Справа № 520/4563/19
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 р. № 520/4563/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чайкіної Н.Е.,

за участю:

представника позивача - Полякової С.О.,

представника відповідача- Стадник Р.В. ,

представника третьої особи -Павленко Т.В.,

представника третьої особи - Мироненко В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського окружного адміністративного суду адміністративний позов заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області (вул. Адміністративна, 6, м. Зміїв Харківської області) до Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області (Харківська область, Зміївський район, с. Шелудьківка, вул. Дружби, 88), треті особи: Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Харківській області (м. Харків, вул. Шевченка, 8), Шелудьківський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Веселка» Шелудьківської сільської ради Зміївського району (Харківська область, Зміївський район, вул. Харківська, 5, с. Шелудьківка) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Заступник керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним адміністративним позовом в інтересах держави, в якому просив визнати незаконною бездіяльність Шелудьківської сільської раді Зміївського району (вул. Дружби (Леніна), буд.88, с. Шелудьківка, Зміївський район, Харківська область, ) з питань додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки; зобов`язати Шелудьківську сільську раду Зміївського району (вул. Дружбі (Леніна) буд.88, с. Шелудьківка, Зміївський район, Харківська область, ) вчинити певні дії, пов`язані з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, як зазначені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 140 від 10.08.2018 та, які на час розгляду справи судом не усунуті.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб щодо заявленого позову, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Чугуївською місцевою прокуратурою під час вивчення стану додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки дошкільними навчальними закладами на території Зміївського району Харківської області 06.09.2018 за №03-04-9472 вих-18 направлено запит до Зміївського РВ ГУ ДСНС у Харківській області з вимогою надання інформації про проведені планові та позапланові перевірки щодо додержання навчальними закладами Зміївського району вимог законодавства у сфері цивільного захисту.

Листом від 24.09.2018 №755 Зміївський РВ ГУ ДСНС у Харківській надав до Чугуївської місцевої прокуратури копії матеріалів про проведені планові та позапланові перевірки щодо додержання навчальними закладами Зміївського району вимог законодавства у сфері цивільного захисту (а.с.19-43).

З матеріалів справи судом встановлено, що у період з 09.08.2018 по 10.08.2018 провідним інспектором Зміївського районного відділення ГУ ДСНС України у Харківській області на виконання наказу №84 від 24.07.2018, на підставі посвідчення на проведення перевірки №141 від 07.08.2018 було проведено позапланову перевірку Шелудьківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Веселка» Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області щодо додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Актом перевірки зазначеного об`єкту щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки №141 встановлені порушення Кодексу цивільного захисту України № 5403-VІ, Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом МВС України від 30.12.2014 № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05.03.2015 за № 252/26697, Положення про паспортизацію потенційно небезпечних об`єктів» наказ мне від 16.08.2005 №140, а саме: приміщення об`єкту не обладнано системою протипожежного захисту згідно норм належності; не забезпечено об`єкт необхідністю кількістю води для цілей пожежогасіння; не проведено ремонт пожежних насосів; шляхи евакуації не забезпечено евакуаційним освітленням; посадові особи та працівники не пройшли навчання та перевірку знань з питань пожежної безпеки; не виконано захист будівель від прямих попадань блискавки та вторинних її проявів; не проведено технічне обслуговування вогнегасників, що знаходяться на об`єкті; з`єднання, відгалуження та окінцювання жил проводів і кабелів в усіх приміщеннях будівлі не виконано за допомогою опресування, зварювання, паяння або затискачів; система зовнішнього протипожежного водопроводу не працює та не утримується у постійній готовності; не проведено ідентифікацію потенційно небезпечного об`єкта; не забезпечено працівників засобами індивідуального захисту (а.с.44-53).

Постановою № 017580 від 04.08.2018 завідуючого Шелудьківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Веселка» Павленко Т.В. було притягнуто до адміністративної відповідальності в порядку статті 188-8 КУпАП України за невиконання запропонованих заходів (а.с.60-61).

20.08.2018 Павленко Т.В. сплачено штраф у сумі 51 грн. на виконання постанови ХА №017580 (а.с.61).

Згідно інформації №01-02/19 від 08.04.2019 Шелудьківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Веселка» Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області на виконання припису №140 від 10.08.2019 про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки усунуто наступні порушення: забезпечено працівників засоби індивідуального захисту; шляхи евакуації забезпечено евакуаційним освітленням; частково забезпечено об`єкт необхідною кількістю води для цілей пожежогасіння; проведено заміри опору та захисного заземлення (а.с.73-74).

На час розгляду справи Шелудьківським дошкільним навчальним закладом (ясла-садок) «Веселка» Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області приміщення не обладнано системою протипожежного захисту згідно норм належності, ремонт пожежних насосів не проведено, захист будівель, споруд від прямих попадань блискавки і вторинних їх проявів не виконано, технічне обслуговування вогнегасників не виконано, навчання посадових осіб з питань пожежної безпеки відбудеться у другій половині 2019, ремонт системи зовнішнього протипожежного водопроводу та утримування його в постійній експлуатаційній готовності не здійснено. Кожне підприємство, установа, організація та інші об`єкти (будинки, споруди тощо) повинні бути забезпечені необхідною кількістю води для здійснення пожежогасіння (виходячи з вимог будівельних норм та інших нормативних документів.

Зауваження або заперечення до проведеного планового заходу та складеного акту перевірки з боку суб`єкта господарювання не надходили.

За результатами перевірки встановлено, що подальша експлуатація об`єкту Шелудьківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Веселка» Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області із вищезазначеними порушеннями пожежної безпеки створює загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Крім того, Зміївським РВ ГУ ДСНС України у Харківській області за результатами позапланової перевірки завідувачу Шелудьківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок)» Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області Павленко Т.В. виносився припис №140 від 10.08.2018 про усунення виявлених порушень, доказів на підтвердження виконання якого суду не надано (а.с.54-56).

Відповідно до частин першої, другої статті 68 Кодексу цивільного захисту України посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом.

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення.

Згідно з частиною другою статті 51 та частиною 3 статті 55 Кодексу цивільного захисту України забезпечення техногенної та пожежної безпеки суб`єкта господарювання покладається на власників та керівників таких суб`єктів господарювання.

Статутом Шелудьківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Веселка» Шелудьківської сільської рали Зміївського району Харківської області передбачено, що головною метою дошкільного закладу є забезпечення реалізації права громадян на здобуття дошкільної освіти, задоволення потреб громадян у нагляді, догляді та оздоровленні дітей, створення умов для їх фізичного, розумового і духовного розвитку.

Згідно із підпунктами 1, З, 8, 13, 19, 21, 22, 23 пункту 1 статті 20 Кодексу цивільного захисту України на суб`єкта господарювання покладається обов`язок: забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання; розміщення інформації про заходи безпеки та відповідну поведінку населення у разі виникнення аварії; здійснення навчання працівників з питань цивільного захисту, у тому числі правилам техногенної та пожежної безпеки; здійснення за власні кошти заходів цивільного захисту, що зменшують рівень ризику виникнення надзвичайних ситуацій; розроблення заходів щодо забезпечення пожежної безпеки, впровадження досягнень науки і техніки, позитивного досвіду із зазначеного питання; забезпечення виконання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, а також виконання вимог приписів, постанов та розпоряджень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки; утримання у справному стані засобів цивільного та протипожежного захисту, недопущення їх використання не за призначенням; здійснення заходів щодо впровадження автоматичних засобів виявлення та гасіння пожеж і використання для цієї мети виробничої автоматики.

Відповідно до ст.4 ЗУ «Про охорону дитинства» система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає: визначення основних правових, економічних, організаційних, культурних та соціальних засад щодо охорони дитинства, удосконалення законодавства про правовий і соціальний захист дітей, приведення його у відповідність з міжнародними правовими нормами у цій сфері; забезпечення належних умов для гарантування безпеки, охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності; проведення державної політики, спрямованої на реалізацію цільових програм з охорони дитинства, надання дітям пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі виховання, навчання, підготовки до трудової діяльності, заохочення наукових досліджень з актуальних проблем дитинства; встановлення відповідальності юридичних і фізичних осіб (посадових осіб і громадян) за порушення прав і законних інтересів дитини, заподіяння їй шкоди.

Згідно п.4 Правил пожежної безпеки для навчальних закладів та установ системи освіти України (затверджені наказом Міністерства освіти і науки України 15.08.2016 № 974) пожежна безпека в закладах та установах забезпечується шляхом проведення організаційних і практичних заходів та використання технічних засобів, спрямованих на запобігання пожежам, забезпечення безпеки учасників навчально-виховного процесу, зниження можливих майнових втрат і зменшення негативних екологічних наслідків у разі їх виникнення, створення умов для успішного гасіння пожеж.

За пунктом 5 вказаних Правил забезпечення пожежної безпеки в закладах та установах покладається на їх власників або уповноважені ними органи, керівників (ректори, директори, начальники, завідувачі) (далі - керівники навчальних закладів та установ), керівників структурних підрозділів (факультети, кафедри, лабораторії, навчальні кабінети, цехи, склади, бібліотеки, архіви, майстерні тощо) відповідно до законодавства.

Відсутність у будівлі Шелудьківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) «Веселка» Шелудьківської сільської ради Зміївського району систем протипожежного захисту - системи пожежної сигналізації, системи оповіщення про пожежу та управління евакуюванням людей призводить до збільшення часу виявлення пожежі у будівлі, допускає розповсюдження пожежі по будівельним конструкціям, їх руйнації, та збільшення продуктів горіння, чадного газу та впливу підвищених температур, що в свою чергу створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей унеможливлюючи евакуацію людей з будівлі.

Така бездіяльність відповідача ставить під загрозу закріплені ст.ст.3, 27 Конституції України права дітей та життя, охорону здоров`я, порушує вимоги Закону України «Про благоустрій населених пунктів», Закону України «Про місцеве самоврядування».

Відповідно до ст.6 Закону України «Про охорону дитинства» держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують, щоб установи, служби і органи, відповідальні за піклування про дітей або їх захист, відповідали нормам, встановленим компетентними органами, зокрема, в галузі безпеки й охорони здоров`я та з точки зору численності і придатності їх персоналу, а також компетентного нагляду.

Щодо посилань відповідача у відзиві про ненадання прокуратурою доказів на підтвердження представництва інтересів держави під час звернення до суду з даним адміністративним позовом, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.3 ст.23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Не допускається здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, а також у правовідносинах, пов`язаних із виборчим процесом, проведенням референдумів, діяльністю Верховної Ради України, Президента України, створенням та діяльністю засобів масової інформації, а також політичних партій, релігійних організацій, організацій, що здійснюють професійне самоврядування, та інших громадських об`єднань. Представництво в суді інтересів держави в особі Кабінету Міністрів України та Національного банку України може здійснюватися прокурором Генеральної прокуратури України або регіональної прокуратури виключно за письмовою вказівкою чи наказом Генерального прокурора або його першого заступника чи заступника відповідно до компетенції.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Європейський Суд з прав людини неодноразово звертав увагу на участь прокурора в суді на боці однієї зі сторін як обставину, що може впливати на дотримання принципу рівності сторін. Оскільки прокурор або посадова особа з аналогічними функціями, пропонуючи задовольнити або відхилити … скаргу, стає противником або союзником сторін у справі, його участь може викликати в однієї зі сторін відчуття нерівності (рішення у справі "Ф.В. проти Франції" (F.W. v. France) від 31.03.2005, заява 61517/00, п. 27).

Суд звертав також увагу на категорії справ, де підтримка прокурора не порушує справедливого балансу. Зокрема, у справі "Менчинська проти Російської Федерації" (рішення від 15.01.2009, заява № 42454/02, п. 35) ЄСПЛ висловив таку думку (у неофіційному перекладі):

"Сторонами цивільного провадження виступають позивач і відповідач, яким надаються рівні права, в тому числі право на юридичну допомогу. Підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, при захисті інтересів незахищених категорій громадян (дітей, осіб з обмеженими можливостями та інших категорій), які, ймовірно, не в змозі самостійно захищати свої інтереси, або в тих випадках, коли відповідним правопорушенням зачіпаються інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави".

Водночас, Європейський Суд з прав людини уникає абстрактного підходу до розгляду питання про участь прокурора у цивільному провадженні. Розглядаючи кожен випадок окремо Суд вирішує наскільки участь прокурора у розгляді справи відповідала принципу рівноправності сторін.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

З огляду на вищенаведене, з урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Відтак, прокурор може представляти інтереси держави в суді у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).

Відповідно до частини третьої статті 23 Закон України "Про прокуратуру" прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Отже, виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття "інтерес держави".

У Рішенні Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.1999 № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття "інтереси держави" висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (п. 4 мотивувальної частини).

Ці міркування Конституційний Суд зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття "інтереси держави" має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 131-1 Конституції України та статті 23 Закону України «Про прокуратуру».

Відтак, суд зазначає, що "інтереси держави" охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація "інтересів держави", особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

У справі, що розглядається, прокурор обґрунтував наявність інтересів держави порушенням вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на те, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності бездіяльності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 5-10, 72, 73, 74, 77, 139, 241, 242, 243, 244, 245, 246, 250, 255 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов заступника керівника Чугуївської місцевої прокуратури Харківської області (вул. Адміністративна, 6, м. Зміїв Харківської області) до Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області (Харківська область, Зміївський район, с. Шелудьківка, вул. Дружби, 88), треті особи: Головне управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Харківській області (м. Харків, вул. Шевченка, 8), Шелудьківський дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Веселка» Шелудьківської сільської ради Зміївського району (Харківська область, Зміївський район, вул. Харківська, 5, с. Шелудьківка) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язати вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати незаконною бездіяльність Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області (вул. Дружби (Леніна), буд.88, с. Шелудьківка, Зміївський район, Харківська область, ) з питань додержання вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки.

Зобов`язати Шелудьківську сільську раду Зміївського району Харківської області (вул. Дружбі (Леніна) буд.88, с. Шелудьківка, Зміївський район, Харківська область, ) вчинити певні дії, пов`язані з усуненням порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки, як зазначені у приписі про усунення порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки № 140 від 10.08.2018 та, які не усунуті.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Шелудьківської сільської ради Зміївського району Харківської області () на користь прокуратури Харківської області (код 02910108, банк отримувача: Державна казначейська служба України м. Київ, код 820172, рахунок 7171, код класифікації видатків бюджету - 2800) судовий збір у розмірі 1921 грн. (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна гривня).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 05.06.2019.

Суддя В.В. Єгупенко