Справа № 400/1291/19
Суддя: Фульга А. П.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 р. № 400/1291/19
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Фульги А.П., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів, вул. Потьомкінська, 17, м. Миколаїв, 54001
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв", вул. Погранична, 165, кв. 3, м. Миколаїв, 54003
про:стягнення заборгованості в сумі 20628,48 грн.,
ВСТАНОВИВ:

Миколаївське обласне відділення Фонду соціального захисту інвалідів (далі - позивач) звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" (далі - відповідач) з вимогою про стягнення заборгованості в сумі 20628,48 грн.

Позивач в обгрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач всупереч ст.19 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" від 21.03.1991 р. № 875-ХІІ (далі - Закон № 875) не виконав норматив у працевлаштуванні 1 особи з інвалідністю. Згідно наданого звіту відповідача за 2018 рік, Товариством з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" не було дотримано установленого нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у кількості передбаченій ст.19 вказаного вище Закону, а тому на відповідача покладається відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій, передбачених ст.20 того ж Закону. Згаданим Законом передбачена відповідальність підприємств, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж встановлено нормативом. Враховуючи норми ст.20 та відповідно до наданого відпоідачем звіту форми № 10-ПІ за 2018 рік сума адміністративно-господарських санкцій за призначене для працевлаштуваня особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю робоче місце становить 20493,18грн. та пеня за несвоєчасну сплату санкцій в розмірі 135,30грн., що в загальній сумі складає 20628,48грн.

Відповідач заперечував проти позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та зазначав, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" безпосередньо здійснює свою господарську діяльність лише з 01.09.2018р., тобто менше одного року. Відповідач посилався на п.3.2.6 Наказу державного комітету статистики Укрїни № 286 від 28.09.2005 року "Про затвердження Інструкції зі статистики кількості працівників", яким передбачено, що підприємство, яке працювало неповний рік, середньооблікову кількість штатних працівників за рік визначає також шляхом підсумовування зазначеної кількості працівників за всі місяці роботи підприємства і ділення одержаної суми на 12. Отже, згіно законодавства встановлена інвалідність у розмірі 0,25 підлягає округленню до нуля, що й було зазначено відповідачем у відповідному звіті за 2018 рік. В задоволенні позовних вимог відповідач просив відмовити повністю.

Ухвалою суду від 02.05.2019р. провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони були присутні в судовому засіданні, надали пояснення, підтримали свої позиції.

Суд, проаналізував матеріали справи, діюче законодавство, пояснення сторін, дійшов висновку про наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" створене та зареєстроване як юридична особа з 22.06.2018р., що підтверджується витягом з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 11-12).

У наданому до Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів звіті форми № 10-ПІ за 2018 рік, ТОВ «Місто для людей Миколаїв» зазначило, що середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу у 2018 році становила 11 осіб, з них середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність «-»; кількість інвалідів - штатних працівників, які повинні працювати на робочих місцях, створених відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» становить 1 особа; фонд оплати праці штатних працівників 450,85грн., середньорічна заробітна плата штатного працівника 40986 грн.; сума адміністративно-господарських санкцій за невиконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, яка самостійно визначена підприємством 20493 грн.

Отже, згідно з наданим ТОВ «Місто для людей Миколаїв» звітом форми № 10-ПІ за 2018 рік норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до вимог ч. 1 ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» для підприємства становить 1 особа.

Позивач вважає, що відповідач не виконав норматив з працевлаштування 1 особи з інвалідністю відповідно до ст.19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Виходячи з матеріалів справи, судом встановлено, що згідно довідки від 04.06.2019 року по чисельність працюючих, середня кількість працівників відповідача з 22.06.2018р. по 31.12.2018 року становила 11 осіб.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі чотирьох відсотків середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості обного робочого місця.

У зв`язку із зазначеною вище нормою Закону та відповідно до наказу № 33-К від 08.10.2018 року про призначення на посаду провідного юрисконсульта ТОВ «Місто для людей Миколаїв» 09.10.2018 року було прийнято до штату працівників ОСОБА_1 - особу, яка має третю групу інвалідності, що підтверджується посвідченням про призначення пенсії за інвалідністю серія АГ № 780037 та копією довідки МСЕК серія 12 ААА № 269937, що міститься в матеріалах справи.

Пунктом 3.2.6. Наказу державного комітету статистики України № 286 від 28.09.2005 року «Про затвердження Інструкції зі статистики кількості працівників» (далі - Інструкція) передбачено, підприємство, що працювало неповний рік (сезонний характер виробництва або створення після січня за винятком тих підприємств, які вимушено зупиняли виробництво з ініціативи адміністрації), середньооблікову кількість штатних працівників за рік визначає також шляхом підсумовування зазначеної кількості працівників за всі місяці роботи підприємства і ділення одержаної суми на 12.

Отже, середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність, ТОВ «Місто для людей Миколаїв» розраховувалась наступним чином: 1*3/12=0,25, де 1 - кількість працівників з інвалідністю, 3- період роботи (в місяцях).

Згідно п. 3 Додатку до Інструкції, округлення результатів обчислень для відображення у формах державних статистичних спостережень з праці здійснюється за правилом парної цифри.

Округлюються цифри поступово справа наліво: якщо остання значуща цифра менше або дорівнює "4", вона відкидається; якщо - більше або дорівнює "6", найближча ліворуч від неї цифра збільшується на одиницю. Якщо остання значуща цифра "5", найближча ліворуч від неї цифра збільшується на одиницю, якщо вона непарна, а парна залишається без змін.

Згідно п.3.2.5 Інструкції, середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Отже, відповідно до Інструкції, показник середньооблікової кількості штатних працівників, яким відповідно до законодавства встановлена інвалідність у розмірі 0,25 підлягає округленню до нуля, що й було зазначено ТОВ «Місто для людей Миколаїв» у відповідному звіті за 2018 рік, направленого Миколаївському обласному відділенню Фонду соціального захисту інвалідів.

Діючи відповідно до Інструкції відповідач вимушений був зазначити в графі "середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб)" - "прочерк", хоча фактично на підприємстві з жовтня 2018р. було працевлаштовано інваліда, що підтверджується довідкою МСЕК від 19.10.2017р. за №81 та Наказом підприємства № 33-к від 08.10.2018р. про працевлаштування особи з інвалідністю.

Позивач вважає, що відповідачем не було дотримано вимог ст.19 Закону № 875, тому на підприємство слід покласти відповідальність у вигляді адміністративно-господарських санкцій передбачених ст.20 вказаного Закону.

Статтею 18 Закону України «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні» встановлено, що забезпечення прав інвалідів на працевлаштування та оплачувану роботу, в тому числі з умовою про виконання роботи вдома, здійснюється шляхом їх безпосереднього звернення до підприємств, установ, організацій чи до державної служби зайнятості.

Підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування інвалідів, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для них умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені чинним законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування інвалідів, і звітувати Фонду соціального захисту інвалідів про зайнятість та працевлаштування інвалідів у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 19 Закону № 875 для підприємств, установ, організацій встановлюється норматив робочих місць для забезпечення працевлаштування інвалідів.

Частиною першою статті 20 зазначеного Закону встановлено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій інвалідів, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих інвалідів менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, установі, організації, у тому числі підприємстві, організації громадських організацій інвалідів, фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування інваліда і не зайняте інвалідом.

Адміністративно-господарські санкції за незайняті інвалідами робочі місця не є податком, збором (обов`язковим платежем), обов`язкова сплата яких передбачена Конституцією України та Податковим кодексом України, а є заходом впливу на правопорушника у сфері господарювання у зв`язку зі скоєнням правопорушення

Правила подання роботодавцями звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів відділенням Фонду та інформації про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) передбачено Порядком подання підприємствами, установами, організаціями та фізичними особами, що використовують найману працю, звітів про зайнятість і працевлаштування інвалідів та інформації, необхідної для організації їх працевлаштування.

Інформацію про наявність вільних робочих місць (вакантних посад) для працевлаштування інвалідів роботодавці подають центру зайнятості за місцем їх реєстрації як платників страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття за формою, затвердженою Мінпраці за погодженням з Держкомстатом.

Разом з цим, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин згідно з ч. 1 ст. 218 Господарського кодексу України є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення (ч. 2 ст. 218 ГКУ)

На думку суду, в даному випадку відсутнє правопорушення в сфері господарювання з боку відповідача, так як в зв`язку з фактичним працевлаштуванням інваліда ОСОБА_1 вбачається, що підприємство вчинило дії по пошуку та працевлаштуванню інваліда й те, що він працевлаштований наприкінці року формально призвело до того, що вдповідач вимушений був поставити "прочерк" в графі "середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність (осіб)", хоча це не відповідає дійсності.

Вказане свідчить про відсутність у діях ТОВ «Місто для людей Миколаїв» складу господарського правопорушення, та, відповідно й підстав для притягнення підприємства до відповідальності - застосування адміністративно - господарських санкцій та пені за порушення приписів ст. 20 Закону №875-XII.

Таким чином, стягнення з відповідача адміністративно-господарських санкцій, за відсутності правопорушення у сфері господарювання (як того вимагають приписи статті 218 Господарського кодексу України), є необґрунтованим та несправедливим.

Відповідно до статті 11, частини 1 статті 71 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

За таких обставин суд, оцінивши в сукупності надані докази, вважає необхідним в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Миколаївського обласного відділення Фонду соціального захисту інвалідів (вул. Потьомкінська, 17, м. Миколаїв, 54001, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Місто для людей Миколаїв" (вул. Погранична, 165, кв. 3, м. Миколаїв, 54003, ) відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду через Миколаївський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А. П. Фульга