Справа № 240/6152/18
Суддя: Саприкіна І.В.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 червня 2019 року

м. Київ

справа № 240/6152/18

адміністративне провадження № К/9901/15191/19

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Саприкіної І. В., перевіривши касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Житомирській області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Житомирській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою,

У С Т А Н О В И В:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру в Житомирській області (далі - ГУ Держгеокадастру у Житомирській області), у якому просив визнати протиправною відмову та зобов`язати відповідача надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_1 на території Коростенського району Житомирської області для сінокосіння з послідуючою передачею в оренду на 49 років.

Житомирський окружний адміністративний суд рішенням від 21 лютого 2019 року позов задовольнив частково. Визнав протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Житомирській області в наданні ОСОБА_1 дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у користування для сінокосіння земельної ділянки за кадастровим номером НОМЕР_2 площею 16,7677 га, яка розташована на території Коростенського району Житомирської області, викладену в листі від 03 грудня 2018 року № Г-10793/0-6542/0/22-18. Зобов`язав ГУ Держгеокадастру у Житомирській області повторно розглянути клопотання ОСОБА_1 від 30 жовтня 2018 року про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у користування для сінокосіння зазначеної земельної ділянки і прийняти рішення відповідно до норм Земельного кодексу України з урахуванням встановлених даним судовим рішенням обставин справи. У задоволенні решти позовних вимог відмовив.

Не погодившись з таким судовим рішенням, ГУ Держгеокадастру у Житомирській області оскаржило його в апеляційному порядку.

Сьомий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 03 травня 2019 року повернув ГУ Держгеокадастру у Житомирській області його апеляційну скаргу у зв`язку з несплатою судового збору в розмірі, визначеному в ухвалі цього ж суду від 16 квітня 2019 року.

23 травня 2019 року ГУ Держгеокадастру у Житомирській області направило до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просило скасувати ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2019 року.

Перевіривши матеріали касаційної скарги, суд установив, що вона не відповідає вимогам ст. 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 330 КАС України до касаційної скарги додається, зокрема, документ про сплату судового збору.

Усупереч зазначеної вище законодавчої норми ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не додало до своєї касаційної скарги документ про сплату судового збору в розмірі, визначеному Законом України від 08 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674-VI).

За змістом підп. 5 п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону № 3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на ухвалу суду становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України від 28 лютого 2019 року № 2696-VIII «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що станом на 01 січня 2019 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 1 тис. 921 грн.

З огляду на зазначене, за подання до суду цієї касаційної скарги розмір судового збору складає 1 тис. 921 грн.

Разом з цим, у своїй касаційній скарзі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області зазначило про його обмежене бюджетне фінансування, що, на думку скаржника, є достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору. На обґрунтування такої позиції скаржник посилається на практику Європейського суду з прав людини стосовно неможливості обмеження доступу до правосуддя.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 КАС України суд, ураховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Згідно із ч. 1 ст. 8 Закону № 3674-VI, ураховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі.

Втім, посилання відповідача на відсутність фінансування для здійснення оплати судового збору в установлені строки не є підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення від його сплати.

Крім того, суд наголошує на тому, що ст. 8 Закону № 3674-VI та ст. 133 КАС України передбачає можливість зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнення від їх оплати повністю або частково, або відстрочення/ розстрочення їх сплати виключно для фізичних осіб.

Також недоречними є посилання скаржника на практику Європейського суду з прав людини, оскільки висновки цього суду направленні на встановлення порушень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та захист прав людини, а не органів державної влади.

Згідно з ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 КАС України.

Відповідно до положень ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Таким чином, для усунення недоліків касаційної скарги ГУ Держгеокадастру у Житомирській області необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 тис. 921 грн за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) - 899998, рахунок отримувача - 6007, код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір» (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку 207; призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8); судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), на рішення від (дата оскаржуваного рішення), ВЕРХОВНИЙ СУД (Касаційний адміністративний суд), номер справи, у якій сплачується судовий збір.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ураховуючи викладене та керуючись ст. 169, 330, 332 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Касаційну скаргу Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Житомирській області на ухвалу Сьомого апеляційного адміністративного суду від 03 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Житомирській області про визнання відмови протиправною, зобов`язання надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою - залишити без руху.

Надати Головному управлінню Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру у Житомирській області строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали шляхом надання документа про сплату судового збору або зазначення підстав звільнення від його сплати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Саприкіна