Справа № 540/2341/18
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2019 р.м.ОдесаСправа № 540/2341/18

Категорія: 8.3.5 Головуючий в 1 інстанції: Попов В.Ф.

Час і місце ухвалення: 09:32, м. Херсон

Дата складання повного тексту: 25.01.2019 р.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого - Бітова А.І.

суддів - Лук`янчук О.В.

- Ступакової І.Г.

при секретарі - Рощіній К.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційними скаргами фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року у справі за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень та податкову вимогу,

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2018 року фізична особа-підприємець (далі ФОП) ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління (далі ГУ) ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування:

1. податкових повідомлень-рішень від 12 січня 2018 року:

- №, яким застосовано штрафні санкції до ФОП ОСОБА_1 у сумі 6 986,45 грн. за порушення п.2.6 гл. 2 Постанови Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" №637 від 15 грудня 2004 року;

- №, яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 85 грн. за порушення п.11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг";

- № НОМЕР_1 , яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 50 800 грн. за порушення ст.ст. 15, 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року та Постанову Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв".

2. податкової вимоги від 15 березня 2018 року №16117-17.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що 12 грудня 2017 року податковим органом була проведена фактична перевірка магазину, де ФОП ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність. За наслідками перевірки складено акт із переліком порушень, серед яких: здійснення підприємницької діяльності в сфері торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у період з 26 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року без наявності відповідних ліцензій; продаж алкогольних напоїв на розлив (пиво) суб`єктом господарювання, який не має статусу підприємства ресторанного господарювання, у ліцензії на право продажу алкогольних напоїв зазначено тип господарської одиниці - "магазин". На підставі цього акта податковим органом були прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення. Позивач не погоджується з таким рішенням податкового органу та вважає, що відповідачем допущено ряд порушень проведення фактичної перевірки. Перше на що вказує позивач - їй не вручено наказ про проведення фактичної перевірки та її уповноважений представник не був присутнім в ході її проведення. Продаж пива на розлив дійсно здійснювався, однак, не для споживання на місці, тому не зрозуміло чому відповідач зафіксував це як порушення. Позивачем були подані заперечення до акту перевірки та заява про ознайомлення з документами, а саме із заявами на одержання ліцензії, однак такого права їй не надали. Щодо здійснення діяльності без ліцензії зазначає, що 22 квітня 2016 року до податкового органу були подані заяви на отримання ліцензій із зазначенням необхідної дати їх видачі, а саме 26 квітня 2016 року, тому не зрозуміло чому їх було видано 30 квітня 2016 року. Заяви на видачу ліцензій, які наявні у відповідача, позивач не підписувала.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що особа яка проводила розрахункові операції на місці перевірки відмовилась отримати наказ та поставити свій підпис у направленні про що був складений акт. Продаж алкогольних напоїв на розлив здійснювався, хоча ФОП ОСОБА_1 не має відповідного статусу. Позивач була повідомлена про дату та час розгляду заперечень, однак вона не з`явилась та просила відкласти, тому розглянули без її присутності. Представник відповідача вважає, що встановлені порушення є доведеними, а оскаржувані податкові повідомлення-рішення та податкова вимога прийняті відповідно до вимог законодавства.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження.

Рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 12 січня 2018 року №, № та № та податкову вимогу від 15 березня 2018 року №16117-17 - задоволено частково.

Скасовано частково податкове повідомлення-рішення від 12 січня 2018 року № винесене ГУ ДФС у Херсонській області на підставі акта перевірки №501/21/22/РРО/ від 12 грудня 2017 року в частині застосування до ФОП ОСОБА_1 штрафних санкцій на суму 6 800 грн. (шість тисяч вісімсот).

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ФОП ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в частині відмови у задоволенні позову в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права та процесуального права, а також з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 :

- Для встановлення правомірності чи протиправності проведення спірної перевірки визначальними є обставини щодо пред`явлення, направлення або надіслання платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) направлення, копії наказу та службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки. Фактична перевірка була проведена із грубим порушенням вимог чинного законодавства, посадові особи відповідача не мали права приступити до проведення фактичної перевірки;

- Відповідачем в порушення вимог вищевказаного чинного законодавства, не було узгоджено із апелянтом суму грошового зобов`язання, не було враховано її письмових заперечень, не надано можливості надати пояснення з цього приводу;

- Апелянтом було подано заяву до податкового органу із зазначенням необхідного строку видачі ліцензії (власноручно вказала з якого терміну необхідно видати ліцензію - з 26 квітня 2016 року, так як останнім днем дії попередньої ліцензії є 25 квітня 2016 року).

В апеляційній скарзі ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі ставиться питання про скасування судового рішення в частині задоволення позову в зв`язку з тим, що воно постановлено з порушенням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі зазначає, що суб`єкти господарювання мають право здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив, у тому числі пива, виключно через заклад ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус закладу ресторанного господарства, за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та застосування при проведенні розрахунків РРО.

У відзиві ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на апеляційну скаргу вказується, що апеляційна скарга ФОП ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Учасники справи в судове засідання апеляційного адміністративного суду не з`явилися, про час, дату та місце слухання справи повідомлені належним чином. Враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, особиста їх участь в судовому засіданні не обов`язкова. Судова колегія, у відповідності до ч.2 ст. 313 КАС України, визнає можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ч.4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційних скарг ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі та ФОП ОСОБА_1, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

12 січня 2018 року ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- №, яким застосовано штрафні санкції до ФОП ОСОБА_1 у сумі 6 986,45 грн. за порушення п.2.6 гл. 2 Постанови Правління Національного банку України "Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні" №637 від 15 грудня 2004 року;

- №, яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 85 грн. за порушення п.11 ст. 3 Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг";

- № НОМЕР_1 , яким застосовано до ФОП ОСОБА_1 штрафні санкції у сумі 50 800 грн. за порушення ст.ст. 15, 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року та Постанову Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2008 року №957 "Про встановлення розміру мінімальних оптово-відпускних і роздрібних цін на окремі види алкогольних напоїв".

Вказані податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі акта фактичної перевірки ГУ ДФС у Херсонській області від 12 грудня 2017 року №501/21/22/РРО/.

Згідно вказаного акта встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 , серед інших, здійснення підприємницької діяльності у сфері торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у період з 26 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року (включно) без ліцензії, продаж алкогольних напоїв на розлив (пиво) суб`єктом господарювання, який не має статусу підприємства ресторанного господарювання, у ліцензії на право продажу алкогольних напоїв зазначено тип господарської одиниці - "магазин". Позивачем оскаржується тільки зазначені порушення, хоча перевіркою виявлено і інші.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що в ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження порушення позивачем ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" за приписами якої (серед іншого) продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, суб`єктів господарювання з універсальним асортиментом товарів.

Суд першої інстанції дійшов такого висновку, оскільки податковим органом доведено лише факт продажу пива на розлив, проте, головною кваліфікуючою ознакою цього порушення є мета споживання на місці, яка не підтверджена жодним доказом.

Таким чином, податкове повідомлення-рішення від 12 січня 2018 року № щодо застосування фінансових санкцій за порушення ст. 15-3 Закон України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" у сумі 6 800 грн. підлягає скасуванню у цій частині.

Щодо накладення фінансових санкцій на позивача за здійснення продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій суд першої інстанції дійшов висновку, що контролюючий орган прийняв мотивоване рішення з огляду на те, що відповідно до наданої відповідачем інформації, яка також не заперечувалась позивачем, термін дії ліцензії № 5-21-17-66-09244 з 25 квітня 2015 року по 25 квітня 2016 року, а наступної ліцензії № НОМЕР_2 з 30 квітня 2016 року по 30 квітня 2017 року, тобто у період з 26 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року ФОП ОСОБА_1 не мала права здійснювати таку діяльність. Факт реалізації ФОП ОСОБА_1 алкогольних напоїв та тютюнових виробів у період відсутності ліцензії підтверджується відповідними чеками. Незалежно від дати подачі заяви про видачу ліцензії, в разі закінчення терміну її дії, платник податків не має права здійснювати відповідну діяльність.

Судова колегія вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-14, 73, 74, 77, 78 КАС України, ст. 15, п.11 ч.1, ч.6 ст. 15-3, абз.9 ч.2 ст. 17 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів", якими регулюються правовідносини між сторонами.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянтів, виходячи з наступного.

Відповідно п.п.80.1, 80.2 ст. 80 ПК України фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів.

Фактична перевірка проводиться двома і більше посадовими особами контролюючого органу у присутності посадових осіб суб`єкта господарювання або його представника та/або особи, що фактично здійснює розрахункові операції (п.80.7 ст. 80 ПК України).

Відповідно до п.86.6 ст. 86 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" відмова платника податків або його законних представників чи особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта перевірки або отримання його примірника не звільняє платника податків від обов`язку сплатити визначені контролюючим органом за результатами перевірки грошові зобов`язання.

Апелянт ФОП ОСОБА_1 зазначала, що їй не було вручено наказ про проведення фактичної перевірки та її уповноважений представник не був присутнім в ході її проведення, чим, на її думку, було порушено її права.

З матеріалів справи вбачається, та не заперечувалось ФОП ОСОБА_1 в судовому засіданні суду першої інстанції, що продавець магазину (яка проводила розрахункові операції), в присутності якої було проведено перевірку відмовилась отримувати від перевіряючих документи, що підтверджується актом про відмову від отримання документів від 12 грудня 2017 року №171/21/22.

Отже, судова колегія вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги ФОП ОСОБА_1 про порушення відповідачем порядку проведення перевірки.

Згідно з п.11 ч.1 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" забороняється продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі.

Частиною 12 ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" визначено, що роздрібна торгівля алкогольними напоями (крім столових вин) або тютюновими виробами може здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності, у тому числі їх виробниками, за наявності у них ліцензій.

Відповідно до ч.6 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Згідно з абз.9 ч.2 ст. 17 Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі порушення вимог ст. 15-3 цього Закону у розмірі 6 800 грн.

Норми законодавства встановлюють, що торгівля алкогольними напоями з метою їх споживання на місці дозволена лише суб`єктам господарювання, що мають статус закладів ресторанного господарства, підприємств з універсальним асортиментом товарів, недотримання таких умов є підставою для застосування штрафних санкцій у розмірі визначеному Законом.

У відповідності до положень ч.6 ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці дозволяється тільки суб`єктам господарювання громадського харчування та спеціалізованим відділам, що мають статус суб`єктів господарювання громадського харчування, підприємств з універсальним асортиментом товарів.

Згідно положень п.1.3 Правил роботи закладів (підприємств) ресторанного господарства, затверджених наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 24 липня 2002 року №219 (далі Правила роботи) ресторанне господарство - вид економічної діяльності суб`єктів господарської діяльності щодо надавання послуг відносно задоволення потреб споживачів у харчуванні з організуванням дозвілля або без нього.

Дану норму слід застосовувати з урахуванням того, що Наказом Міністерства економіки України від 09 жовтня 2006 року №309 "Про внесення змін до деяких наказів" у назві та тексті Правил слова "громадське харчування" в усіх відмінках замінено словами "ресторанне господарство".

Пунктом 1.5 Правил роботи визначено, що заклади (підприємства) ресторанного господарства поділяються за типами: фабрики-кухні, фабрики-заготівельні, ресторани, бари, кафе, їдальні, закусочні, буфети, магазини кулінарних виробів, кафетерії, а ресторани та бари - також на класи (перший, вищий, люкс).

ГУ ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі вірно зазначає, що здійснювати продаж алкогольних напоїв на розлив має право виключно підприємство ресторанного господарства або спеціалізований відділ, що має статус суб`єкта господарювання громадського харчування, суб`єкта господарювання з універсальним асортиментом товарів за умови наявності ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями та зареєстрованими видами економічної діяльності за кодами класифікації КВЕД-2010 - 56.10-56.30.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що ліцензія на право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями від 29 квітня 2016 року була видана ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , магазин.

Судова колегія вважає, що чек, який міститься в матеріалах справи лише підтверджує факт продажу алкогольного напою на розлив, однак, не підтверджує факт продажу напою саме з метою споживання на місці.

Таким чином, в даному випадку має місце продаж алкогольних напоїв на розлив, який є різновидом роздрібної торгівлі, а не продаж алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці.

Законом України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" чітко зазначено щодо необхідності мати відповідний спеціальний статус, який надає право здійснювати діяльність з продажу алкогольних напоїв на розлив для споживання на місці, з обов`язковою умовою споживання реалізованих алкогольних напоїв на місці.

Однак, факт продажу позивачем алкогольних напоїв для споживання їх саме на місці продажу не доведено відповідачем належними доказами, отже, застосування фінансових санкцій за порушення ст. 15-3 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" є протиправним.

Щодо накладення фінансових санкцій на ФОП ОСОБА_1 за здійснення продажу алкогольних напоїв та тютюнових виробів без відповідних ліцензій, судова колегія зазначає наступне.

Відповідно до ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів" імпорт, експорт і оптова торгівля алкогольними напоями та тютюновими виробами можуть здійснюватися суб`єктами господарювання всіх форм власності за наявності ліцензій.

Ліцензії на право роздрібної торгівлі алкогольними напоями і тютюновими виробами видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади в містах, районах, районах у містах Києві та Севастополі за місцем торгівлі суб`єкта господарювання терміном на один рік і підлягають обов`язковій реєстрації в органі доходів і зборів, а у сільській місцевості - і в органах місцевого самоврядування за місцем торгівлі суб`єкта господарювання.

У заяві повинно бути зазначено вид господарської діяльності, на провадження якого суб`єкт господарювання має намір одержати ліцензію (імпорт, експорт, оптова, роздрібна торгівля алкогольними напоями або тютюновими виробами).

У заяві про видачу ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями додатково зазначаються адреса місця торгівлі, перелік реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, а також інформація про них: модель, модифікація, заводський номер, виробник, дата виготовлення; реєстраційні номери посвідчень реєстраторів розрахункових операцій (книг обліку розрахункових операцій), які знаходяться у місці торгівлі, та дата початку їх обліку в органах державної фіскальної служби.

У заяві на видачу ліцензії на роздрібну торгівлю тютюновими виробами зазначається адреса місця торгівлі.

Ліцензія або рішення про відмову в її видачі видається заявнику не пізніше 10 календарних днів з дня одержання зазначених у цьому Законі документів. У рішенні про відмову у видачі ліцензії повинна бути вказана підстава для відмови.

В ході перевірки ФОП ОСОБА_1 був встановлений факт здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності відповідних ліцензій у період з 26 квітня 2016 року по 29 квітня 2016 року.

Судова колегія не приймає до уваги доводи апелянта ФОП ОСОБА_1 про те, що з її боку відсутнє порушення в цій частині, адже нею було подано заяву із зазначенням необхідного строку видачі ліцензії, оскільки податковим органом видано ліцензію в ме5жах десятиденного строку, встановленого ст. 15 Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів".

Інші доводи апеляційних скарг зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні спірного питання.

Судова колегія не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Враховуючи все вищевикладене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційні скарги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційні скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 та Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення, а рішення Херсонського окружного адміністративного суду від 25 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 31 травня 2019 року.

Головуючий: Бітов А.І.
Суддя: Суддя: Ступакова І.Г. Лук`янчук О.В.