Справа № 360/1881/19
Суддя: В.С. Шембелян
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

03 червня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1881/19

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Шембелян В.С., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

02 травня 2019 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА Луганської області, у якому просять суд:

- визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА у Луганській області від 09.02.2017 року, затверджене протоколом № 32 про призупинення (відмову) ОСОБА_1 у продовженні виплати адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

- визнати протиправним рішення Управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА у Луганській області від 16.02.2017 року, затверджене протоколом № 33 про призупинення (відмову) ОСОБА_2 , у продовженні виплати адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА у Луганській області виплатити ОСОБА_1 заборгованість із адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період незаконного припинення рішеннями УСЗН Станично-Луганської РДА у Луганській області - з 01.11.2016 року по 31.04.2017 року;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА у Луганській області виплатити ОСОБА_2 заборгованість із адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період незаконного припинення рішеннями УСЗН Станично-Луганської РДА у Луганській області - з 01.11.2016 року по 31.04.2017 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що навесні 2015 року вони були вимушені залишити місце свого постійного проживання у м. Луганськ, у зв`язку із проведенням АТО та переміститися до с. Плотина Станично-Луганскьго району, Луганської області, де і мешкають на даний час.

До листопада 2016 року позивачі отримували адресну допомогу. Проте за зверненнями до відповідача від 01.11.2016 про продовження виплат адресної допомоги ВПО їм було призупинено виплату адресної допомоги про що вони отримали роз`яснення від 31.10.2018 року. В роз`ясненні зазначено, що в ході перевірки фактичного місця проживання/перебування управлінням було встановлено, що будинок, в якому мешкають позивачі належить їм, про що складений акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09.02.2017 року, у зв`язку з чим, відповідно до протоколів засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 09.02.2017 № 32 та від 16.02.2017 № 33 було призупинено призначення щомісячної адресної допомоги для з`ясування питання, з якого часу позивачі мешкають за адресою: Луганська область, Станично-Луганський р-н, АДРЕСА_1.

На думку позивачів, дії з боку відповідача щодо відмови їм у призначенні адресної допомоги за період з 01.11.2016 по 31.04.2017 є неправомірними.

Ухвалою суду від 07.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (арк. спр. 1-2).

22.05.2019 за вх. № 28024/2019 від управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА Луганської області надійшов відзив на позовну заяву (арк. спр. 32-34), у якому відповідач заперечує проти позовних вимог з огляду на наступне.

14.08.2015 ОСОБА_2 отримала довідку ВПО № 2883, ОСОБА_1 отримав довідку ВПО від 17.08.2015 № 2890. На сьогоднішній день довідки є чинними.

01.11.2016 року сім`я Горяєвих повторно звернулися до Управління з заявами про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території. В ході ретельної перевірки факту внутрішнього переміщення подружжя Горяєвих в період збройного конфлікту було з`ясовано, що житлове приміщення, в якому позивачі мешкають, належить ОСОБА_2 .

Для підтвердження факту переміщення з окупованої території України саме з 2014 року та недопущення розтрати державних грошей комісія, яка утворена Станично-Луганською районною військово-цивільною адміністрацією, прийняла рішення призупинити призначення щомісячної адресної допомоги для з`ясування питання, з якого часу сім`я Горяєвих мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Інформація, щодо дати внутрішнього переміщення перевірена та підтверджена. Фактичною датою переміщення є 17 березня 2015 року. Підтвердженням є довідка від 01.04.2019 року № 525, видана Військово-цивільною адміністрацією сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області. Тому при наступному зверненні від 22.04.2019 року щомісячна адресна допомога була призначена відповідно до вимог чинного законодавства строком на 6 місяців.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін в письмовому провадженні відповідно до вимог частини дев`ятої статті 205 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст. 72-77,90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив такі обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 7-8).

Відповідно до інформації зазначеної у посвідченні № від 27.05.2009 позивачу призначено пенсію за віком (а.с.9).

Позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 17.08.2015 №2890, тимчасовою адресою проживання/перебування є АДРЕСА_1 (а.с.10).

Позивач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 13-14).

Відповідно до інформації, зазначеної у посвідченні № від 31.03.2009 позивачу призначено пенсію за віком (а.с.15).

Позивач ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 14.08.2015 №2883, тимчасовою адресою проживання/перебування є АДРЕСА_1 (а.с.16).

01.11.2016 ОСОБА_2 звернулася до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (а.с. 35).

В зазначеній заяві позивач ОСОБА_2 вказала місце своєї реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 , що проживає за вказаною адресою з чоловіком: ОСОБА_1 , що вони з чоловіком є пенсіонерами і не мають на володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах інших, ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення АТО (а.с. 35 зв.б.).

Копії паспортів позивачів мають відмітку про реєстрацію їх шлюбу Жовтневим відділом РАГС м. Луганська 20.04.1971 (а.с.8, 14).

Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї №396 від 07.02.2017 на час обстеження ОСОБА_1 перебував за фактичною адресою проживання: АДРЕСА_1 , пояснив, що будинок належить його дружині ОСОБА_2 (а.с.36).

Відповідно до витягу з протоколу № 32 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 09.02.2017 вирішено призупинити соціальні виплати ОСОБА_1 (а.с. 37).

Відповідно до витягу з протоколу № 33 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 16.02.2017 вирішено призупинити соціальні виплати ОСОБА_2 (а.с. 37).

Підстави прийняття такого рішення надані відповідачем суду витяги з протоколів не містять.

Листом від 31.10.2018 № 3250 управління соціального захисту населення Станично-Луганської РДА Луганської області на звернення позивачів від 25.10.2018 повідомило, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.06.2016 № 365 «Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» проводилися перевірки фактичного місця проживання/перебування внутрішньо переміщених осіб. В ході перевірки фактичного місця проживання/перебування управлінням було встановлено той факт, що будинок, в якому мешкають позивачі, належить їм, про що складений акт обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 09.02.2017. Згідно з протоколами засідання комісії з питань призначення (відновлення) внутрішньо переміщеним особам від 09.02.2017 № 32 та від 16.02.2017 № 33 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було призупинено призначення щомісячної адресної допомоги для з`ясування питання, з якого часу позивачі мешкають за адресою: АДРЕСА_1. За відновленням щомісячної адресної допомоги у період з 2017 року по 23.10.2018 позивачі не зверталися (а.с.22, 36).

Також судом встановлено, що ? будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому проживають як внутрішньо переміщені особи позивачі, належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2000 року (а.с.20-24).

З довідки від 01.04.2019 № 525, виданої Військово-цивільною адміністрацією сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 постійно мешкає з 17.03.2015 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.11).

З довідки від 01.04.2019 № 526, виданої Військово-цивільною адміністрацією сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 постійно мешкає з 17.03.2015 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.17).

Крім того, відповідач у відзиві зазначив, що інформація, щодо дати внутрішнього переміщення позивачів перевірена та підтверджена, тому при наступному зверненні від 22.04.2019 року щомісячна адресна допомога була призначена відповідно до вимог чинного законодавства строком на 6 місяців, зазначені обставини визнаються сторонами.

Таким чином, відповідач фактично визнав право позивачів на отримання адресної допомоги, відповідно до вимог чинного законодавства, в тому числі з урахуванням тих обставин, що вони проживають з 17.03.2015 до сьогоднішнього дня за адресою: АДРЕСА_1 , при цьому один із подружжя є власником цього ? будинку. Отже право позивачів на отримання адресної допомоги фактично не є спірним при розгляді цієї справи. Так само відповідачем фактично не оспорюються ті обставини, що позивачам у зв`язку з призупиненням виплати адресної допомоги за вказаними протоколами засідання комісії така допомога в період з 01.11.2016 по 01.05.2017 не призначалася та не виплачувалася.

Спірним питанням в даній справі є правомірність рішень відповідача щодо призупинення виплат позивачам щомісячної адресної допомоги за період з 01.11.2016 по 01.05.2017.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з таких вимог чинного законодавства.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

02.09.2014 прийнято Закон України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», що набрав чинності 15.10.2014, яким визначені тимчасові заходи для забезпечення підтримки суб`єктів господарювання, що здійснюють діяльність на території проведення антитерористичної операції, та осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення.

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлено Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб»( далі - Закон № 1706).

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі - грошова допомога) врегульовано Порядком надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 505 від 01.10.2014 (далі - Порядок № 505).

Відповідно до статті 1 Закону № 1706 внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частиною першою статті 4 Закону № 1706 передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково; підставами для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є наявність реєстрації місця проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Відповідно до статті 5 Закону № 1706 довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Довідками від 17.08.2015 № 2890 та від 14.08.2015 № 2883, підтверджено, що позивачі є внутрішньо переміщеними особами.

Відповідно до пунктів 2, 3 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та, які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Грошова допомога внутрішньо переміщеним особам призначається на сім`ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди у довільній формі про виплату йому грошової допомоги від інших членів сім`ї (далі - уповноважений представник сім`ї) у таких розмірах: для осіб, які отримують пенсію, та дітей - 1000 гривень на одну особу (члена сім`ї); для осіб з інвалідністю I групи та дітей з інвалідністю - 130 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю II групи - 115 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність; для осіб з інвалідністю III групи - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім`ї).

Загальний розмір допомоги на сім`ю розраховується як сума розмірів допомоги на кожного члена сім`ї та не може перевищувати 3000 гривень, для сім`ї, до складу якої входять особи з інвалідністю або діти з інвалідністю, - 3400 гривень, для багатодітної сім`ї - 5000 гривень.

01.11.2016 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до відповідача із заявою про призначення щомісячної адресної допомоги на сім`ю особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг.

У відзиві на позов відповідач зазначає, що позивачам було призупинено виплату адресної допомоги для підтвердження факту переміщення позивачів з окупованої території України.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 505 уповноважені органи мають право перевіряти обґрунтованість видачі та достовірність документів, поданих для призначення грошової допомоги, а також здійснювати запити та безоплатно отримувати відомості від підприємств, установ та організацій усіх форм власності, необхідні для призначення грошової допомоги та контролю за правильністю її надання.

Однак право уповноважених органів здійснювати перевірки таких даних не є підставою для відмови в призначенні виплати вказаної допомоги згідно з п.6 Порядку № 505, а також не є підставою для припинення таких виплат згідно з п.12 цього порядку. Підстави ж для призупинення виплат уповноваженим органом взагалі не передбачені Порядком № 505.

Так, відповідно до вимог пункту 12 Порядку № 505 виплата грошової допомоги припиняється з наступного місяця у разі: подання уповноваженим представником сім`ї заяви про припинення виплати грошової допомоги; надання інформації державної служби зайнятості про те, що працездатні члени сім`ї протягом двох місяців не працевлаштувалися за сприянням державної служби зайнятості або перебувають в трудових відносинах з роботодавцями на тимчасово окупованій території України, в районах проведення антитерористичної операції чи населених пунктах, що розташовані на лінії зіткнення, але фактично не працюють; зняття з обліку внутрішньо переміщеної особи; виявлення уповноваженим органом факту подання недостовірної інформації або неповідомлення про зміну обставин, які впливають на призначення грошової допомоги.

Згідно з п.6 Порядку № 505 (в редакції, чинній на час звернення позивачів) грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім`ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення; будь-хто з членів сім`ї має на депозитному банківському рахунку кошти у сумі, що перевищує 10-кратний розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 92, ст.2655; 2015 р., № 98, ст.3368).

З аналізу даних норм законодавства слідує, що право на отримання грошової допомоги мають особи, які перебувають на обліку як внутрішньо переміщені особи, що перемістилися з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження або які розташовані на лінії зіткнення. При цьому перелік таких населених пунктів затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085.

Як встановлено судом, ? будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в якому фактично проживають як внутрішньо переміщені особи позивачі, належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.06.2000 року.

При цьому, відповідно до Переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085, с.Плотина, Станичного району, Луганської області включено до вказаного Переліку.

Як вбачається з довідок, виданих Військово-цивільною адміністрацією сіл Нижня Вільхова, Верхня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області від 01.04.2019 № 525 та від 01.04.2019 № 526, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 17.03.2015 постійно мешкають за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, судом встановлено, що подружжя позивачів, які звернулися за призначенням адресної допомоги 01.11.2016, з 17.08.2015 мають статус внутрішньо переміщених осіб, з 17.03.2015 постійно мешкають в будинку, який знаходиться в населеному пункті, що розташований на лінії зіткнення, та перебуває в частковій власності одного із подружжя.

Відповідач за актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї позивачів №396 від 07.02.2017 підтвердив фактичне проживання їх в зазначеному будинку.

Отже, судом встановлено, що на час звернення позивачі мали право в отриманні адресної допомоги відповідно до вимог абз.2 п.6 Порядку № 505 і звернулися за її отримання з відповідною заявою.

Однак, відповідач відповідно до витягів з протоколу № 32 засідання комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам від 09.02.2017 вирішив призупинити соціальні виплати ОСОБА_1 , а за аналогічним протоколом № 33 від 16.02.2017 вирішив призупинити соціальні виплати і ОСОБА_2 , фактично відмовивши в їх призначенні на наступні 6 місяців. (а.с. 37).

А ні зазначені витяги з протоколів, а ні відзив на позовну заяву не містять обгрунтування прийнятих відповідачем рішень з посиланням на вимоги чинного законодавства, хоча відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, відповідач не довів суду правомірності та обгрунтованості своїх рішень щодо відмови позивачам в призначенні щомісячної адресної допомоги, тому суд визнає ці рішення протиправними і такими, що порушують право на отримання цієї допомоги протягом наступних шести місяців.

Ефективним способом захисту порушених прав позивача буде зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість з виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2016 року по 31.04.2017 року.

З огляду на викладене позовні вимоги слід задовольнити повністю.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Ухвалою суду від 07.05.2019 відстрочено позивачам сплату судового збору у розмірі 768,40 грн до ухвалення судового рішення в даній справі.

Відповідно до частини другої статті 133 КАС України, якщо у строк, встановлений судом, судові витрати не будуть оплачені, позовна заява залишається без розгляду або витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне судовий збір у розмірі 1536,80 грн (768,40+768,40) стягнути до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області.

Керуючись статтями 2, 9, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Станично-Луганської районної державної адміністрації, оформлене протоколом від 09 лютого 2017 року № 32 про призупинення ОСОБА_1 соціальних виплат.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам Станично-Луганської районної державної адміністрації, оформлене протоколом від 16 лютого 2017 року № 33 про призупинення ОСОБА_2 соціальних виплат.

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (, місцезнаходження: 93600, Луганська область, Станично-Луганський район, селище міського типу Станиця Луганська, вул.Центральна, 52) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) заборгованість з виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2016 року по 31.04.2017 року.

Зобов`язати управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (, місцезнаходження: 93600, Луганська область, Станично-Луганський район, селище міського типу Станиця Луганська, вул.Центральна, 52) нарахувати та виплатити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) заборгованість з виплати щомісячної адресної допомоги як внутрішньо переміщеній особі для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за період з 01.11.2016 року по 31.04.2017 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення Станично-Луганської районної державної адміністрації Луганської області (, місцезнаходження: 93600, Луганська область, Станично-Луганський район, селище міського типу Станиця Луганська, вул.Центральна, 52) до Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1536,80 грн (одну тисячу п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 04 червня 2016 року.

Суддя В.С. Шембелян