Справа № 2а-6597/10/1670
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2011-02-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2011 року м. ПолтаваСправа № 2а-6597/10/1670

Полтавський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Алєксєєвої Н.Ю.,

за участю секретаря - Кусайло Я.Г.,

прокурора - Харенка В.М.,

представника позивача - Кравченка П.А.,

представників відповідачів - Клименко О.М., Якименко О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю" Будинок Аполінії до Державної податкової інспекції у м.Полтаві , Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області, за участю Прокуратури Полтавської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень, стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

16 грудня 2010 року Товариство з обмеженою відповідальністю" Будинок Аполінії звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної податкової інспекції у м.Полтаві , Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області, за участю Прокуратури Полтавської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень -рішень, стягнення грошових коштів,Обґрунтовуючи свої позовні вимоги неправомірністю визначення Державною податковою інспекцією в м. Полтаві суми завищення ТОВ "Будинок Аполлонії" бюджетного відшкодування в розмірі 426436,43 грн. у зв`язку із неможливістю підтвердження фактичної сплати сум податку на додану вартість до бюджету підприємствами, що є постачальниками товарів (робіт, послуг) підприємствам -контрагентами позивача за господарськими угодами. Так, позивач вказав на індивідуальність юридичної відповідальності особи і зазначив про наявність права на відшкодування сум податку на додану вартість, зайво сплачених до бюджету за наявності всіх документів, які вимагаються для цього законодавством України. ТОВ "Будинок Аполлонії" стверджує про наявність всіх первинних документів, які підтверджують використання придбаних позивачем товарів (робіт, послуг) для використання в господарській діяльності, належним чином оформлених з боку позивача та контрагентів, які є господарюючими суб`єктами, що діють та є платниками податку на додану вартість, у зв`язку із чим позивач вказує на наявність свого права на відшкодування сум податку на додану вартість з бюджету.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 20 квітня 2010 року №/0, від 24 червня 2010 року №/1, від 08 вересня 2010 року №/2, стягнути з державного бюджету України суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість в розмірі 426436,43 грн.

Представники Державної податкової інспекції в м. Полтаві, прокурор проти задоволення позовних вимог заперечували, вказавши про можливість відшкодування з державного бюджету сум податку на додану вартість виключно за умови зайвого надходження сум податку на додану вартість до бюджету і про відсутність можливості підтвердження такого надходження сум податку до бюджету по ланцюгах постачання за господарськими операціями, здійсненими позивачем. Відповідно, стверджували про правомірність податкових повідомлень рішень про зменшення суми заявленої до бюджетного відшкодування на 426436,43 грн. Просили в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Представник Головного управління Державного казначейства України в Полтавській області проти задоволення позовних вимог, в частині стягнення з державного бюджету України грошових коштів в сумі 426436,43 грн. заперечувала, вказавши про відсутність винних дій щодо позивача з боку органів Державного казначейства та відсутність на даний час підстав для перерахування грошових коштів на користь позивача з державного бюджету, просила в задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будинок Аполлонії" зареєстроване Виконавчим комітетом Полтавського міської ради, відповідно до свідоцтва про державну реєстрації від 12 серпня 2005 року, код суб`єкта господарювання за . Позивач взятий на податковий облік Державною податковою інспекцією 16 серпня 2005 року за №1419 та зареєстрований платником податку на додану вартість 22 серпня 2005 року, відповідно до свідоцтва №23476215, індивідуальний номер платника податку на додану вартість 10.

Державною податковою інспекцією 15 квітня 2010 року проведено документальну невиїзну перевірку ТОВ "Будинок Аполлонії" з питань достовірності нарахування суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок підприємства за ІІ, ІІІ, ІV квартали 2008 року, які виникли за рахунок від`ємних значень з податку на додану вартість, що декларувались за І, ІІ, ІІІ квартали 2008 року. За наслідками перевірки складний акт №3429/23-6/33714919, у висновках якого ДПІ в м. Полтаві зазначено про встановлення порушень вимог пунктів 1.3, 1.8 статті 1, підпункту 7.4.1 пункту 7.4, підпункту 7.7.1 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" внаслідок яких завищено заявлену суму бюджетного відшкодування за ІІ квартал 2008 року на 2255041,76 грн., за ІІІ квартал 2008 року на 50000,00 грн., за ІV квартал 2008 року на 153678,91 грн. ДПІ в м. Полтаві винесене податкове повідомлення-рішення від 20 квітня 2010 року №/0, яким зменшено суму бюджетного відшкодування на 428720,76 грн.

Позивач, не погодившись із даним податковим повідомленням-рішенням, оскаржив його в апеляційному порядку згідно із підпунктом 5.2.2 пункту 5.2 статті 5 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", згідно якого, у разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган невірно визначив суму податкового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству з питань оподаткування або виходить за межі його компетенції, встановленої законом, такий платник податків має право звернутися до контролюючого органу із скаргою про перегляд цього рішення, яка подається у письмовій формі та може супроводжуватися документами, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати.

За наслідками розгляду первинної скарги ТОВ "Будинок Аполлонії", податкове повідомлення-рішення від 20 квітня 2010 року №/0 частково скасоване і в порядку підпункту "а" частини 2 пункту 5.3 статті 5 Наказу Державної податкової адміністрації України від 21 червня 2001 року №253 "Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій", відповідно до якого у разі часткового скасування раніше прийнятого рішення про нарахування суми податкового зобов`язання підрозділ, який склав таке податкове повідомлення, складає та направляє платнику податків згідно із зазначеним Порядком нове податкове повідомлення, при цьому раніше надіслане податкове повідомлення вважається відкликаним, позивачеві було направлене податкове повідомлення -рішення від 24 червня 2010 року №/1 про зменшення суми бюджетного відшкодування на 426436,43 грн.

Податкове повідомлення-рішення від 24 червня 2010 року №/1 оскаржувалося позивачем та за наслідками розгляду повторної скарги, її залишено без задоволення, податкове повідомлення-рішення без змін, а ДПІ в м. Полтаві в порядку пункту 5.3 статті 5 Наказу Державної податкової адміністрації України від 21 червня 2001 року №253 "Про затвердження Порядку направлення органами державної податкової служби України податкових повідомлень платникам податків та рішень про застосування штрафних (фінансових) санкцій", з метою доведення до платника податків граничного строку сплати податкового зобов`язання, зазначеного в раніше надісланому податковому повідомленні, ТОВ "Будинок Аполлонії" направлене податкове повідомлення-рішення від 08 вересня 2010 року №/2.

ТОВ "Будинок Аполлонії" не погоджується із податковими повідомленнями-рішеннями від 20 квітня 2010 року №/0, від 24 червня 2010 року №/1, від 08 вересня 2010 року №/2, вважає їх такими, що підлягають визнанню протиправними та скасуванню.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Надаючи оцінку податковим повідомленням-рішенням від 20 квітня 2010 року №/0, від 24 червня 2010 року №/1, від 08 вересня 2010 року №/2, суд виходить з наступного.

Судом встановлено про укладення ТОВ "Будинок Аполонії" договорів підряду із:

- ПП "Полтава-проект-монтаж" від 11 квітня 2008 року №1/04-2008, 28 квітня 2008 року №2/04-2008, 20 травня 2008 року №1/05-2008 відповідно до якого за замовленням позивача ПП "Полтава-проект-монтаж" зобов`язалося виконати реконструкцію нежитлових приміщень з добудовою під стоматологічну клініку по вул. Степового Фронту, 29 в м. Полтаві;

- ТОВ "Монтажтрансгаз" від 15 липня 2007 року, відповідно до якого позивач доручив, а підрядник зобов`язався виконати будівельно-монтажні роботи, пов`язані з реконструкцією нежитлових приміщень з добудовою під стоматологічну клініку по вул.. Степового Фронту, 29 в м. Полтава;

- ПП "Сітек Полтава" від 18 грудня 2007 року №165/7, відповідно до якого підрядник зобов`язався виконати роботи по монтажу систем опалення, каналізації та водопроводу;

- ПП "Промналадкапобут" від 12 грудня 2007 року №101, відповідно до якого підприємство зобов`язалося виконати електромонтажні роботи з реконструкції нежитлових приміщень з добудовою і надбудовою другого поверху під стоматологічну клініку по вул. Степового Фронту, 29 в м. Полтава та від 03 березня 2008 року №41 про виконання додаткових монтажних робіт по освітлення підвального приміщення, підключенню систем проточної вентиляції та ін.;

Відповідно до пояснень представника позивача за для виконання будівельних робіт на об`єкті реконструкції по вул. Степового Фронту, 29 в м. Полтава ТОВ "Будинок Аполлонії" придбавалися запасні частині відповідно до укладеного із ТОВ "Геріон" договору від 14 січня 2008 року №223, за яким останнє зобов`язалося передати у власність позивача вентиляційне обладнання та матеріали за специфікаціями, що є невід`ємною частиною договору. Також відповідно до рахунків-фактур від 06 серпня 2008 року, видаткових накладних від 14 серпня 2008 року ТОВ "Будинок Аполлонії" придбавалися будівельні матеріали: лінолеум, самовирівнювальний засіб, клей, ґрунтовка, плінтус, засіб для холодного зварювання швів, керамограніт та ін. у фізичної особи -підприємця ОСОБА_1

Відповідно до довідки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України є «здавання в оренду власного нерухомого майна»(70.20.0.). з матеріалів справи вбачається, що для цілей статутної діяльності позивача, товариством було придбане нежитлове приміщення, яке потребувало капітальної перебудови. Позивачем проведено надбудову та добудову цього приміщення із залученням підрядних будівельних організацій міста.

Станом на дату розгляду справи судом, приміщення, реконструкція якого проводилася позивачем закінчена. Об`єкт введений в експлуатацію, відповідно до акту державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту в АДРЕСА_1 , копія якого наявна в матеріалах справи.

На момент здійснення господарських операцій та на момент перевірки TOB «Будинок Аполлонії`постачальники позивача були зареєстровані в якості платників податку на додану вартість, в порядку статті 9 Закону України "Про податок на додану вартість". Статус даних суб`єктів господарювання підтверджено відповідними документами і не заперечувався ДПІ в м. Полтаві ні в акті перевірки, ні в ході судового розгляду справи.

Позивачем до матеріалів справи надані копії первинних документів, на підставі яких позивачем було віднесено до складу податкового кредиту підприємства суми податку на додану вартість, сплачених позивачем в ціні придбаних товарів, робіт, які оформлені у відповідності до вимог Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88.

Відповідно до положень підпункту 7.4.1 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" податковий кредит звітного періоду визначається виходячи із договірної (контрактної) вартості товарів (послуг), але не вище рівня звичайних цін, у разі якщо договірна ціна на такі товари (послуги) відрізняється більше ніж на 20 відсотків від звичайної ціни на такі товари (послуги), та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 6.1 статті 6 та статтею 8-1 цього Закону, протягом такого звітного періоду у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

Не підлягають включенню до складу податкового кредиту, відповідно до підпункту 7.4.5 пункту 7.4 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", суми сплаченого (нарахованого) податку у зв`язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з підпунктом 7.2.6 цього пункту).

Підпунктом 7.2.6 пункту 7.2 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" передбачено, що податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

До матеріалів справи залучені копії податкових накладних, що стали підставою для формування позивачем податкового кредиту, складені у відповідності до вимог Наказу ДПА України від 30 травня 1997 року №165 "Про затвердження форми податкової накладної та порядку її заповнення".

Статтею 2 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що сфера дії Закону поширюється на всіх юридичних осіб створених відповідно до законодавства України, незалежно від їх організаційно-правових форм і форм власності, які зобов`язані вести бухгалтерський облік та подавати фінансову звітність згідно з законодавством.

Виходячи з вимог пункту 2 статті 3 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

Господарські операції - це факти підприємницької та іншої діяльності, що впливають на стан майна, капіталу, зобов`язань і фінансових результатів. Фіксують і підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження та дозволи адміністрації (власника) на їх проведення документи, створені у письмовій або електронній формі які відповідно до положень підпункту 1.2 пункту 1 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 є первинними документами.

Статтею 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.

Первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій є, відповідно до положень статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Підпунктами 2.4, 2.16 пункту 2 Положення про документальне забезпечення записів в бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року №88 передбачено, що первинні документи повинні мати такі обов`язкові реквізити: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ, назва документа (форми), дата і місце складання, зміст та обсяг господарської операції, одиниця виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі), посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Забороняється приймати до виконання первинні документи на операції, що суперечать законодавчим і нормативним актам, встановленому порядку приймання, зберігання і витрачання грошових коштів, товарно-матеріальних цінностей та іншого майна, порушують договірну і фінансову дисципліну, завдають шкоди державі, власникам, іншим юридичним і фізичним особам. Такі документи повинні бути передані керівнику підприємства, установи для прийняття рішення.

Документи, копії яких залучені позивачем до матеріалів справи, повністю відповідають вимогам вказаних нормативно-правових актів і, відповідно, правомірно прийняті до виконання позивачем при формуванні складу податкового кредиту.

Судом встановлено, що в ході проведення перевірки достовірності нарахування позивачем суми бюджетного відшкодування податку на додану вартість на розрахунковий рахунок підприємства за ІІ, ІІІ, ІV квартали 2008 року, які виникли за рахунок від`ємних значень з податку на додану вартість, що декларувались за І, ІІ, ІІІ квартали 2008 року, ДПІ в м. Полтаві не встановлено про відсутність фактичного проведення господарських операцій чи про відсутність належного документального підтвердження їх здійснення. Також податковим органом не ставилося під сумнів розрахунок сум податку на додану вартість, визначених ТОВ "Будинок Аполлонії" до відшкодування з державного бюджету України.

ДПІ в м. Полтаві вказано виключно не неможливість підтвердження факту надходження сум податку на додану вартість до державного бюджету від підприємств, які є постачальника підприємств -контрагентів позивача.

З матеріалів справи вбачається про проведення документальних перевірок та підтвердження, за їх наслідками, відомостей, отриманих від осіб, які мали правовідносини із ТОВ "Будинок Аполлонії": ТОВ "Геріон" (довідка ДПІ в м. Полтаві від 18 грудня 2009 року за період І квартал 2008 року), ТОВ "Монтажтрансгаз" (довідка ДПІ в м. Полтаві від 12 лютого 2010 року за період квітень, червень, липень 2008 року).

Висновком, за наслідками проведення перевірок ДПІ в м. Полтаві вказано про встановлення відображених в податковому обліку результатів господарських відносин відповідно до відомостей, отриманих від ТОВ "Будинок Аполлонії", яке мало правовідносини із платниками податків ТОВ "Геріон", ТОВ "Монтажтрансгаз".

Також судом встановлено про направлення ДПІ в м. Полтаві на адресу TOB "Будинок Аполлонії" листа від 07 червня 2010 року №12613/10/19-135, в якому підтверджується, що підприємство має суму бюджетної заборгованості з податку на додану вартість, яка підпадає під дію Постанови Кабінету Міністрів України від 12 травня 2010 року №368 "Про випуск облігацій внутрішньої державної позики для відшкодування сум податку на додану вартість", а також запропоновано звернутися із заявою про включення позивача до реєстру підприємств, яким буде проведено відшкодування з державного бюджету сум податку на додану вартість облігаціями внутрішньої державної позики.

З наведеного вбачається про підтвердження відповідачем права позивача на отримання з державного бюджету відшкодування сум податку на додану вартість, сплачених ТОВ "Будинок Аполлонії" в ціні отриманих товарів, робіт.

Відповідно до положень підпункту 7.5.1 пункту 7.5 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість" датою виникнення права платника податку на податковий кредит вважається дата здійснення першої з подій: або дата списання коштів з банківського рахунку платника податку в оплату товарів (робіт, послуг), дата виписки відповідного рахунку (товарного чека) - в разі розрахунків з використанням кредитних дебетових карток або комерційних чеків; або дата отримання податкової накладної, що засвідчує факт придбання платником податку товарів (робіт, послуг).

Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, та строки розрахунків з бюджетом визначені пунктом 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", відповідно до положень якого суми податку, що підлягають сплаті до бюджету або відшкодуванню з бюджету, визначаються як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного періоду та сумою податкового кредиту такого звітного періоду.

При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з підпунктом 7.7.1 цього пункту, така сума враховується у зменшення суми податкового боргу з цього податку, що виник за попередні податкові періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до закону), а при його відсутності - зараховується до складу податкового кредиту наступного податкового періоду.

Закон України "Про податок на додану вартість" не ставить право платника податку на додану вартість на формування податкового кредиту в залежність від належного виконання постачальниками своїх податкових зобов`язань та сплати ними сум до державного бюджету.

Відповідно до положень статті 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальних характер.

Таким чином, якщо контрагент не виконав свого зобов`язання зі сплати податку до бюджету, то це тягне відповідальність та негативні наслідки саме щодо цієї особи. Зазначена обставина не є підставою для позбавлення платника податку права на відшкодування податку на додану вартість у разі, якщо останній виконав усі передбачені законом умови щодо отримання такого відшкодування та має всі документальні підтвердження суми свого податкового кредиту.

Доводи податкового органу щодо неможливості відшкодування заявлених підприємством до бюджетного відшкодування сум з підстав не підтвердження сплати податку на додану вартість одним з постачальників товару у ланцюгу постачання не ґрунтуються на нормах Закону України "Про податок на додану вартість".

Відсутність документального підтвердження сплати податку на додану вартість попередніми постачальниками у ланцюгу постачання товару не впливає, відповідно до положень законодавства, на право покупця на віднесення до складу податкового кредиту сум податку на додану вартість, сплачених при придбанні товару та визначення сум, належних до бюджетного відшкодування.

ДПІ в м. Полтаві в обґрунтування правомірності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень вказувала на порушення позивачем вимог пунктів1.3, 1.8 статті 1 Закону України "Про податок на додану вартість", наголошуючи на нібито відсутності надмірної сплати податку в даному випадку.

Суд не погоджується із такою позицією відповідача з огляду на положення підпункту 7.7.10 пункту 7.7 статті 7 Закону України "Про податок на додану вартість", відповідно до якого джерелом сплати бюджетного відшкодування (у тому числі бюджетного боргу) є загальні доходи Державного бюджету України. Забороняється обумовлювати або обмежувати виплату бюджетного відшкодування наявністю або відсутністю доходів, отриманих від цього податку в окремих регіонах України.

Відповідно, суд вважає неправомірними висновки ДПІ в м. Полтаві про завищення ТОВ "Будинок Аполлонії" розміру сум податку на додану вартість, належних до відшкодування з державного бюджету, а відповідно податкові повідомлення-рішення від 24 червня 2010 року №/1, від 08 вересня 2010 року №/2 протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Стосовно позовних вимог ТОВ "Будинок Аполлонії" щодо скасування податкового повідомлення-рішення від 20 квітня 2010 року №/0, судом встановлено про відкликання даного податкового повідомлення-рішення за наслідками розгляду первинної скарги позивача відповідно до рішення ДПІ в м. Полтаві від 17 червня 2010 року №1362/10/25.040, в порядку абзацу "б" підпункту 6.4.1 пункту 6.4 статті 6 Закону України "Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами", відповідно до якого податкове повідомлення вважається відкликаними, якщо контролюючий орган скасовує або змінює раніше прийняте рішення про нарахування суми податкового зобов`язання (пені і штрафних санкцій). Таким чином, станом на дату розгляду справи, відсутнє порушення з боку ДПІ в м. Полтаві прав та охоронюваних законом інтересів позивача податковим повідомленням-рішенням від 20 квітня 2010 року №/0. За викладеного, суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ "Будинок Аполлонії" про скасування податкового повідомлення-рішення від 20 квітня 2010 року №/0.

Щодо вимоги ТОВ "Будинок Аполлонії" про стягнення з державного бюджету України на користь позивача грошових коштів в сумі 426436,43 грн. бюджетного відшкодування по податку на додану вартість, суд зазначає, що відшкодування податку на додану вартість з бюджету здійснюється органами Державного казначейства України за висновками податкових органів або за рішенням суду, в порядку, встановленому законодавством. Так, станом на дату звернення позивач до суду такий порядок був визначений Наказом Державної податкової адміністрації України та Головного управління Державного казначейства України від 2 липня 1997 року №209/72 "Про затвердження Порядку відшкодування податку на додану вартість".

Розділом 4 вказаного наказу, встановлений порядок подання висновків податкових органів про відшкодування сум податку на додану вартість з державного бюджету, порядок перерахування сум податку на додану вартість органами державного казначейства та інше. Станом на дату судового розгляду справи законодавчо встановленого обов`язку в органів державного казначейства щодо перерахування грошових коштів в сумі 426436,43 грн. на користь позивача немає. Вказаний обов`язок виникає виключно за умови дотримання порядку, встановленого законодавством. Крім того, судове рішення має бути наслідком чинного правового регулювання та спрямованим на відновлення порушених прав позивача і не може регулювати відносини в майбутньому.

За таких обставин позовні вимоги ТОВ "Будинок Аполлонії" в частині стягнення з державного бюджету України на користь позивача грошових коштів в сумі 426436,43 грн. бюджетного відшкодування по податку на додану вартість є передчасними та задоволенню не підлягають.

Відповідно до положень частини 3 статті 94 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо адміністративний позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу - відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

На підставі викладеного, керуючись статтями 7, 8, 9, 10, 11, 71, 160-163 Кодексу адміністративного судочинства України,-

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок Аполонії" до Державної податкової інспекції в м. Полтаві, Головного управління Державного казначейства України у Полтавській області, за участю Прокуратури Полтавської області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 24 червня 2010 року №/1, від 08 вересня 2010 року №/2.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з державного бюджету на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Будинок Аполонії" (36000, м. Полтава, вул. Ціолковского, 37/41, ) витрати зі сплати судового збору в розмірі 1,70 грн.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного адміністративного суду через Полтавський окружний адміністративний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня проголошення постанови з одночасним поданням її копії до суду апеляційної інстанції. У разі складення постанови у повному обсязі відповідно до статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня отримання копії постанови.

Повний текст постанови виготовлено 18 лютого 2011 року.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва