Справа № 334/2022/19
Суддя: Козлова Н. Ю.
Дата ухвалення: 2019-05-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Дата документу 10.05.2019
Справа № 334/2022/19
Провадження № 2-а/334/95/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 травня 2019 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді Козлової Н.Ю.

при секретарі Манюхіні О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Запорізької митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови Державної Фіскальної служби України №003/11200/19 від 12 березня 2019 року

ВСТАНОВИВ:

До Ленінського районного суду м.Запоріжжя звернувся позивач з адміністративним позовом до Запорізької митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови Державної Фіскальної служби України №003/11200/19 від 12 березня 2019 року про накладання адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил, вказавши, що 12 березня 2019 року Запорізькою митницею ДФС України в особі заступника начальника Запорізької митниці ДФС України Зарубіна Бориса Олександровича було винесено постанову у справі про порушення митних правил № 0003/11200/19, згідно якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні порушень митних правил за ознаками ст.485 Митного Кодексу України і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 300% від різниці митних платежів, що становить 121763 грн. 25 коп.

Прийнята постанова у справі про порушення митних правил, на думку позивача є необґрунтованою, яка винесена з порушенням чинного законодавства, а викладені у ній обставини та підстави порушення митних правил є такими, що не відповідають дійсності, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх прав.

У судовому засіданні позивач доводив, що постанова від 12 березня 2019 року у справі про порушення митних правил N° 0003/11200/19 мотивована тим, що ним вже здійснювалося митне оформлення легкового транспортного засобу «... за ЕМД UA 500630/2018/005747 від 22.12.2018р. з застосуванням нарахування акцизного податку за коефіцієнтом 0,5 відповідно до закону України від 08.11.2018 № 2611- V111. В наданій до митного оформлення ЕМД № UA /302626 від 29.12.2018 в графі 47 до нарахування акцизного податку також застосовано коефіцієнт 0,5, в той час, як зазначений вище закон передбачає, що коефіцієнт - 0,5 до акцизного податку, застосовується для легкових автотранспортних засобів, що використовувалися, які ввозяться на митну територію України фізичною особою для власного використання в кількості один легковий транспортний засіб на таку особу, отже в зв`язку з тим що гр.. ОСОБА_1 вже здійснював митне оформлення за коефіцієнтом - 0,5 даний коефіцієнт не може бути застосований у ЕМД II/ 500630/2018/005747 від 22.12.2018р». Проте, зазначен висновки не відповідають фактичним обставинам справи з наступних підстав. Підставою такого звинувачення стало складення протоколу від 04.01.2019р. головним державним інспектором м.Запоріжжя - Центральний, Запорізької митниці ДФС Єжак Олександром Сергійовичем про порушення митних правил № 0003/11200/19 які полягали в тому, що в результаті запису митної декларації було сформовано ризики «автоматизованою системою аналізу та управління ризиків» за якими було зазначено, ще особа ОСОБА_1 » вже здійснював митне оформлення легкового транспортного засобу за ЕМД UA 500630/від 22.12.2018 р. з нарахуванням акцизного податку за коефіцієнтом 0,5. Законом України від 08.11.18р. № 26.11.18р. № 2611-Y111 передбачено, що коефіцієнт 0,5 застосовується тільки при ввезені однією особою одного автомобіля, автоматизованою системою аналізу та управління ризиків». Замість того що би у відповідності до регламенту встановленого Тимчасовим порядку «Виконання митних формальностей під час здійснення митного оформлення транспортних засобів для їх вільного обігу на митній території України « Затверджений постановою Кабінету Міністрів від 12 грудня 2018 р № 1077 п.10-відмовити йому у митному оформленні транспортного засобу, працівники відповідача складають вище зазначений протокол про порушення митних правил та не реагуючи на пояснення позивача складають його у невідповідності до фактичних обставин.

Так, позивач намагався пояснити головному державному інспектору - Запорізької митниці ДФС Єжаку Олександру Сергійовичу, що дійсно ним було укладено договір № 12 від 07.09.2018 року з ФОП «AVTO Export USA» про організацію придбання транспортного засобу MERSEDES - BENZ/ і у відповідності до розділу 4 зазначеного договору організація придбання, транспортуванням в Україну і подальші формальності пов`язані з розмитненням та доставкою транспортного засобу в м.Київ покладаються на «Поставщика», тобто - «AVTO Export USA» Отже на момент підготовки документів для подання попередньої митної декларації по оформленню автомобіля "AUDI А4» для митного брокера - ОСОБА_3 , позивач не мав відомостей , що до дій - «AVTO Export USA» по розмитненню - транспортного засобу MERSEDES - BENZ в Одеському портовому терміналі. Відповідно, з врахуванням зазначених умов договору з «Поставщиком», - «AVTO Export USA» , знаходженням позивача у м.Запоріжжі, та намагання виконати вимоги брокера що до оформлення та надання йому паперів необхідних для оформлення автомобіля АУДІ на Запорізькій митниці, а також передноворічний ажіотаж, виключають його фізичну можливість бути обізнаним, що до умов розмитнення авто MERSEDES - BENZ в м.Одесі .

Позивач вважає, що митний брокер- ОСОБА_3 немала правових підстав надавати до митниці від його імені митну декларацію для розмитнення автомобіля «АУДІ А4»,а митниця не повинна була цю декларацію розглядати взагалі, оскільки пакет документів , які він зібрав та передав в свою чергу брокеру, був по перше неповним ( відсутнє повідомлення про зняття автомобіля з Литовської реєстрації). Оскільки у відповідності до вимог п.2, п.2.2.1 договору № 16 від 26.12.19р.«Повірений» ( ОСОБА_3 ) зобовязаний представляти інтереси Довірителя ( ОСОБА_1 ) під час митно-брокерського обслуговування в зоні діяльності Запорізької регіональної митниці, для чого надавати митному органу, що проводить митне оформлення та митний контроль, належним чином підготовлений комплект документів, необхідних для митного очищення вантажів, а також виконувати інші дії, пов`язані з митно-брокерським обслуговуванням вантажів Довірителя, у т.ч. приймати участь у визначені кількості при навантаженні, розвантаженні, вантажів Довірителя, в період здійснення митного контролю». А по - друге у відповідності до умов цього ж договору - п.2.2.3 Повірений, «проводе повне митне оформлення Товару протягом З(трьох) робочих днів, за умови виконання Довірителем п.2.4 цього Договору». Довірителем не було виконано п.2.4.2 та 2.4.4, а отже у брокера не було правових підстав надавати документи до митного оформлення.

Позивач лише 02.01.2019 року одержав від брокера телефонне повідомлення, що в митному оформленні виникли проблеми. На зазначені обставини Позивач звертав увагу Відповідача в своїх письмових та усних поясненнях під час розгляду справи, які Відповідач ігнорував, що свідчить про неповноту та необ`єктивність провадження у справі.

Незважаючи на зазначені обставини та пояснення позивача, також надані ним документальні підтвердження того, що він не тільки не розмитнював автомобіль MERSEDES - BENZ в вантажному терміналі Одеської митниці, а взагалі не був поінформований, що до умов та часу розмитнення, відповідач у своїй постанові по справі про порушення митних правил безпідставно стверджує, що Позивач здійснював митне оформлення за коефіцієнтом- 0.5, що «...Позивачу було додатково повідомлено про ставки акцизного податку відповідно до ЗУ N2 2811-V11 та про дію до 22.02.2019р. пільгового періоду що до оподаткування акцизним податком з коефіцієнтом 0.5...».

Таким чином, позивач вважає, що в його діях, відсутній прямий умисел скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ст..485 МК України у відповідності до позиції Верховного суду України, тому просить суд визнати незаконною та скасування постанову Державної Фіскальної служби України №003/11200/19 від 12 березня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Представник Запорізької митниці Державної Фіскальної служби України проти задоволення позову заперечував та надав суду свої письмові заперечення з посиланням на норми Закону. Представник відповідача наполягає, що ОСОБА_1 з метою скористатися пільгою відповідно п.20 Закону України 2811-VIII вчинив умисні дії, спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, шляхом приховування факту попереднього митного оформлення в іншій митниці ДФС із застосуванням коефіцієнту 0,5 до акцизного податку, що призвело до неправомірного зменшення розміру митних платежів на суму 40587,75 гри.

З огляду на вищезазначене, представник відповідача вважає, що позовні вимоги, викладені позивачем в позовній заяві про скасування постанови в справі про порушення митних правил, не відповідають фактичним обставинам справи та наявним у справі матеріалами, а постанова в справі про порушення митних правил № 0003/11200/19 від 12.03.2019 була винесена Запорізькою митницею ДФС у відношенні позивача на законних підставах, з додержанням норм процесуального та матеріального права, тому у задоволенні позову слід відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, позов обґрунтованим, тому є таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав:

Як з`ясувалося в ході судового розгляду, постанова від 12 березня 2019 року у справі про порушення митних правил N° 0003/11200/19 мотивована тим, що позивачем ОСОБА_1 вже здійснювалося митне оформлення легкового транспортного засобу «... за ЕМД UA 500630/2018/005747 від 22.12.2018р. з застосуванням нарахування акцизного податку за коефіцієнтом 0,5 відповідно до закону України від 08.11.2018 № 2611- V111. В наданій до митного оформлення ЕМД № UA /302626 від 29.12.2018 в гр.. 47 до нарахування акцизного податку також застосовано коефіцієнт 0,5, в той час, як зазначений вище закон передбачає, що коефіцієнт- 0,5 до акцизного податку, застосовується для легкових автотранспортних засобів, що використовувалися, які ввозяться на митну територію України фізичною особою для власного використання в кількості один легковий транспортний засіб на таку особу, отже в зв`язку з тим що гр.. ОСОБА_1 вже здійснював митне оформлення за коефіцієнтом- 0,5 даний коефіцієнт не може бути застосований у ЕМД II/ 500630/2018/005747 від 22.12.2018р» (абз.4 ст.1;абз.1 ст.2 Постанови). Зазначені дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України».

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч. 6 ст. 69 МК України у разі порушень декларантом (заявником) правил класифікації товарів під час декларування, адміністративна відповідальність для нього настає виключно у разі встановлення факту подання вказаною особою недостовірних документів, надання ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття класифікаційного рішення.

Вказана норма Митного кодексу України узгоджується з положеннями ст. 485 цього Кодексу, якою визнається правопорушенням такі дії, які спрямовані на неправомірне звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру, а також інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів. Разом з тим, зі змісту ст. 485 МК України вбачається, що склад такого порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети - ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей.

Висновок про виявлення факту порушення митних правил, який відповідно до ст. 360 МК України є підставою для порушення справи про порушення митних правил, повинен робитись виключно за умови достатності даних, що вказують на наявність складу правопорушення, елементом якого є вина суб`єкта.

Обставинами, які свідчать про наявність чи відсутність вини правопорушника, є, крім іншого, ступінь складності і неоднозначності класифікації тих чи інших дій та застосування діючого законодавства.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Як складний випадок класифікації товару розуміють випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються органами доходів і зборів виключно у разі, якщо прийняте органом доходів і зборів рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

З матеріалів справи вбачається, що митницею факт надання позивачем недостовірних документів при митному оформленні виявлений не був, спірний товар є складним випадком класифікації товару, оскільки рішення митниці про визначення коду товару суперечать одне одному, що виключає застосування до позивача будь-яких санкції за несплату митних платежів внаслідок невірно вказаного коду товару.

В ході судового розгляду було доведено та підтверджено, що на момент підготовки документів для подання попередньої митної декларації по оформленню автомобіля «AUDI А4» для митного брокера - ОСОБА_3 , позивач не мав відомостей , що до дій - «AVTO Export USA» по розмитненню - транспортного засобу MERSEDES - BENZ в Одеському портовому терміналі. Відповідно, з врахуванням зазначених умов договору з «Поставщиком», - «AVTO Export USA» , знаходженням позивача у м.Запоріжжі, та намагання виконати вимоги брокера що до оформлення та надання йому паперів необхідних для оформлення автомобіля АУДІ на Запорізькій митниці.

На думку суду, митний брокер- ОСОБА_3 немала правових підстав надавати до митниці від його імені митну декларацію для розмитнення автомобіля «АУДІ А4», а митниця не повинна була цю декларацію розглядати взагалі, оскільки пакет документів, які він зібрав та передав в свою чергу брокеру, був по перше неповним ( відсутнє повідомлення про зняття автомобіля з Литовської реєстрації). Крім того, у відповідності до умов договору - п.2.2.3 Повірений, «проводе повне митне оформлення Товару протягом 3 (трьох) робочих днів, за умови виконання Довірителем п.2.4 цього Договору». Довірителем не було виконано п.2.4.2 та 2.4.4, а отже у брокера не було правових підстав надавати документи до митного оформлення.

Доведено в ході судового розгляду, що позивач одержав від брокера телефонне повідомлення 02.01.2019 року. На зазначені обставини Позивач звертав увагу Відповідача в своїх письмових та усних поясненнях під час розгляду справи, які Відповідач ігнорував, що свідчить про неповноту та необ`єктивність провадження у справі.

Незважаючи на зазначені обставини та пояснення позивача, також надані ним документальні підтвердження того, що він не тільки не розмитнював автомобіль MERSEDES - BENZ в вантажному терміналі Одеської митниці, а взагалі не був поінформований, що до умов та часу розмитнення, відповідач у своїй постанові по справі про порушення митних правил безпідставно стверджує, що Позивач здійснював митне оформлення за коефіцієнтом- 0.5, що «...Позивачу було додатково повідомлено про ставки акцизного податку відповідно до ЗУ N2 2811-V11 та про дію до 22.02.2019р. пільгового періоду що до оподаткування акцизним податком з коефіцієнтом 0.5...».

Підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил, встановлених ст. 531 МК України є: відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил; необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду; невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи; винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду; неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення; накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом. Підставами для скасування чи зміни постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил можуть бути визнані й інші визначені законами обставини.

Вирішуючи спір суд враховує, що за ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Доказів наявності протиправної мети дій ОСОБА_1 щодо заявлення неправдивих відомостей та неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру Запорізькою митницею ДФС в процесі розгляду справи також не надано.

При таких обставинах, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 був відсутній прямий умисел для ухилення від сплати митних платежів та надання недостовірних відомостей щодо товару, оскільки

З наявних у справі доказів суд дійшов висновку, що відповідач в порушення ч. 3 ст. 2 КАС України прийняв рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не обґрунтовано, тобто без повного дослідження об`єктивної та суб`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, дійшовши передчасного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 4, 6, 7, 8, 17, 18, 19, 69, 70, 71, 128, 158, 159, 160, 161, 162, 163 КАС України, ст.ст. 1, 2, 9, 23, 122, 247, 288, 531 КУпАП, ст..3,69, 485 МК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Запорізької митниці Державної Фіскальної служби України про визнання незаконною та скасування постанови Державної Фіскальної служби України №0003/11200/19 від 12 березня 2019 року - задовольнити.

Скасувати постанову від 12 березня 2019 року по справі про порушення митних правил № №0003/11200/19 якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні правопорушення за статтею 485 Митного кодексу України і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 121763,25 грн.

Постанова може бути оскаржена у Третьому окружному апеляційному суді м.Дніпро шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання її копії.

Суддя: Козлова Н. Ю.