів: Бившевої Л.І., Хохуляка В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби на постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2016 (суддя Бабіч С.І.) та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 (головуючий суддя - Геращенко І.В., судді: Арабей Т.Г., Міронова Г.М.) у справі №805/179/16-а за позовом Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби про визнання протиправним та скасування наказу про проведення перевірки,

В С Т А Н О В И В:

Приватне акціонерне товариство «Авдіївський коксохімічний завод» у січні 2016 року звернулося до адміністративного суду з позовом до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби, правонаступником якої є Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби, про визнання протиправним та скасування наказу від 15.01.2016 №4 щодо призначення документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

Донецький окружний адміністративний суд постановою від 21.04.2016 позовні вимоги задовольнив у повному обсязі.

Донецький апеляційний адміністративний суд ухвалою від 22.11.2017 залишив постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2016 без змін.

Офіс великих платників податків Державної фіскальної служби звернувся 11.12.2017 до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою, в якій просив скасувати постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування своїх вимог відповідач посилається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, зокрема, пункту 73.3 статті 73, підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Зокрема, вказує на те, що окремі дефекти оформлення наказу про призначення податкової перевірки, зокрема, відсутність або неповнота посилань на конкретні пункти чинного законодавства (в даному випадку підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України замість підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України) не повинні розглядатися як підстава для визнання такого наказу протиправним, якщо з його змісту можливо ідентифікувати передбачену законодавством фактичну підставу для призначення відповідної перевірки.

Переглядаючи оскаржені судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, перевіряючи на підставі встановлених фактичних обставин у справі правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 25.09.2015 Спеціалізована державна податкова інспекція з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби скерувала на адресу Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» запит № 3185/10/28-03-40 «Про надання інформації пояснень та підтверджуючих документів» щодо наявності відхилень показників податкового обліку щодо взаємовідносин з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» та Товариством з обмеженою відповідальністю «НВО «Точмашенерго» за серпень 2015 року, який отримано позивачем 13.10.2015.

У відповідь на такий запит позивачем на адресу податкового органу направлено лист-пояснення від 03.12.2015 №03а-2/05/-595-3926, до якого долучено ряд первинних документів.

На підставі пояснень позивача судами також встановлено факт отримання Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» запитів податкового органу: від 31.08.2015 № 2420/10/28-03-40, від 25.09.2015 № 3185/10/28-03-40; від 10.11.2015 № 4927/10/28-03-40, від 26.11.2015 № 5592/10/28-03-40. Такі запити стосуються вимог щодо надання первинних документів та пояснень щодо господарських взаємовідносин позивача за травень 2015 року, за серпень 2015 року, за період січень-червень 2015 року, та за жовтень 2015 року відповідно.

Позивач реагував на такі запити шляхом надання податковому органу відповідних копій документів, що підтверджується матеріалами справи.

Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби 15.01.2016 прийнято наказ № 4, згідно з яким призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» по взаємовідносинам з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром» за період з 01.01.2015 по 31.12.2015.

У вказаному наказі та повідомленні від 15.01.2016 №14 про проведення перевірки правовою підставою для прийняття такого наказу визначено підпункт 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Під час розгляду справи у судах попередніх інстанцій податковий орган наголошував на тому, що правовою підставою для прийняття спірного наказу є положення підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Фактичною підставою для прийняття наказу від 15.01.2016 № 4 слугували висновки відповідача про те, що наданими позивачем первинними документами на виконання запитів податкового органу не усунуто обґрунтованих сумнівів відповідача щодо реальності господарських операцій з Товариством з обмеженою відповідальністю «Мегапром».

Вказаний наказ 15.01.2016 направлений позивачу.

На підставі такого наказу проведена перевірка та складений акт від 14.03.2016 №82/28-03-40/00191075, а також прийнято податкові повідомлення-рішення від 22.04.2016 № /4236/10/28-03-40 та № /4237/28-03-40/00191075 (т. 1, а.с. 193, 195).

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, керувався тим, що за результатами розгляду справи податковим органом не доведено наявності підстав, необхідних для призначення контрольного заходу спірним наказом.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові та службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зі змісту положень підпункту 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 та пункту 75.1 статті 75 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час призначення перевірки) вбачається, що контролюючим органам надано право проводити відповідно до законодавства камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до пункту 78.4 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час призначення перевірки) про проведення документальної позапланової перевірки керівник контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Відповідно до пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час призначення перевірки) документальна позапланова перевірка здійснюється у випадку наявності хоча б однієї з таких обставин:

отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником податків валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на обов`язковий письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначаються порушення цим платником податків відповідно валютного та іншого не врегульованого цим Кодексом законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (підпункт 78.1.1);

виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків, якщо платник податків не надасть пояснення та їх документальні підтвердження на письмовий запит контролюючого органу, в якому зазначено виявлену недостовірність даних та відповідну декларацію протягом 10 робочих днів з дня отримання запиту (підпункт 78.1.4).

Аналіз наведених норм податкового законодавства свідчить про те, що підпункти 78.1.1 та 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України передбачають різні підстави для проведення позапланових перевірок, проте спільним для обох підстав є обставина щодо ненадання або надання не у повному обсязі пояснень та документальних підтверджень у відповідь на письмовий запит податкового органу протягом десяти календарних днів з моменту його отримання.

Порядок отримання податкової інформації органами державної податкової служби регламентовано статтею 73 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час призначення перевірки).

Зокрема, пунктом 73.3. статті 73 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час призначення перевірки) передбачено, що контролюючі органи мають право звернутися до платників податків та інших суб`єктів інформаційних відносин із письмовим запитом про подання інформації (вичерпний перелік та підстави надання якої встановлено законом), необхідної для виконання покладених на контролюючі органи функцій, завдань, та її документального підтвердження.

Такий запит підписується керівником (заступником керівника) контролюючого органу і повинен містити: 1) підстави для надіслання запиту відповідно до цього пункту, із зазначенням інформації, яка це підтверджує; 2) перелік інформації, яка запитується, та перелік документів, які пропонується надати; 3) печатку контролюючого органу.

Письмовий запит про подання інформації надсилається платнику податків або іншим суб`єктам інформаційних відносин за наявності хоча б однієї з визначених у даній нормі підстав, зокрема у разі наявності таких підстав: за результатами аналізу податкової інформації, отриманої в установленому законом порядку, виявлено факти, які свідчать про порушення платником податків податкового законодавства (абзац 4 пункту 73.3 статті 73); виявлено недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, поданих платником податків (абзац 3 пункту 73.3 статті 73); в інших випадках, визначених цим Кодексом (абзац 6 пункту 73.3 статті 73).

Запит вважається врученим, якщо його надіслано поштою листом з повідомленням про вручення за податковою адресою або надано під розписку платнику податків або іншому суб`єкту інформаційних відносин або його посадовій особі.

Таким чином, ненаправлення податковим органом запитів про подання інформації та їх документального підтвердження з певних питань у порядку, встановленому пунктом 73.3 статті 73 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час призначення перевірки), виключає передбачені підпунктом 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України підстави для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки платника з таких питань.

У ситуації, що розглядається, спірним наказом від 15.01.2016 №4 призначено проведення документальної невиїзної позапланової перевірки позивача з питань, що охоплюються періодом діяльності з січня по грудень 2015 року.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, за результатами розгляду справи підтверджено факт отримання Приватним акціонерним товариством «Авдіївський коксохімічний завод» запитів Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби щодо періоду діяльності за січень-червень, серпень та жовтень 2015 року. Натомість, доказів направлення відповідачем та отримання адресатом запитів контролюючого органу щодо подання пояснень та документального підтвердження з приводу господарських відносин за липень та вересень 2015 року Спеціалізованою державною податковою інспекцією з обслуговування великих платників у м. Донецьку Міжрегіонального головного управління Державної фіскальної служби судам не надано.

Відповідно до частини другої статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України (в редакції, чинній на момент вирішення справи в судах попередніх інстанцій) в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Встановлені судами попередніх інстанцій обставини та наведені норми Податкового кодексу України дають підстави для висновку про те, що за відсутності факту направлення на адресу платника податків запитів про подання інформації та підтверджуючих документів щодо періоду діяльності за увесь період з січня по грудень 2015 року у податкового органу були відсутні підстави для прийняття наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки за такий період на підставі підпункту 78.1.1 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

Крім того, судами попередніх інстанцій достовірно встановлено й відсутність правових підстав, передбачених підпунктом 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, для прийняття спірного наказу з огляду на те, що факт направлення податковим органом та отримання позивачем відповідних запитів щодо сумнівів контролюючого органу про недостовірність даних, що містяться у податкових деклараціях, не підтверджено належними та допустимими доказами.

З огляду на викладені обставини, суд касаційної інстанції вважає обґрунтованим висновок судів першої та апеляційної інстанцій про наявність підстав для задоволення позову про визнання протиправним та скасування наказу від 15.01.2016 №4.

До того ж, керуючись частиною п`ятою статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень» від 22.12.2005 № 3262 IV, згідно з якою судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Єдиного державного реєстру судових рішень, судом касаційної інстанції встановлено, що позивачем реалізовано право на судовий захист щодо відновлення порушеного права наслідками перевірки, призначеної наказом від 15.01.2016 №4, шляхом звернення до суду з позовами про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами контрольного заходу.

Так, постановою Донецького окружного адміністративного суду від 20.10.2016 у справі №805/1552/16-а, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 31.01.2017, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2016 № /4237/28-03-40/00191075 про збільшення грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 482943грн. та застосовано штрафні фінансові санкції в сумі 120735,75грн. задоволено. Постановою Верховного Суду від 28.08.2018 (К/99901/30968/18) вказані судові рішення залишені без змін.

Постановою Донецького окружного адміністративного суду від 01.11.2016, залишеною без змін ухвалою Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, позовні вимоги про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 22.04.2016 № /4236/10/28-03-40 про визначення суми завищення від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного податкового періоду в сумі 75915078грн. та застосування штрафних санкцій в сумі 7591507,8грн. задоволено.

Таким чином, сатисфакція порушеного наслідками перевірки, призначеної оскарженим наказом, матеріально-правового інтересу Приватного акціонерного товариства «Авдіївський коксохімічний завод» забезпечена визнанням протиправними та скасуванням податкових повідомлень-рішень від 22.04.2016 № /4237/28-03-40/00191075 та № /4236/10/28-03-40 в судовому порядку.

З огляду на викладене та враховуючи, що за правилами частини другої статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази, а суд першої та апеляційної інстанцій не допустили порушення норм процесуального права, які б могли вплинути на встановлення дійсних обставин справи та правильно застосували норми матеріального права, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 341, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби залишити без задоволення.

Постанову Донецького окружного адміністративного суду від 21.04.2016 та ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 22.11.2017 у справі №805/179/16-а залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Судді Верховного Суду Т.М.Шипуліна Л.І.Бившева В.В.Хохуляк