Справа № 160/1564/19
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2019-03-22 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 березня 2019 року Справа № 160/1564/19
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Голобутовського Р.З.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, третя особа: Державна казначейська служба України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
18 лютого 2019 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач), третя особа: Державна казначейська служба України, в якій просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування доплати до пенсії ОСОБА_1 за період 01.01.2009 року по 22.07.2011 року згідно з постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2011 року без урахування підвищення розміру мінімальної пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 року по 22.07.2011 року згідно з постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2011 року з урахуванням підвищення розміру мінімальної пенсії за віком та вжити заходи до виплати суми перерахунку;
- зобов`язати Державну казначейську службу України виплатити суму перерахованої пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 року по 22.07.2011 року згідно перерахунку.
Обґрунтовуючи позовні вимоги в позові позивач зазначила, що постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2011 року було задоволено її позов та зобов`язано здійснити перерахунок пенсії як інваліду ІІІ групи, учаснику ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС відповідно до вимог ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із розміру основної пенсії 6 мінімальних пенсій за віком, та додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю 50 відсотків мінімальної пенсії за віком, за період з 01.01.2009 року по 22.07.2011 року. На виконання вказаного рішення суду відповідачем у лютому 2018 року було здійснено доплату пенсії у розмірі 65 821,60 грн., але без урахування підвищення розмірі мінімальної пенсії за віком згідно Закону України «Про державний бюджет України» на 2009, 2010, 2011 року. У зв`язку з чим відповідачем не доплачено 20 581,73 грн. Позивач вважає такі дії відповідача неправомірними та такими, що суперечать приписам ст.ст. 49, 50, 54, 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», просить відновити порушене право.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21 лютого 2019 р. відкрито провадження у адміністративній справі; справу №160/1564/19 призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін; відповідача зобов`язано надати відзив на позов.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується матеріалами справи.
14 березня 2019 року відповідач надав відзив на позовну заяву. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив наступне. Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2011 було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії та додаткової пенсії відповідно до вимог п. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", виходячи з мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до ст. 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", починаючи з 01.01.2009 до змін у відповідному законодавстві. Оскільки постановою суду не зобов`язано провадити зазначений перерахунок в зв`язку зі зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленого Законом України «Про державний бюджет України», перерахунок пенсії проведено з урахуванням прожиткового мінімуму встановленого на 01.01.2009. З урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 6 липня 2011 року №745, яка набула законної сили 23.07.2011, позивачу у серпні 2011 року було проведено перерахунок основної та додаткової пенсії за період з 01.01.2009 по 22.07.2011. Доплату по перерахунку в сумі 65 682,52 грн. було сформовано на додаткову відомість та сплачено у листопаді 2018 року. Також, відповідач зазначив про пропущення позивачем строку звернення до суду.
19 березня 2019 року представник третьої особи надав відзив на позов, в якому у задоволенні позовних вимог до Державної казначейської служби України просив відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що в позовній заяві викладаються обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог до кожного з відповідачів. В даному випадку, з поданого адміністративного позову не зрозуміло, які саме вимоги висовуються до Головного управління казначейської служби, не зазначено, чим саме Державна казначейська служба України порушила права позивача. На сьогоднішній день ніяких правовідносин між позивачем та Державною казначейською службою України не існує.
01 квітня 2019 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому зазначила, що доводи відзиву є необґрунтованими, строк звернення до суду нею не пропущено. Кошти за постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2011 вона фактично отримала у лютому 2018 році, тоді і дізналась про порушення своїх прав у недоотриманні належних сум, виходячи з того, що розмір мінімальної пенсії за віком постійно підвищувався.
Згідно з ч.ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, відзив відповідача, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та отримує пенсію по інвалідності ІІІ групи в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»
Постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09 серпня 2011 року по справі №2а-5452/11, залишеної без змін ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 05 жовтня 2011 року, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, визнано неправомірними дії Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу у відмові ОСОБА_1 у нарахуванні пенсії та додаткової пенсії відповідно до вимог п. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривого Рогу здійснити нарахування та виплату пенсії та додаткові пенсії ОСОБА_1 відповідно до вимог п. 4 ст. 54, ст. 50 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», виходячи із мінімальної пенсії за віком, встановленої відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 01 січня 2009 року до змін у відповідному законодавстві, із вирахуванням сум, які були виплачені ОСОБА_1 , з 01 січня 2009 року.
На виконання постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2011 року по справі №2а-5452/11 управління Пенсійного фонду України в Саксаганському районі м. Кривий Ріг Дніпропетровської області проведено відповідний перерахунок пенсії за період з 01.01.2009 р. по 22.07.2011 р.
Так, відповідно до Довідки №2554/05/17 від 11.03.2015 року на виконання постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2011 року по справі №2а-5452/11, ОСОБА_1 було нараховано 65 682,52 грн. пенсії з урахуванням виплачених сум.
Згідно з випискою за картковим рахункам клієнта виплату заборгованості по пенсії у розмірі 65 682,52 грн. проведено у лютому 2018 року.
Позивач, не погоджуючись із сумою здійсненого нарахування, звернулась до пенсійного органу із заявою про здійснення перерахунку, з урахуванням підвищення розміру мінімальної пенсії за віком згідно Законів України «Про Державний бюджет України» на 2009, 2010, 2011 роки.
Листом від 14 січня 2019 року за вих. №60/П-07 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області позивачці було повідомлено, що покладені судом зобов`язання вчинити дії щодо перерахунку пенсії виконані в порядку, встановленому судовим рішенням, та в межах повноважень, покладених на органи Пенсійного фонду України, зокрема Законом України від 14.06.2011 № 3491 -VI «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік», яким передбачено, що у 2011 році положення статті 39, 50, 51, 52, 54 Закону № 796 застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи із наявного фінансового ресурсу бюджету Пенсійного фонду України на 2011 рік та Постановою Кабінету Міністрів України №745 «Про встановлення деяких розмірів виплат, що фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету», якою встановлені розміри виплат вказаній категорії громадян.
Не погодившись з відмовою відповідача у здійсненні перерахунку пенсії з урахуванням підвищення розміру мінімальної пенсії за віком згідно Законів України «Про Державний бюджет України» на 2009, 2010, 2011 роки, позивачка звернулась до суду з даним позовом.
Конституцією України закріплено основи соціальної спрямованості держави.
Так, згідно зі ст.3, ст. 19, ст. 46 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
Статтею 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" від 28.02.1991 року за №796-ХІІ (далі - Закон №796-ХІІ).
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:
а) державної пенсії;
б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.
Розмір державної та додаткової пенсії визначені ст.ст. 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».
При цьому, зазначені статті Закону №796-ХІІ містять застереження, що розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначається на момент виплати пенсії згідно із законом про Державний бюджет України і не може коригуватися іншими нормативно-правовими актами.
Приписами ст. 58 Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік» затверджено на 2008 рік прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 592 гривні, з 1 квітня - 605 гривень, з 1 липня - 607 гривень, з 1 жовтня - 626 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 470 гривень, з 1 квітня - 481 гривня, з 1 липня - 482 гривні, з 1 жовтня - 498 гривень.
Відповідно до ст. 54 Закону України «Про Державний бюджет України на 2009 рік» установлено у 2009 році прожитковий мінімум на одну особу та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, в розмірах, що діяли у грудні 2008 року.
Установити з 1 листопада 2009 року прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 701 гривня та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 632 гривні; дітей віком від 6 до 18 років - 776 гривень; працездатних осіб - 744 гривні; осіб, які втратили працездатність, - 573 гривні.
Згідно з ст. 52 Закону України «Про Державний бюджет України на 2010 рік» встановлено у 2010 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 825 гривень, з 1 квітня - 839 гривень, з 1 липня - 843 гривень, з 1 жовтня - 861 гривні, з 1 грудня - 875 гривень та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 695 гривень, з 1 квітня - 706 гривень, з 1 липня - 709 гривень, з 1 жовтня - 723 гривень, з 1 грудня - 734 гривень.
Статтею 21 Закону України «Про Державний бюджет України на 2011 рік» установлено у 2011 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 894 гривні, з 1 квітня - 911 гривень, з 1 жовтня - 934 гривні, з 1 грудня - 953 гривні та для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 750 гривень, з 1 квітня - 764 гривні, з 1 жовтня - 784 гривні, з 1 грудня - 800 гривень.
Отже, відповідно до приписів вищезазначених Законів, виплата пенсії повинна була здійснюватися, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, у таких розмірах: з 01.01.2009 року 498 грн., з 01.11.2009 року 573 грн., з 01.01.2010 року 695 грн., з 01.04.2010 року 706 грн., з 01.07.2010 року 709 грн., з 01.10.2010 року 734 грн., з 01.01.2011 року 750 грн., з 01.04.2011 року 764 грн.
При цьому, зазначеними Законами не було передбачено жодних змін чи обмежень для застосування розмірів основної та додаткової пенсій, встановлених ст.ст. 50, 54 Закону № 796-ХІІ.
Згідно з п. 1-3 ч.2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Оцінюючи усі докази, досліджені судом, у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
В ході судового розгляду справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2011 року по справі №2а-5452/11 відповідачем проведено нарахування пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 р. по 01.07.2011 р. у загальному розмірі 107 430,50грн., з яких: 41 747,98грн. фактично виплачені за відомостями, заборгованість пенсійного фонду на виконання рішення суду 65 682,52грн.
При цьому, відповідачем у відзиві зазначено, що нарахування було здійснено виходячи з розміру мінімальної пенсії за віком, встановленого на 01.01.2009 р. без подальшого підвищення у зв`язку із зміною прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
В обґрунтування відмови у здійснення перерахунку пенсії позивачці з урахуванням підвищення розміру мінімальної пенсії за віком згідно із Законами України «Про Державний бюджет України» на 2009, 2010, 2011 роки, відповідач у відзиві зазначив про відсутність відповідного зобов`язання пенсійного органу у постанові Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.08.2011 року по справі №2а-5452/11 про здійснення такого перерахунку.
Проте, суд вважає безпідставними та необґрунтованими такі доводи, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.
Згідно з Рішенням Конституційного суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 принцип, закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, треба розуміти так, що дія нормативно-правового акта в часі починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.
Таким чином, доводи представника відповідача суперечать наведеним нормам законодавства та вказують на те, що відповідач трактує судове рішення на власний розсуд, без урахуванням законодавчих приписів.
За таких обставини, суд приходить до висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування доплати до пенсії за період 01.01.2009 року по 22.07.2011 року, здійсненого на виконання постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2011 року без урахування підвищення розміру мінімальної пенсії за віком, передбачених Законами України Про Державний бюджет України на 2009, 2010, 2011 роки, є протиправними.
При цьому, суд не вбачає достатніх правових підстав для задоволення позовних вимог позивачки про зобов`язання Державної казначейської служби України здійснити виплату суми перерахованої пенсії за період з 01 січня 2009 року по 22 липня 2011 року, оскільки вона є такою, що заявлена передчасно та не може бути задоволена без здійснення відповідного перерахунку пенсійним органом.
Крім того, відповідачем за Кодексом адміністративного судочинства України є особа, до яких звернена вимога позивача. Третя особа не відповідає за позовом.
Доводи відповідача стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду безпідставні та не можуть бути враховані судом, оскільки перебіг строку розпочався з наступного дня з моменту отримання позивачем листа ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 14.01.2019 р. №60/П-07. До того ж, строки давності до спорів даної категорії не застосовуються (рішення Конституційного Суду України від 15.10.2013 р. у справі №1-13/2013 (8-рп/2013).
Заробітна плата і пенсія мають однакову правову природу, тобто є джерелом існування, доходом та власністю (матеріальним інтересом, захищеним статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).
Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.
Згідно з ч. 1ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням зазначеного, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_2 підлягає частковому задоволенню.
Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, то відсутні підстави для вирішення питання розподілу судових витрат.
Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 242-246, 250, 255, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо нарахування доплати до пенсії ОСОБА_1 за період 01.01.2009 року по 22.07.2011 року, згідно з постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2011 року, без урахування підвищення розміру мінімальної пенсії за віком.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за період з 01.01.2009 року по 22.07.2011 року, згідно з постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 09.08.2011 року, з урахуванням підвищення розміру мінімальної пенсії за віком, передбачених Законами України Про Державний бюджет України на 2009, 2010, 2011 роки.
У задоволені решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Р.З. Голобутовський