Справа № 326/388/19
Суддя: Чапланова О. М.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Копія Справа № 326/388/19
Провадження № 2-а/326/4/2019
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2019 року м. Приморськ

Приморський районний суд Запорізької області в складі:

головуючого-судді Чапланової О.М.,

при секретарі Бородай А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Приморського районного суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шеремет Артема Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до інспектора роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції в Кіровоградській області Голенка О.В. про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи про адміністративне правопорушення. Свої вимоги мотивував тим, що через порушення, на думку працівника поліції, вимоги п. 31.4.5 п. «г» Правил дорожнього руху України та скоєння правопорушення, яке полягало у здійсненні руху на транспортному засобі, у якого на одну вісь встановлено шини з різними типами малюнків протектора, стосовно нього було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №689220 від 24.02.2019 року, яку він отримав 04.03.2019 року поштовим відправленням.

За вказаною постановою він був визнаний винним у порушенні вимог п.31.4.5 п.«г» ПДР України, та на нього накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст. 121 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Із зазначеною постановою він не згоден та вважає її такою, що не відповідає чинному законодавству, складеною з істотнім порушенням його прав у зв`язку із наступним.

В порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом МВС України №1376 від 06.11.2015 року, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, посадовою особою, що склала постанову було не дотримано низки обов`язків, зокрема поліцейським не було ознайомлено його зі змістом ст. 268, 289 КУпАП та статей 55, 56, 59, 63 Конституції України, про що відсутня відповідна відмітка в постанові.

Постанова не відповідає зразку, встановленому Додатком №5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV).

В ході розгляду справи посадовою особою не було встановлено відомостей, що стосуються його, у зв`язку із тим, що розгляд справи проводився без його участі. Не було встановлено його майновий стан, наявність осіб на утриманні тощо. Було порушено процедуру розгляду адміністративної справи, передбачену статтями 245, 276, 283 КУпАП, а саме: справу було розглянуто на місці зупинки транспортного засобу, без його участі, що в свою чергу не дало йому можливості у повному обсязі скористатись своїми правами та унеможливило виконання вимог щодо повного, всебічного і об`єктивного з`ясування обставин справи.

За приписами п. 10 розділу IV Інструкції при винесенні постанови по справі про адміністративне правопорушення у ній зазначаються, зокрема: у графі «посада, найменування органу поліції, звання, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка винесла постанову» - прізвище, ім`я, по батькові посадової особи органу поліції, яка винесла постанову, та орган поліції (повністю, без скорочень); у графі «установив» - число, місяць, рік, час та місце вчинення адміністративного правопорушення, а також обставини і суть правопорушення, установлені при розгляді матеріалів адміністративної справи; у графі «ураховуючи, що гр-нин (ка)» - прізвище та ініціали правопорушника; у графі «постановив» - уповноважена посадова особа органу поліції з урахуванням та зазначенням обставин, що пом`якшують (стаття 34 КУпАП) чи обтяжують (стаття 35 КУпАП) відповідальність за адміністративне правопорушення, зазначає прийняте у справі рішення.

Порушуючи викладені вимоги, працівником поліції в постанові, складеній стосовно нього, не заповнено її копію та бланк постанови не відповідає встановленому зразку.

Предметом оскарження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення. Досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до нього у вказаних спірних правовідносинах, необхідно перевірити, чи були у інспектора підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Спірна постанова у справі про адміністративне правопорушення інспектором поліції була винесена відразу ж безпосередньо на місці, тобто, з порушенням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП, зокрема, користуватися кваліфікованою юридичною допомогою при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а тому така постанова є протиправною та підлягає скасуванню в судовому порядку.

На підтвердження встановленого в постанові вчиненого ним адміністративного правопорушення, доказів щодо порушення Правил дорожнього руху України, передбачених статтею 121 КУпАП, зокрема, пояснень свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису тощо, відповідачем під час винесення стосовно нього постанови, на його вимогу надано не було.

За приписами п. 31.4. ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам, зазначеним у цьому пункті. Пунктом 31.5. ПДР України передбачено що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Працівнику поліції, який виносив стосовно нього постанову про накладення адміністративного стягнення без його присутності, що є порушенням ст. 268 КУпАП, він надавав пояснення, що грязезахисний фартух та бризковик від транспортного засобу відірвало при вибуху колеса, яке вибухнуло при потраплянні колеса автомобіля в яму на дорожньому полотні, на ділянці дороги між населеними пунктами, у зв`язку із чим він встановив на автомобіль запасне колесо, та у відповідності до вимог ПДР України, у зв`язку із неможливістю вжити заходів для усунення несправностей, оскільки колесо неможливо було відремонтувати через його істотне пошкодження, рухався із встановленим запасним колесом малюнок протектора якого відрізнявся від іншого колеса, встановленого на вісі автомобіля, якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 Правил дорожнього руху України.

Копію постанови серії НК №689220 від 24.02.2019 року на місці складання йому не надавали, про що свідчить відсутність будь-яких позначок в копії постанови, яку він отримав 04.03.2019 року.

Просить: поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689220 від 24.02.2019 року; скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689220 від 24.02.2019 року, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою від 20 березня 2019 року відкрито провадження у справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.15).

Ухвалою суду від 19 квітня 2019 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 замінено первісного відповідача - інспектора роти батальйону Управління патрульної поліції в місті Кропивницькому Департаменту патрульної поліції в Кіровоградській області Голенка Олександра Васильовича, належним відповідачем інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шеремет Артемом Сергійовичем (а.с.33).

Відповідач надав відзив на позов (а.с.38-41), в якому зазначив, що вважає позовні вимоги ОСОБА_1 незаконними, безпідставними, необгрунтованими, оскільки позивач не надав суду необхідних належних та допустимих доказів, якими мотивує обставини, викладені в позовній заяві, та вважає, що необхідно відмовити позивачу в задоволенні цього позову в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, справа про адміністративне правопорушення розглядається на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частина 5 статті 258 КУпАП визначає, що у разі складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Правила дорожнього руху відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах Правил дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

18.03.2019 року, при здійсненні патрулювання екіпажем, ним спільно із його напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF з полупричепом д.н.з. НОМЕР_1 , з шинами, які мали місцеві пошкодження, а саме порізи, що оголюють корд, чим порушив п. 31.4.5 «б» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.121 КУпАП.

Відповідно до Наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395 згідно розділу III пункту 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньої дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги не зробив жодних посилань та не надав жодних доказів як на підставу своїх заперечень щодо відсутності в його діях порушень правил дорожнього руху України, з чого можна було б зробити висновок про те, що дії інспектора поліції в частині притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.121 КУпАП є неправомірними, а постанову про притягнення до адміністративної відповідальності було складено з порушеннями норм чинного законодавства України.

При винесені постанови позивачу були роз`ясненні його права і обов`язки, передбачені ст.ст.307,308, 268, 287-289 КУпАП та ст.63 Конституції України.

Вважає, що в оскаржуваній постанові чітко вказана суть порушення чинних Правил дорожнього руху України. Постанова серії НК № 689220 від 24.02.2019 року складена у відповідності до вимог «Інструкції оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395.

Відеофіксація, що здійснювалась на місці адміністративного правопорушення на нагрудний відеореєстратор згідно ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», є підтвердження факту самого правопорушення, а саме візуального фіксування пошкодження шин напівпричепа.

Вважає, що стягнення застосоване без порушення в межах санкції частини 3 статті 121 КУпАП, за якою позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності, постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства. Оскільки, доказів, які мали б спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність позивачем не надано, вважає позовні вимоги ОСОБА_1 необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Просить у задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Крім цього, відповідачем було надано відео-фіксацію з місця адміністративного правопорушення від 24.02.2019 року, що здійснювалась на нагрудний відеореєстратор, яка записана на носії інформації DVD-R диск та копія постанови НК № 689220 від 24.02.2019 року (а.с.42-43).

Представник позивача адвокат Єременко Р.С., який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав письмову заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності та за відсутності позивача. Зазначив, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с.23).

Крім того, представник позивача надав письмові пояснення (а.с.31), в яких зазначив, що у позовній заяві позивачем було зазначено, що порушення, за яке він був притягнутий до відповідальності полягало у порушенні п. 31.4.5 «г» ПДР України. Таке помилкове зазначення позивачем пункту ПДР було допущене у зв`язку із тим, що копія постанови серії НК №689220 від 24.02.2019 року була заповнена нерозбірливо, більшість тексту взагалі неможливо було прочитати. Про порушення саме п. 31.4.5 «б», яке позивачу було інкриміновано, він дізнався із відзиву на позовну заяву. У відзиві зазначено, що 18.03.2019 року під час здійснення патрулювання екіпажем у складі відповідача з напарником було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом DAF з полупричепом д.н.з. НОМЕР_1 , з шинами, які мали місцеві пошкодження, а саме порізи, що оголюють корд, чим порушив п. 31.4.5 «б» ПДР України та скоїв правопорушення передбачене ч. 3 ст. 121 КУпАП. Разом із тим, матеріали справи за позовом ОСОБА_1 про оскарження постанови серії НК №689220 від 24.02.2019 року містить копію оскаржуваної постанови, в якій зазначено, що ОСОБА_2 скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП та скоїв він його 24.02.2019 року. Поза увагою відповідача, тобто без обґрунтування позиції невизнання позовних вимог, залишилися й вимоги ПДР, викладені в позові, а саме п. 31.5. ПДР України передбачено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, що й робив позивач. Працівнику поліції, який виносив постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, стосовно позивача, останній надавав пояснення, що колесо вибухнуло при потраплянні колеса автомобіля в яму на дорожньому полотні на ділянці дороги між населеними пунктами та позивач у відповідності до вимог ПДР України, у зв`язку із неможливістю вжити заходів для усунення несправностей у зв`язку із тим, що колесо неможливо було відремонтувати через його істотне пошкодження, рухався із встановленим запасним колесом, малюнок протектора якого відрізнявся від іншого колеса встановленого на вісі автомобіля, якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 Правил дорожнього руху України. Щодо долучення відповідачем до відзиву як доказу по справі відеофіксації з місця адміністративного правопорушення, то відсутні належні докази вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч.1 статті 121 КУпАП, оскільки відеозапис, поданий відповідачем на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова серії НК №689220 від 24.02.2019 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Аналогічна позиція викладена в постанові від 15.11.2018 року Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі №524/5536/17. Просить скасувати постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення.

Відповідач, який про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, про причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав.

Відповідно до ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно із пунктами 1 та 2 ч. 3 ст. 205 КАС України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

З урахуванням наведеного, суд розглядає справу за відсутності учасників справи належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

24.02.2019 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шеремет А.С. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689220, згідно з якою ОСОБА_1 24.02.2019 о 09-50 годині на а/д М-12 «Кропивницький-Тернопіль-Стрий» 100 км керував транспортним засобом DAF 95XF430 PANAV NV 35 номерний знак НОМЕР_1 НОМЕР_2 з напівпричепом з шинами, що мали місцеві пошкодження, а саме порізи, що оголюють корд, на напівпричепі, чим порушив п. 31.4.5 «б» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121 КУпАП (а.с.42).

Згідно із посвідченням водія НОМЕР_3 від 22.02.2001 на ім`я ОСОБА_1 позивач має право керувати транспортними засобами категорій В,С,D,Е (а.с.8-9).

Відповідачем надано відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського (а.с.43).Починається відеозапис з моменту, коли ведеться відеозйомка коліс транспортного засобу, номерний знак НОМЕР_2 , який не рухається. З відеозапису вбачається пошкодження однієї шини, але якість відеозйомки не дозволяє впевнено стверджувати, що вказане пошкодження оголює корд. Також вбачається, що інші шини з боку, з якого ведеться відеозйомка, пошкоджень не мають. На відеозапису зафіксовано, як поліцейський представляється і показує своє посвідчення, та міститься розмова відповідача з позивачем, під час якої поліцейський зазначає ОСОБА_1 про порушення Правил дорожнього руху, а саме: порушення п. 31.4.5 «б» Правил дорожнього руху України - шини мають місцеві пошкодження, а саме порізи, що оголюють корд, роз`яснює його права та обов`язки, зокрема знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, надавати докази і пояснення, користуватися послугами адвоката, право на оскарження, роз`яснює, що відносно нього буде складено постанову, що санкція передбачає штраф 340 грн., запитує чи бажає ОСОБА_1 отримати постанову чи направити йому постанову поштою, роз`яснює строк на оплату штрафу та на оскарження постанови. Поліцейський пояснює ОСОБА_1 , що надалі рух згідно Правил дорожнього руху йому забороняється. Питання водію чи бажає він надати пояснення не ставилося, така можливість не надавалася.

За змістом п.3 ч.1 ст.288 КУпАП постанову органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржено у районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному КАС України, з особливостями, встановленими КУпАП. Відповідно суд розглядає дану категорію справ у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до ст.287, 289 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим. Скаргу може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

У позові зазначено та підтверджено наданими доказами, що позивач отримав постанову, що оскаржується, 04.03.2019 року поштовим відправленням, постанову на місці складання йому не вручено. До суду з даним позовом ОСОБА_1 звернувся 15.03.2019 року.

Враховуючи зазначене, суд вважає, що маються підстави для поновлення позивачу строку оскарження спірної постанови про накладення адміністративного стягнення.

Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 5 ст. 213 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення розглядаються , зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

Відповідно до ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Як вбачається з вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2, 4, 5 та ч. 6 ст. 258 КУпАП, протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно із ч. 2 та ч. 3 ст. 283 КУпАП, постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Пунктом 4 Наказу № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» передбачено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі передбачених ч. 1 ст. 121 КУпАП, за якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності.

В підпункті «в» пункту 9.9 Правил дорожнього руху зазначено, що аварійна світлова сигналізація повинна бути ввімкнена на механічному транспортному засобі, що рухається з технічними несправностями, якщо такий рух не заборонено цими Правилами.

Відповідно до п.31.4. забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам, зокрема, якщо шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, а також розшарування каркаса, відшарування протектора і боковини (п.31.4.5 «б»).

Відповідно до п.31.5. у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил.

Відповідно до п.31.6. забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких: а) робоча гальмова система чи рульове керування не дають змоги водієві зупинити транспортний засіб або здійснити маневр під час руху з мінімальною швидкістю б) у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів; в) під час дощу або снігопаду не працює склоочисник з боку розміщення керма; г) зіпсований тягово-зчіпний пристрій автопоїзда.

Відповідно до п. 2 розділу IV Наказу № 1395 від 07.11.2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати статті 283 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на а/д М-12 «Кропивницький-Тернопіль-Стрий» керував транспортним засобом DAF 95XF430 PANAV NV 35, був зупинений працівником поліції у зв`язку з тим, що порушив вимоги п.31.4.5 п. «б» Правил дорожнього руху України. Стосовно нього 24.02.2019 року інспектором роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Шеремет А.С. винесено постанову серії НК №689220 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121 КУпАП. Згідно з цією постановою позивач порушив вимоги п.31.4.5 «б» Правил дорожнього руху України, а саме: експлуатація транспортного засобу за наявності таких технічних несправностей і невідповідності вимогам, як, шини мають місцеві пошкодження (порізи, розриви тощо), що оголюють корд, та на нього накладено адміністративне стягнення у сумі 340 грн.

Спірні правовідносини регулюються ч. 1 ст. 121 КУпАП, якою передбачена адміністративна відповідальність водіїв, за керування транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно із ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На відеозаписі, наданому відповідачем, не зафіксоване саме правопорушення. Відеозапис починається не з моменту зупинки автомобіля, який рухається маючи технічні несправності, а з моменту, коли ведеться відеозйомка коліс транспортного засобу, номерний знак НОМЕР_2 , який не рухається. З відеозапису вбачається пошкодження однієї шини, але якість відеозйомки не дозволяє впевнено стверджувати, що вказане пошкодження оголює корд. Також вбачається, що інші шини з боку, з якого ведеться відеозйомка, пошкоджень не мають. На відеозапису зафіксовано, як поліцейський зазначає ОСОБА_1 про порушення Правил дорожнього руху, а саме: порушення п. 31.4.5 «б» Правил дорожнього руху України - шини мають місцеві пошкодження, а саме порізи, що оголюють корд, роз`яснює його права та обов`язки, зокрема знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, надавати докази і пояснення, користуватися послугами адвоката, право на оскарження, роз`яснює, що відносно нього буде складено постанову, що санкція передбачає штраф 340 грн., роз`яснює строк на оплату штрафу та на оскарження постанови. Але поліцейський не ставить питання водію чи бажає він надати пояснення, не пропонує йому дати пояснення та не надає йому такої можливості, не пропонує ОСОБА_1 отримати складену стосовно нього постанову, а лише запитує чи бажає ОСОБА_1 отримати постанову, яку буде складено, чи направити йому постанову поштою. Постанова, яка була направлена позивачу поштою, майже не заповнена, її взагалі неможливо прочитати.

Відповідачем не надано та в судовому засіданні не встановлено доказів у підтвердження того, що ОСОБА_1 рухався без ввімкненої аварійної світлової сигналізації, що несправності, які зазначені в оскаржуваній постанові виникли не в дорозі та що водій не вжив заходів для їх усунення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене та те, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП, у зв`язку з цим постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає скасуванню, справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Керуючись: ст. 19 Конституції України, ст.ст. 7, ч. 1 ст. 121, ст.ст. 213, 222, 251, 258, 283, 287, ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 5-11, 72, 77, 90, 205, 229, 241-246, 255, 257, 271-272, 286, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 Приморськ, АДРЕСА_2 , до інспектора роти №1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції Шеремет Артема Сергійовича, місцезнаходження: 25030, вул. Юрія Бутусова, буд. 22Б, м. Кропивницький, Кіровоградська область, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, закриття справи про адміністративне правопорушення, задовольнити.

Поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії НК №689220 від 24.02.2019 року.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії НК №689220 від 24.02.2019 року про накладення на ОСОБА_1 штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Суддя: підпис О.М. Чапланова

З оригіналом згідно: суддя О.М. Чапланова

29.05.19