Справа № 320/933/19
Суддя: Колеснікова І.С.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 року м. Київ № 320/933/19

Київський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Колеснікової І.С., розглянувши за правилами загального позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Медвинське хлібоприймальне підприємство

до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області

про про визнання протиправними, скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу

В С Т А Н О В И В:

До Київського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю Медвинське хлібоприймальне підприємство із позовом до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 01.02.2019 № 18637-55;

- визнати протиправним та скасувати рішення від 01.02.2019 № 50 про опис майна у податкову заставу.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що спірні рішення винесені на підставі податкових зобов`язань Товариства з обмеженою відповідальністю Медвинське хлібоприймальне підприємство, визначених податковими повідомленнями рішеннями прийнятими на підставі висновків акту «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ Медвинське хлібоприймальне підприємство з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, валютного та іншого законодавства з 01.07.2013 по 30.06.2016» від 11.11.2016 № 947/10-02-14-01/33927172/83 (надалі акт перевірки). Втім, податкові повідомлення рішення прийняті на підставі висновків вказаного Акту перевірки оскаржені позивачем до Київського окружного адміністративного суду, за наслідком чого відкрито провадження в адміністративній справі № 810/2199/17.

Так, позивачем зазначено, що станом на час винесення оскаржуваної вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, Київським окружним адміністративним судом рішення у справі № 810/2199/17 не прийнято, у зв`язку з чим грошові зобов`язання за вказаними податковими повідомленнями рішеннями є неузгодженими, отже відповідач не мав законних підстав для прийняття оскаржуваної вимоги та рішення.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.03.2019 відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

29.03.2019 Головним Управлінням Державної фіскальної служби у Київській області подано до суду відзив на позовну заяву з заначенням, що в рамках розгяду адміністративної справи № 810/2199/17 Київським окружним адміністративним судом розглядаються позовні вимоги щодо визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 12.04.2017 № , № , № , № . Втім, законність прийняття податкового повідомлення-рішення від 18.11.2017 № , яким позивачеві нараховано грошове зобов`язання за платежем «податок на прибуток приватних підприємств» у розмірі 341 258 грн. не є предметом вказаної справи, тому Головне Управління Державної фіскальної служби у Київській області при винесенні спірної вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу діяло в межах та на підставі чинного законодавства.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

У підготовчому засіданні 13.05.2019 представником позивача надано суду копію рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі 810/2199/17 з відміткою суду, що станом на 07.05.2019 рішення законної сили не набрало. Також, представником позивача надано суду копію опису вкладення у цінний лист 780, яким підтверджено направлення позивачем до Київського окружного адміністративного суду апеляційної скарги.

На підставі поданих представником позивача та представником відповідача клопотань про закриття підготовчого провадження, судом протокольною ухвалою від 13.05.2019 закрито підготовче провадження та розпочато розгляд справи по суті.

У судовому засіданні 13.05.2019 сторонами заявлено клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Згідно частини 3 статті 195 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

З огляду на заявлені позивачем та відповідачами клопотання про розгляд справи у порядку письмового провадження, суд вирішив продовжити розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі наявних у ній доказів у передбачені Кодексом адміністративного судочинства України строки.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС Київської області проведено документальну планову виїзну перевірку ТОВ Медвинське хлібоприймальне підприємство з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2013 року по 30.06.2016 року, валютного та іншого законодавства з 01.07.2013 по 30.06.2016.

За результатами перевірки складено Акт від 11.11.2016 року № 947/10-02-14-01/33927172/83, відповідно до висновків якого встановлено, що позивачем порушено вимоги: - п.135.1, 135.2 ст. 135, п. 137.1 ст. 137 Податкового кодексу України, у результаті чого, позивачем занижено податок на прибуток за 2013 рік на загальну суму 243 838 грн.; - п. 141.1. ст. 141 Податкового кодексу України, у результаті чого позивачем занижено податок на прибуток підприємств за 2014 рік на загальну суму 224 204 грн.; - п.п. 134.1.1. п. 134.1. ст. 134 Податкового кодексу, у результаті чого, позивачем занижено податок на прибуток за 2015 рік на загальну суму 987 300 грн.; - п.п. 141.2.4. п. 142.2., п.п. 141.2.5. п. 141.2 ст. 141 Податкового кодексу України у результаті чого, позивачем занижено податок на прибуток за 2016 рік на загальну суму 17 540 грн.; - п. 188.1. ст. 188, п. 198, п. 198.6., ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті чого підприємством занижено податок на додану вартість на загальну суму 224 315 грн. в т.ч.: листопад 2013 року в сумі - 333 грн., грудень 2013 року в сумі - 49 634 грн., січень 2014 року в сумі 35 911 грн.; лютий 2014 року в сумі - 60 364 грн., березень 2014 року в сумі - 12 335 грн., в квітень 2014 року в сумі - 19 875 грн., жовтень 2014 року в сумі - 45 863 грн.; - п. 198.1, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України, у результаті чого позивачем занижено податок на додану вартість на загальну суму та зменшено залишок від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного податкового періоду у сумі - 12 535 грн., в т.ч.: за лютий 2015 року в сумі - 40 грн., за травень 2015 року в сумі - 7158 грн., за листопад 2015 року - 5239 грн. за квітень 2016 року в сумі - 98 грн.

На підставі висновків Акту перевірки 12.01.2017 Білоцерківською ОДПІ ГУ ДФС Київської області прийнято податкові повідомлення-рішення, а саме:

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем по податку на прибуток на загальну суму 1 594 278 грн. з яких за податковими зобов`язанням на суму 1 472 882 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 56 080 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 280 395 грн. з яких за податковим зобов`язанням на суму 224 315 грн. та штрафними (фінансовими) санкціями на суму 56 080 грн.;

- № , яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 12 535 грн.;

- №, яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток в розмірі 1 170 000 грн. (а.с. 17-20).

Не погоджуючись із прийнятими податковими повідомленнями-рішеннями позивачем подано скаргу до Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області (вих. № 8 від 19.01.2017).

Рішенням Головного управління Державної фіскальної служби у Київській області від 24.03.2017 № 1452/10/10-36-10-01-04 скасовано податкові повідомлення - рішення від 12.01.2017 № , № , № та № та зобов`язано Білоцерківську ОДПІ ГУ ДФС у Київській області надати структурним підрозділам Головного управління ДФС у Київській області матеріали перевірки для винесення нових податкових повідомлень-рішень, згідно вимог чинного законодавства (а.с. 21-26).

Відповідно до вимог рішення ГУ ДФС у Київській області від 24.03.2017 № 1452/10/10-36-10-01-04, Головним управлянням ДФС у Київській області 12.04.2017 винесено нові податкові повідомлення-рішення:

- № , яким зменшено суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток на 1 170 000 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток на загальну суму 1 594 278 грн. з яких за податковими зобов`язаннями на 1472 882 грн. та штрафні санкцій на суму 121396 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 280 395 грн., з яких за податковими зобов`язаннями 224315 грн. та штрафні санкції 56080 грн.;

- № , яким завищення суму від`ємного значення по податку на додану вартість на 12 535 грн. (а.с. 27-30).

З результатами розгляду поданих позивачем скарг на податкові повідомлення-рішення від 12.01.2017 та від 12.04.2017, Державною фіскальною службою України рішенням від 25.05.2017 № 11222/6/99-99-11-01-01-25 скасовано податкові повідомлення-рішення від 12.04.2017 № , № , № та № в частині взаємовідносин з ТОВ Агро-Богуславщина-Еко та СТОВ Ісайки Агро; скасовано податкові повідомлення-рішення № та № в частині висновків Акту перевірки щодо завищення витрат, що зменшують фінансовий результат до оподаткування податком на прибуток за 2015 рік на 5 485 000 грн., а в іншій частині зазначені податкові повідомлення-рішення залишено без змін (а.с.31-34 ).

Разом із цим, позивачем частково визнані вимоги податкового органу по податковому повідомленню-рішенню № від 12.04.2017 р., у зв`язку з чим 19.06.2017 позивачем було здійснено часткову його оплату на суму 7 158,00 грн., що не заперечувалось відповідачем.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач, не погодившись з правомірністю прийняття вказаних податкових повідомлень-рішень, звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Білоцерківської ОДПІ ГУ ДФС Київської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12.04.2017 № , № , № , № .

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 30.06.2017 відкрито провадження в адміністративній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Медвинське хлібоприймальне підприємство (а.с. 41).

Також судом встановлено, що ГУ ДФС у Київській області 18.11.2017 прийняті податкові повідомлення-рішення:

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на прибуток на суму 341 258 грн., з яких за основним платежем 273 006 грн. та штрафних санкцій 68 252 грн.;

- № , яким збільшено суму грошового зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму 265 336 грн. з яких за основним платежем 212 269 грн. та штрафних санкцій 53 067 грн. (а.с 42-43).

З наданої позивачем копії заяви від 14.12.2017 вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю Медвинське хлібоприймальне підприємство збільшено позовні вимоги у справі № 810/2199/17 в частині визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень від 18.11.2017 № та № (а.с. 44).

13.05.2019 представником позивача надано суду копію рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі № 810/2199/17 з якої вбачається, що з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог предметом даної справи є встановлення законності прийняття (визнання протиправними та скасування) податкових повідомлень-рішень від 12.04.2017 № , № та від 18.11.2017 № , № .

За результатами розгляду даної справи Київським окружним адміністративним судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю Медвинське хлібоприймальне підприємство.

01.02.2019 у зв`язку з тим, що за позивачем обліковувався податковий борг на загальну суму 406 385,01 грн. по податку на прибуток, Головним управлінням Державної фіскальної служби у Київській області прийнято податкову вимогу від 01.02.2019 № 18637-55 та рішення від 01.02.2019 № 50 про опис майна у податкову заставу.

Не погоджуючись прийнятими рішеннями, позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до пункту 61.1 статті 61 ПК України податковий контроль - система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Податковий контроль здійснюється шляхом: ведення обліку платників податків; інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючих органів; перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. моніторингу контрольованих операцій та опитування посадових, уповноважених осіб та/або працівників платника податків відповідно до статті 39 цього Кодексу (пункт 62.1 статті 62 ПК України).

Згідно пункту 57.3 статті 57 Податкового кодексу України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 вказаного Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1. статті 14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

За поясненнями відповідача, наданими в ході розгляду справи, податкове повідомлення рішення від 18.11.2017 № , яким позивачеві нараховано грошове зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в розмірі 341 258 грн. - не є предметом адміністративної справи № 810/2199/17.

Втім, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі № 810/2199/17 такі твердження спростовуються.

Враховуючи обставини справи, той факт, що оскаржувана податкова вимога прийнята на підставі податкових повідомлень - рішень, правомірність яких вирішувалась адміністративним судом у справі № 810/2199/17, наведені норми права та той факт, що в наданій суду копії рішення Київського окружного адміністративного суду від 27.11.2018 у справі № 810/2199/17 міститься відмітка суду, що рішення станом на 07.05.2019 не набрало законної сили, - суд дійшов висновку, що станом на час прийняття спірної податкової вимоги від 01.02.2019 № 18637-55 грошове зобов`язання за оскаржуваними податковими рішеннями є неузгодженим.

Разом з тим, згідно пункту 59.1 статті 59 Податкового Кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує двадцять неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Підпунктом 59.3 статті 59 Податкового кодексу України, встановлено, що податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

З огляду на наведені обставини суд дійшов висновку про відсутність у відповідача законних підстав для визначення нарахованого позивачеві грошового зобов`язання за податковими повідомленнями, що перебували у процесі судового оскарження (справа № 810/2199/17) як неузгодженими станом на 01.02.2019, у зв`язку з чим податкова вимога від 01.02.2019 № 18637-55 прийнята відповідачем не у спосіб, передбачений законом, а отже є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування рішення від 01.02.2019 № 50 про опис майна у податкову заставу, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 88 ПК України з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу

Податкова застава - спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом. Податкова застава виникає на підставах, встановлених цим Кодексом.

У разі невиконання платником податків грошового зобов`язання, забезпеченого податковою заставою, орган стягнення у порядку, визначеному цим Кодексом, звертає стягнення на майно такого платника, що є предметом податкової застави (підпункт 14.1.155 пункту 14.1. статті 14 ПК України).

Згідно пункту 89.1.1 статті 89 ПК України право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

Враховуючи той факт, що рішення від 01.02.2019 № 50 про опис майна у податкову заставу прийнято на підставі податкової вимоги від 01.02.2019 № 18637-55, яка визнана судом протиправною, суд дійшов висновку, що рішення про опис майна у податкову заставу від 01.02.2019 № 50 також є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Всупереч наведеним вимогам відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності винесення оскаржуваних рішень.

Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки адміністративний позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області витрати по сплаті судового збору згідно платіжного доручення від 20.02.2019 № 1383 у розмірі 3 842 грн. 00 коп.

Керуючись статтями 2, 6-11, 14, 77, 139, 241-246, 250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДФС у Київській області (; адреса місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а) від 01.02.2019 № 18637-55.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДФС у Київській області (; адреса місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а) від 01.02.2019 № 50 про опис майна у податкову заставу.

4. Стягнути з Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДФС у Київській області (; адреса місцезнаходження: 03680, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Медвинське хлібоприймальне підприємство (; адреса місцезнаходження: 09751, Київська область, Богуславський район, с. Медвин, вул. Олександра Василенка, 125) судовий збір в сумі 3 842 (три тисячі вісімсот сорок дві) грн. 00 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський окружний адміністративний суд.

Суддя Колеснікова І.С.

Дата виготовлення і підписання повного тексту рішення - 05 червня 2019 р.