Справа № 1.380.2019.002751
Суддя: Сакалош Володимир Миколайович
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №1.380.2019.002751
У Х В А Л А

з питань забезпечення позову

03 червня 2019 року

м. Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Сакалош В.М., розглянувши у порядку письмового провадження заяву приватного підприємства «Реліквія» про забезпечення позову по справі за позовом ПП «Реліквія» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу,-

в с т а н о в и в:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ПП «Реліквія» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу.

Разом з позовом ПП «Реліквія» подано заяву про забезпечення позову в якій просить суд:

- застосувати заходи забезпечення позову у справі за позовом ПП «Реліквія» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ 1885/893/НД/АВ/ФС від 02.05.2019;

- зупинити дію постанови Головного управління Держпраці у Львівській області від 02.05.2019 про накладення штрафу уповноваженими особами №ЛВ 1885/893/НД/АВ/ФС у розмірі 44173, 00 грн. до набрання законної сили судовим рішенням Львівського окружного адміністративного суду у справі №1.380.2019.000955;

- заборонити Головному управлінню Держпраці у Львівській області пред`являти до примусового виконання постанову ГУ Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ 1885/893/НД/АВ/ФС від 02.05.2019;

- заборонити Франківському ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області вчиняти дії, щодо відкриття виконавчого провадження та вчиняти дії щодо примусового виконання постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ 1885/893/НД/АВ/ФС від 02.05.2019;

-зупинити стягнення на підставі постанови Головного управління Держпраці у Львівській області про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами №ЛВ 1885/893/НД/АВ/ФС від 02.05.2019.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявник зазначає, що виконання органами виконавчої служби оскаржуваної постанови від 02.05.2019 року в ході процедури виконавчого провадження, а особливо накладення арешту на рахунки ПП «Реліквія» може призвести до унеможливлення ефективного захисту та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, так як накладення арешту на рахунки ПП «Реліквія» для стягнення штрафу у розмірі 4173,00 грн призведе до зупинки діяльності підприємства, невиконання ним своїх обов`язків перед іншими суб`єктами господарювання, призведе до фактичного припинення діяльності підприємства на час розгляду судами справи, невиплати податків та зборів, в тому числі призведе до невиплати заробітної плати працівникам ПП «Реліквія» (в тому числі ЄСВ), за інтереси котрих ГУ Держпраці у Львівській області й вжило до ПП «Реліквія» заходи реагування у вигляді штрафу.

Також заявник зазначає що примусове виконання органами ДВС оскаржуваної постанови, а також накладення арешту на рахунки позивача, крім зазначених вище негативних наслідків, також призведе до унеможливлення виконання фінансового плану санації даного підприємства в межах господарської справи №5015/2298/11, котра знаходиться в провадженні Господарського суду Львівської області, що підтверджується витягом ЄДР юридичних осіб.

Водночас, в позовній заяві позивачем наведені обґрунтовані докази і доводи, що підтверджують очевидність ознак протиправності оскаржуваної постанови, а саме: винесення постанови без належного повідомлення позивача, а також та обставина, що порушення, штраф за які накладено оскаржуваною постановою були усунуті ще до моменту початку інспекційного відвідування.

Відтак, позивач вважає, що вказані обставини є достатньою підставою для забезпечення позову, оскільки подання позову не зупиняє дію оскаржуваних рішень суб`єкта владних повноважень, тому просить забезпечити позов.

З огляду на викладене, в разі несплати позивачем у добровільному порядку штрафу згідно оскаржуваної постанови, такий штраф буде стягнуто в примусовому порядку, що призведе до покладення на позивача обов`язку сплатити додаткові витрати у вигляді судового чи виконавчого збору, чим буде заподіяно шкоду правам, свободам та інтересам позивача.

Наведені обставини свідчать про те, що в разі задоволення позовних вимог для відновлення прав позивача необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Суд, вирішуючи питання про обґрунтованість заяви про вжиття заходів забезпечення позову, керується таким.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.150 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

У силу приписів ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акту або нормативно-правового акту; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частиною 2 цієї ж ст.151 КАС України передбачено, що суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересів), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Аналізуючи вказані вище норми у сукупності, суд дійшов висновку, що заходи забезпечення адміністративного позову мають вживатись виключно у двох випадках: 1) якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача (фізичної або юридичної особи, суб`єкта владних повноважень), яка в майбутньому зробить неможливим їх захист або ускладнить виконання рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову; 2) якщо є очевидні ознаки протиправності рішень, дій та бездіяльності суб`єктів владних повноважень, що призводить до порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Заявник обов`язково повинен обґрунтувати свою заяву і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді заяви покладається виключно на заявника.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України №2 від 06.03.2008 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень КАС України під час розгляду адміністративних справ", в ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов до висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення по адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Таким чином, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, яке допускається, якщо не вжиття цих заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Суд згідно ч. 1 ст. 90 КАС України оцінює докази, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів забезпечення позову суд оцінює з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог.

Суд повинен пересвідчитися в тому, чи існує реальна загроза невиконання, чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати представник позивача, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд враховує інтереси не тільки позивачів, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Суд також враховує співмірність вимог заяви про забезпечення позову заявленим позовним вимогам та обставинам справи.

У ході розгляду поданої заяви судом не виявлено фактів існування, на час прийняття даної ухвали, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам позивача до прийняття у справі судового рішення, або неможливості захисту таких прав та інтересів без вжиття заходів забезпечення позову, або необхідності докласти значних зусиль та витрат для відновлення таких прав та інтересів при виконанні у майбутньому судового рішення, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Більш того, суд до доводів заявника, викладених у заяві про забезпечення позову ставиться критично, позаяк оцінку протиправності наказу Головного управління Держпраці у Львівській області буде надано за наслідками розгляду справи по суті заявлених позовних вимог, а не на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.

Водночас, суд вбачає за необхідне наголосити на тому, що порушене право заявника/позивача буде відновлене з моменту його порушення, якщо таке буде судом встановлено при розгляді справи по суті.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 150, 153, 154, 243, КАС України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви приватного підприємства «Реліквія», про забезпечення позову по справі за позовом ПП «Реліквія» до Головного управління Держпраці у Львівській області про визнання протиправною і скасування постанови про накладення штрафу відмовити повністю.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання. Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд у п`ятнадцятиденний строк з дати підписання ухвали.

Суддя В.М.Сакалош