Справа № 526/26/19
Суддя: Киричок С. А.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 526/26/19
Провадження № 2-а/526/5/2019
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 травня 2019 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Киричка С.А.,

з участю секретаря Широколави О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Гадяч адміністративну справу №526/26/19 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної служби в Рівненській області, капрала поліції роти №4 Управління патрульної поліції в Рівненській області Тишкуна Віталія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Управління патрульної служби в Рівненській області, капрала поліції роти №4 Управління патрульної поліції в Рівненській області Тишкуна Віталія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ВР № 129336 від 03.12.2018 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі закрити. Підставою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є те, що він 03.12.2018 року о 13 год 45 хв. на автошляху Н-22 Устилуг - Луцьк - Рівне 127 км + 700м керував автомобілем VOLVO FH 12-4Х2Т реєстраційний номер НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричіпом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 , з навантаженням на одиночну вісь, що перевищує нормативну 11 т., а саме 11,750 кг., чим порушив правила проїзду великовагових транспортних засобів без узгодження з органами Національної поліції, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 132-1 КУпАП. Вважає, що висновки поліцейського роти № 4 Управління патрульної поліції в Рівненській області капрала поліції Тишкуна Віталія Олександровича є безпідставними та незаконними, оскільки працівник поліції проігнорував письмові пояснення ОСОБА_1 , не перевірив викладену інформацію, не опитав свідків, про яких повідомив позивач. За таких обставин вважає недоведеним факт вчинення ним правопорушення за ст.132-1 КУпАП, а постанову такою, що винесена з порушенням норм КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, від його представника адвоката Мартинюк О.С. надійшла до суду письмова заява, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення в матеріалах справи .

За таких обставин суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами, відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України.

Судом встановлено, що відносно ОСОБА_1 03.12.2018 поліцейським роти №4 Управління патрульної поліції в Рівненській області Тишкуном В.О., було винесено постанову серії ВР № 129336 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення на нього штрафу в сумі 510,0 грн.

Відповідно до постанови ОСОБА_1 03.12.2018 року о 13 год 45 хв. на автошляху Н-22 Устилуг - Луцьк - Рівне 127 км + 700м керував автомобілем VOLVO FH 12-4Х2Т реєстраційний номер НОМЕР_1 з спеціалізованим напівпричіпом SCHMITZ реєстраційний номер НОМЕР_2 , з навантаженням на одиночну вісь, що перевищує нормативну 11 т., а саме 11,750 кг, чим порушив правила проїзду великовагових транспортних засобів без узгодження з органами Національної поліції, чим порушив п.п. 22.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 132-1 КУпАП.

Відповідно ст. 132-1 КУпАП, порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ч. 2 ст. 19 Конституції України).

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено вище постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складена поліцейським патрульної поліції, який відповідно до вимог ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення має право розглядати справи про адміністративні порушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно положень ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення (зі змінами), доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 276 КУпАП інспектором патрульної поліції розглянуто справу про адміністративне правопорушення за місцем його вчинення та, враховуючи характер вчиненого правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП, винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. Постанова отримана Христенком В.В. в день її винесення, а саме 03.12.2018 р., що підтверджується підписом позивача.

Відповідно до п. 1. 10 ПДР України, габаритно-ваговий контроль - це перевірка габаритних і вагових параметрів транспортного засобу (в тому числі механічного транспортного засобу), причепу і вантажу на предмет відповідності встановленим нормам щодо габаритів (ширина, висота від поверхні дороги, довжина транспортного засобу) та щодо навантаження (фактична маса, осьове навантаження), яка проводиться відповідно до встановленого порядку на стаціонарних або пересувних пунктах габаритно-вагового контролю.

Згідно п.п. 7 п. 2, п. 15 постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 р. № 879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування», місце здійснення габаритно-вагового контролю являється спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю. Контроль за наявністю у водіїв великовагових та великогабаритних транспортних засобів дозволу на рух здійснюють відповідні підрозділи МВС, що забезпечують безпеку дорожнього руху, та територіальні органи Укртрансбезпеки, які здійснюють габаритно-ваговий контроль.

Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року №30, згідно п.3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, встановлено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м. Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року №879 «Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування» затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, що використовуються на автомобільних дорогах загального користування.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 132-1 КУпАП, стало встановлення факту порушення правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Судом встановлено, що з наданою на вимогу суду відповідачем довідки про результати здійснення габаритно-вагового контролю від 03.10.2018 року вбачається, що навантаження на осі, тонн автомобіля VOLVO FH 12-4Х2Т реєстраційний номер НОМЕР_1 : 1) 6,950; 2) 11,750; 3) 6,400; 4) 6,650; 5) 6,950, повна маса транспортного засобу 38,700 тонн.

З товарно-транспортних накладних наданих позивачем, відповідно до яких перевозився вантаж 03.12.2018 р - № 18886725, № 96098, № 31078 від 30.11.2018 року вбачається, що вага вантажу складає19,842 т, що зазначено у графі «маса брутто, т».

Також відповідачем суду було надіслано пояснення ОСОБА_1 , з якого слідує, що позивач просив працівника Укртрансбезпеки надати йому змогу здійснити повторне зважування транспортного засобу на стаціонарному комплексі та надати чек зважування і відомості щодо сертифікації пересувного зважувального комплексу, на що йому було відмовлено.

Згідно наказу від28.07.2016 №255 «Про затвердження вимог до облаштування та технічного оснащення пунктів габаритно-вагового контролю на автомобільних дорогах загального користування» вимірювальне і вагове обладнання пересувного пункту повинно бути атестовано на проведення вимірювань та мати відповідне свідоцтво спеціально уповноваженого органу у сфері метрології.

Відповідно до пп. пп. 7-9 п. 2 Порядку № 879 місце здійснення габаритно-вагового контролю - спеціально облаштоване місце розташування стаціонарних або пересувних пунктів габаритно-вагового контролю.

Стаціонарний пункт габаритно-вагового контролю (далі - стаціонарний пункт) - позначене відповідними дорожніми знаками та розташоване поблизу проїзної частини дороги відокремлене місце для здійснення контролю навантаження на вісь (осі) транспортних засобів, загальна маса та/або габарити яких перевищують установлені параметри, де розташовані спеціальні службові приміщення, споруди з вимірювальним і зважувальним обладнанням, а також майданчики для зберігання вантажів та стоянки транспортних засобі.

Пересувний пункт габаритно-вагового контролю (далі - пересувний пункт) - спеціальний транспортний засіб, обладнаний вимірювальною і зважувальною технікою для здійснення контролю. Ділянка дороги на відстані 100 метрів до пересувного пункту, 50 метрів за пересувним пунктом та узбіччя дороги за напрямком руху, де розташовано пункт, вважаються його межами. Місце здійснення габаритно-вагового контролю позначається відповідними тимчасовими дорожніми знаками.

Таким чином, габаритно-ваговий контроль здійснюється виключно у місці здійснення габаритно-вагового контролю, якими є відповідні стаціонарні та пересувні пункти.

Проте, матеріали справи не містять доказів того, що габаритно-ваговий контроль позивача було здійснено у спеціально відведених та належно облаштованих для цього місцях.

Пунктом 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 (далі - Правила №30), встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданого перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

При цьому, пунктом 25 Правил №30 визначено, що забороняється проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів без дозволу, зазначеного у пункті 4 цих Правил, або документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, що повинні знаходитися у водія і пред`являтися на вимогу уповноважених осіб.

Аналогічні приписи містить Порядок, затверджений постановою КМ України від 27.06.2007 року № 879, який, окрім цього, у пункті 22 передбачає, що у разі виявлення на стаціонарних або пересувних чи автоматичних зважувальних пунктах порушення правил проїзду великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів такий транспортний засіб тимчасово затримується згідно із статтею 265-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.22 Порядку).

Згідно ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачене статтею 132-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу України, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху, або транспортний засіб розміщений на місцях, призначених для зупинки, стоянки, безоплатного паркування транспортних засобів, якими керують водії з інвалідністю або водії, які перевозять осіб з інвалідністю, в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 рудня 2008 року № 1102 затверджено Порядок тимчасового затримання та зберігання транспортних засобів на спеціальних майданчиках і стоянках.

В даному випадку, транспортний засіб позивача не був затриманий відповідачем та після прийняття постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, позивач продовжив рух.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Позивачем заперечується факт порушення ним п. 22.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлені правила дорожнього перевезення вантажів щодо навантаження на вісь транспортних засобів.

При цьому на виконання вимог вищенаведеної норми ч. 2 ст. 77 КАС України будь - яких доказів, які б свідчили про перевищення великовагового вантажу транспортного засобу позивача відповідачем суду не надано.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні докази, на яких ґрунтується висновок посадової особи про встановлення факту вчинення правопорушення, що в цілому свідчить про відсутність належного обґрунтування наведених в оскаржуваній постанові обставин та їх доведеність допустимими доказами.

Таким чином, оскаржувана постанова винесена без врахування та належної перевірки всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях позивача ознак правопорушення. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття оскарженої постанови, зокрема, доказів, передбачених ст.251 КУпАП, ст.69 КАС України, на підтвердження факту допущення позивачем порушення п.22.5ПДР.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, оскільки у відповідача були відсутні підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ст.132-1 КУпАП і винесення постанови про накладання адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 7, 132-1, 222, 251, 268, 276, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 1, 2, 5, 7, 77, 122, 159, 242, 243, 244,250,251 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

постановив:

Позов ОСОБА_1 до капрала поліції роти №4 Управління патрульної поліції в Рівненській області Тишкуна Віталія Олександровича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Постанову в справі про адміністративне правопорушення серія ВР № 129336 від 03.12.2018 року, винесену поліцейським роти №4 Управління патрульної поліції в Рівненській області Тишкуном В.О. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 132-1 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги через Гадяцький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: С. А. Киричок