Справа № 200/5751/19-а
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 р. Справа№200/5751/19-а

приміщення суду за адресою: 84122, м.Слов`янськ, вул. Добровольського, 1

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язати призначити пенсію на пільгових умовах з урахуванням періодів пільгового стажу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (позивач) звернувся до суду з позовом до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (відповідач), в якому просив суд:
- визнати дії Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії протиправними;
- зобов`язати Добропільське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити пенсію на пільгових умовах згідно чинного законодавства України, з моменту подання заяви від 02 січня 2019 року, з урахуванням періоду пільгового стажу.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що має необхідний стаж, що дає йому право на призначення пенсії на пільгових умовах.
Позивач зазначає, що відмова у призначенні йому пенсії є протиправною та такою, що порушує його право на соціальний захист у старості, передбачене ст. 49 Конституції України.
Позивач вказує, що для підтвердження стажу ним було надано відповідні довідки, які не були враховані з посиланням на те, що підприємство знаходиться на непідконтрольній українській владі території, доступ до документації і архівів відсутній.
Позивач також вважає спірне рішення відповідача необгрунтованим та таким, що позбавляє його права на пенсійне забезпечення лише через неможливість посадової особи відповідача здійснювати її повноваження.
Відповідач через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування відзиву на позовну заяву відповідач посилається на те, що згідно ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний стаж, є трудова книжка.
Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим Постановою КМУ № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637), також передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Проте, відповідач вказує на те, що трудова книжка позивача не містить відомостей про зайнятість на роботах протягом повного робочого дня.
Відповідач у відзиві стверджує, що трудова книжка підтверджує загальний трудовий стаж, а підтвердити пільговий характер роботи може лише відповідна уточнююча довідка підприємства.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, для підтвердження трудового стажу, зокрема військової служби, приймаються військові квитки, довідки військових комісаріатів, військових частин, довідки архівних і військово лікувальних установ, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки з наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які ліквідовано або вони припинили існування з інших причин, довідки видаються правонаступником або державними архівними установами.
Підтвердження права на пільгове пенсійне забезпечення здійснюється відповідно до списків, затверджених КМУ, які чинні у період роботи працівника, на підставі записів у трудових книжках та уточнюючих довідках, виданих підприємствами або їх правонаступниками, відповідно до п. 20 Порядку № 637.
Відповідач зазначає, що для підтвердження пільгового стажу роботи роботи в ПрАТ «Макіївкокс» за період з 27.06.1984 року по 01.06.2005 року, позивачем були надані документи, які засвідчені штампом та печаткою Приватного акціонерного товариства «Макіївкокс» зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , яке на даний час знаходиться за адресою: м. Макіївка, вул. Горького, буд. 1, про що зазначено у довідках про пільговий характер роботи.
Згідно розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 року № 1085-р м. Макіївка належить до населених пунктів, на території яких органи державної влади України, тимчасово не виконують свої повноваження.
Відповідач зазначає, що оскільки довідки видані перереєстрованим підприємством на підставі первинних документів, які знаходяться на території не підконтрольній українській владі, наведені документи підлягають розгляду та перевірці з урахуванням п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Проведення перевірки щодо достовірності даних у довідках пільгового характеру за місцем державної перереєстрації ПрАТ «Макіївкокс» неможливе.
Також, відповідач посилається на те, що пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що у разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватись за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідачем було вчинено відповідний запит до ОУПФУ у Покровському районі Донецької області, в якому на обліку знаходиться ПрАТ Макіївкокс.
Згідно з відповіддю від 20.03.19 р. дані по ОСОБА_1 не можуть бути перевірені у зв`язку з відсутністю доступу до інформації по робітниках підприємства, документі по обліку та нарахуванню заробітної плати, архівних даних та інформаційної бази
Враховуючи викладене, управлінням було прийнято рішення від 29.03.2019 року № 3 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки відповідач не мав достатніх підстав для зарахування до пільгового стажу періоду роботи позивача в ПАТ Макіївкокс з 27.06.1984 року по 01.06.2005 року.
Відповідач вважає, що приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії діяв у спосіб та у межах визначених пенсійним законодавством.
Стосовно позовних вимог щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію за віком на пільгових умовах, відповідач вважає, що суд не є органом, уповноваженим призначити пенсію, отже суд не може підняти собою компетентний орган та самостійно визначати чи достатньо наявного у позивача стажу для призначення пенсії .
Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02 травня 2019 року відкрито провадження в адміністративній справи та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
З огляду на вищевикладене справа розглядається судом за наявними у справі матеріалами.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 (а.с. 7-8).
З матеріалів справи встановлено, що 02 січня 2019 року позивач звернувся до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області із заявою про призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с. 66-67).
До заяви про призначення пенсії позивачем були додані: заява № 3 від 02.01.2019 року на призначення пенсії, трудова книжка НОМЕР_3 , копія військового квитка НОМЕР_4 , довідки, що підтверджують пільговий характер роботи № 012-к від 31.03.2017 року, видані ПрАТ «Макіївкокс», копія паспорту серія НОМЕР_5 , копія ідентифікаційного номеру.
29 березня 2019 року Добропільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Донецької області прийнято рішення №3 про відмову в призначенні пенсії позивачу (а.с. 63-64).
У вказаному рішенні зазначено, що для призначення пенсії на пільгових умовах заявником надано довідки про пільговий характер роботи на ПрАТ «Макіївкокс» від 31.03.2017 року № 012-к про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, за період з 27.06.1984 року по 01.06.2005 року в якості газорятівника, зайнятого на роботах із застосуванням газозахисної апаратури, газорятувальної станції, які не можуть бути прийняті до уваги відповідачем, оскільки на печатці та штампі яких зазначено місцезнаходження підприємства - м. Макіївка.
Відповідач у спріному рішенні зазначає, що не має можливості провести перевірку обґрунтованість та достовірності документів, наданих ПрАТ «Макіївкокс» та зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 27.06.1984 року по 01.06.2005 року, оскільки архівні документи підприємства знаходяться за адресою: Донецька область, м. Макіївка, вул. Горького, буд. 1, тобто на території, яка тимчасово не підконтрольна українській владі.
Відповідно до наявних у відповідача даних, страховий стаж ОСОБА_1 склав 35 років 9 місяців 14 днів.
Відповідач вважає, що на момент звернення з відповідною заявою про призначення пенсії у позивача відсутній необхідний пільговий стаж (12 років 6 місяців) для призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно Списком № 2 відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
За таких обставин, рішенням № 3 від 29.03.19 р., відмовлено гр. ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
У вказаному рішенні зазначено, що право на пенсію ОСОБА_1 набуде після досягнення 60 років (а.с. 63-64).
Отже спірною у даній справі є правомірність дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачу з мотивів неврахування періоду пільгового стажу позивача.
Спірні правовідносини регулюються Конституцією України, Законом України Про пенсійне забезпечення від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі по тексту Закон № 1788), Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09 липня 2003 року № 1058 IV (далі по тексту Закон № 1058), Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі по тексту Порядок № 383), Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок № 637) та іншими нормативно - правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян на соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки, визначені у Законі України Про пенсійне забезпечення.
Закон України Про пенсійне забезпечення №1788 від 05.11.1991 року, відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.
Законом № 1058 визначаються періоди, з яких складається страховий стаж.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше (ч. 4 ст. 24 Закону № 1058).
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди пенсії призначаються за нормами цього Закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом № 1788.
Частиною 3 статті 114 Закону Закону № 1058 передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.
Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Відповідно до ст. 62 Закону № 1788, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
Відповідно до трудової книжки НОМЕР_3 позивач у період з 27.06.84 р. по 01.11.16 р. працював газорятувальником різних розрядів та старшим майстром газорятувальної служби (ГРС) Макіївського коксохімічного заводу ім. Ф.Е. Дзержинського, який було перетворено на ВАТ Макіївський коксохімічний завод, ТОВ Макіївкокс, ЗАТ Макіївкокс та ПрАТ Макіївкокс.
Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Згідно з пунктом 10 Порядку 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку.
Таким чином, довідка уточнюючого характеру може бути основним доказом підтвердження пільгового стажу в період роботи на відповідних посадах або за професіями лише в тих випадках, коли відсутня трудова книжка або відсутні відповідні записи у трудовій книжці та в тих випадках, коли такий пільговий стаж виник до 21 серпня 1992 року.
Після 21 серпня 1992 року основними документами, які підтверджують пільговий стаж в період роботи на відповідних посадах або за професіями, які включені до Списків, є трудова книжка та документи, що підтверджують проведення атестації робочих місць за умовами праці. При цьому, значення трудової книжки та результатів атестації як основних документів, що підтверджують пільговий стаж роботи, встановлено статтями 13,62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і будь-які підзаконні нормативно-правові акти, які суперечать цьому положенню, не можуть бути застосовані до спірних правовідносин.
Суд зазначає, що відповідно до Списку № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 22 серпня 1956 року №1173, постановою Ради Міністрів СРСР від 26 січня 1991 року № 10, постановами КМУ № 162 від 11.03.94 р. та № 36 від 16.01.03 р. (далі - Список №2), які діяли у відповідні періоди роботи позивача, були включені такі посади (професії) як: газорятувальна служба та працівники газорятувальних станцій, газорятувальники (газорятівники) при проведенні робіт з газозахисною апаратурою (2050000а-11622)(4а), зайняті на роботах із застосуванням газозахисної апаратури.
Отже, позивачем доведено факт наявності пільгового стажу роботи на посадах, що віднесені до Списку №2 за період з 27.06.84 р. по 01.11.16 р., що дає позивачу право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Суд зазначає, що відомості у рішенні відповідача про відмову у призначенні пенсії про те, що позивачем не надано довідки, що підтверджують пільговий характер роботи у спірний період не відповідають дійсності.
Судом встановлено, що не дивлячись на те, що, як вказано вище, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, позивачем при зверненні до управління із заявою про призначення пенсії були надані довідки та накази про атестацію, що підтверджуюють пільговий характер роботи № 012-к від 31.03.2017 року видані ПрАТ «Макіївкокс» про підтвердження наявного трудового стажу при призначенні пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, відповідно до якої встановлено, що позивач у період з 27.06.1984 року по 01.09.2003 року та 02.09.2003 року та 01.11.2016 року працював та був атестований на відповідних посадах, що передбачені Списком № 2.
Крім цього, позивачем надано відповідні накази підприємства, про атестацію та підтвердження того, що посада, на якій позивач включена до Списку № 2.
У відзиві на позов та у спірному рішенні відповідач зазначає про неприйняття ним наданих позивачем уточнюючих довідок № 012-к від 31.03.2017 року з підстав того, що вони на відповідних штампах та печатках містять місцезнаходження підприємства - м. Макіївка, яка є тимчасово окупованою територією.
Крім цього, відповідач посилається на ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України.
Суд не приймає вказані доводи та посилання відповідача, оскільки вказані норми Закону відносяться лише до документів, виданих органами та/або особами на тимчасово окупованій території, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, а ПрАТ Макіївкокс є приватним підприємством, яке, до того ж, зареєстровано у м. Покровську Донецької області на підконтрольній українській владі території.
Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене відповідач, не врахувавши пільговий стаж позивача на посадах, що віднесені до Списку №2 у період з 27.06.84 р. по 01.11.16 р., відмовляючи позивачу в призначенні пенсії на пільгових умовах, діяв протиправно і позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
Проте, щодо решти позовних вимог та належного та повного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зазначити про таке.
Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина від порушень з боку суб`єкта владних повноважень.
Протиправні дії позивача щодо неврахування в якості пільгового стажу роботи позивача оформлено відповідачем у вигляді рішення № 3 від 29.03.19 р. про відмову в призначенні пенсії, яке є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України та рішення про скасування якого може бути прийнято судом відповідно до положень п.2 ч.2 ст. 245 КАС України.
Суд вважає, що саме по собі визнання протиправними дій відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивача не призведе до повного та ефективного захисту та відновлення прав позивача.
Враховуючи викладене, з метою повного та ефективного захисту та відновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №3 від 29.03.19 р. про відмову в призначенні пенсії.
Щодо вимог про зобов`язання Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області призначити позивачу пенсію на пільгових умовах згідно чинного законодавства України, з моменту подання заяви від 02 січня 2019 року, з урахуванням періоду пільгового стажу, суд зазначає наступне.
Частиною 5 статті 245 КАС України передбачено, що у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті (визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії), суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Отже, правовідносини щодо призначення пенсії та здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу відносяться до виключної компетенції працівників Пенсійного фонду України, та є їх дискреційними повноваженнями і суд, захищаючи права та свободи особи, не може перебирати на себе функції інших органів державної влади, та втручатися в делеговані повноваження.
Таким чином, позовні вимоги у цій частині щодо зобов`язання призначити пенсію підлягають задоволенню шляхом зобов`язання Добропільського об`єднаного управління Пенсійного Фонду України повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії від 02 січня 2019 року, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
З огляду на вищевикладене, суд приходить висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дій та зобов`язання призначити пенсію на пільгових умовах з урахуванням періодів пільгового стажу.
Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області судовий збір в розмірі 768,40 грн.
Керуючись Конституцією України, Законами України Про пенсійне забезпечення, Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України, Наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 08 листопада 2005 року № 383 Про порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення (перерахунку) пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, Списком № 2 виробництв, цехів, професій і посад з важкими умовами праці, роботи в яких надає право на пенсію на пільгових умовах і у пільгових розмірах, Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання протиправними дії та зобов`язати призначити пенсію на пільгових умовах з урахуванням періодів пільгового стажу задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області № 3 від 29 березня 2019 року про відмову в призначенні пенсії.
Зобов`язати Добропільське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02 січня 2019 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Добропільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області (, 85000, Донецька область, м. Добропілля, вул. Незалежності, буд. 28 А) судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.
В частині решти позовних вимог - у задоволенні позову відмовити.
Повне рішення складено 3 червня 2019 року.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду через Донецький окружний адміністративний суд з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бабіч С.І.