Справа № 280/4318/18
Суддя: Добродняк І.Ю.
Дата ухвалення: 2019-05-21 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 травня 2019 року м. Дніпросправа № 280/4318/18
Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Добродняк І.Ю. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,

за участю секретаря судового засідання Кязимової Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 року (головуючий суддя Максименко Л.Я.)

у справі № 280/4318/18

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДФС у Запорізькій області

про скасування податкового повідомлення-рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДФС у Запорізькій області, в якому просила скасувати податкові повідомлення-рішення з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, на 2017 рік від 23.05.2018 №-0832 в сумі 40210,57, №0-0832 в сумі 1147 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки запроваджений у м. Мелітополі на 2017 рік рішенням 13 сесії Мелітопольської міської ради Запорізької області VII скликання від 14.07.2016 № 1/4 пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, отже податкові повідомлення-рішення є протиправними з огляду на неможливість зміни елемента податку пізніш як за шість місяців до початку нового бюджетного періоду, в якому будуть діяти нові правила та ставки.

Крім того, у поданій відповіді на відзив позивач зазначає, що вказаним рішенням Мелітопольської міської ради на 2017 рік надана сто відсоткова пільга з податку на нерухоме майно на допоміжні нежитлові приміщення, тоді як сума податку розрахована із загальної площі будинку без урахування пільги.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 04.02.2019 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано відсутністю порушення порядку встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на території м. Мелітополя на 2017 рік. Також суд встановив, що контролюючим органом обґрунтовано проведено розрахунок податку, виходячи із положень абзацу «в» і «ґ» пп. 266.7.1 ст. 267 Податкового кодексу України, із застосування пільги, передбаченої абз.в) п.п. 266.4.1 п. 266.4 ст. 266 ПК України. Щодо доводів позивача про не застосування пільг, суд зазначив, що технічного паспорту чи інших документів, які б могли свідчити про кількість та обсяг допоміжних (нежитлових) приміщень позивачем не надано, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо об`єкту нерухомості - житлового будинку, загальною площею 642,7 кв.м., житлова площа 201,1 кв.м. (двоповерховий житловий будинок з вбудованими господарськими приміщеннями), не міститься будь-яких відокремлень площі самого житлового будинку від вбудованих господарських приміщень.

Тому, визначення контролюючим органом бази оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки правомірно здійснено виходячи із загальної площі будинку, оскільки в реєстрі міститься саме така інформація щодо об`єкту оподаткування.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду як таке, що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що враховуючи, що бюджетний період для всіх бюджетів становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року, бюджетним періодом, в якому починає застосовуватися податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, визначених відповідно до Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо забезпечення збалансованості бюджетних надходжень у 2016 році» від 24.12.2015 № 909-VІІІ рішенням Мелітопольської міської ради Запорізької області №2/6 від 29.01.2016, є 2017 рік. Разом з цим зауважує, що відповідачем при розрахунку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та винесенні податкових повідомлень-рішень врахована сумарна загальна площа об`єкту, в тому числі і вбудованих господарських приміщень, які підпадають під стовідсоткову пільгу з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений судом належним чином. Відповідачем подано письмове клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача в урахуванням заперечень, викладених у відзиві на апеляційну скаргу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначає, що оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями позивачу визначено зобов`язання з податку на нерухоме майно за податковий період - 2017 рік на підставі рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області № 1/4 від 14.07.2016. Рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області №2/6 від 29.01.2016, на яке посилається позивач, не має відношення до справи. Стосовно доводів позивача щодо зменшення бази оподаткування, відповідач вважає вірним висновок суду першої інстанції з огляду на те, що позивачем не надано суду жодного доказу того, що вбудовані господарські приміщення відносяться до сараїв, складів, гаражів тощо і підпадають під стовідсоткову пільгу.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, внаслідок наступного.

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, позивачем - ОСОБА_1 зареєстровано відповідно до даних Державного реєстру прав власності на нерухоме майно об`єкт нерухомого майна:

- житловий будинок загальною площею 642.7 кв.м., житловою площею 201.1 кв.м., двоповерховий житловий будинок з вбудованими господарськими приміщеннями за адресою: АДРЕСА_1 .

- квартира загальною площею 48,05 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 .

Головним управлінням ДФС у Запорізькій області 23.05.2018 сформовані податкові повідомлення-рішення №0-0832 на суму 40210,57 грн. та №0-0832 на суму 1147,83 грн. щодо нарахування зобов`язань з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які вручені позивачу 30.05.2018.

Згідно наведеного відповідачем розрахунку сум податку, загальний розмір грошового зобов`язання 41358,40 грн. визначений у зв`язку із наявністю у власності позивача вищевказаного житлового будинку та виходячи з рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14.07.2016 № 1/4, яким з 01.01.2017 на території м. Мелітополя встановлено податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості.

Пунктом 3 цього рішення Мелітопольської міської ради з 01.01.2017 встановлено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки,: для об`єктів житлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб - у розмірі 2,0 відсотки від розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 кв.м бази оподаткування.

Відповідно до п.4 рішення від 14.07.2016 № 1/4 стовідсоткова пільга з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується на території міста Мелітополя, надається на наступні об`єкти нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, зокрема, господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, склади, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції, тощо, очисні споруди.

З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову з огляду на наступне.

Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (пп. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України).

Згідно пп. 266.6.1 п.266.6 ст. 266 Податкового кодексу України базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно пп. 266.3.1, 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Відповідно до пп.266.4.1 п.266.4 ст.266 ПК України база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів. Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Порядок обчислення суми податку визначений п.266.7 ст.266 ПК України.

Відповідно до пп.266.7.1 п.266.7 ст.266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості у такому порядку:

п. «в» - за наявності у власності платника податку об`єктів житлової нерухомості різних видів, у тому числі їх часток, податок обчислюється виходячи із сумарної загальної площі таких об`єктів, зменшеної відповідно до підпункту "в" підпункту 266.4.1 пункту 266.4 цієї статті, та відповідної ставки податку;

п. «г» - сума податку, обчислена з урахуванням підпунктів "б" і "в" цього підпункту, розподіляється контролюючим органом пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості;

п. «ґ» - за наявності у власності платника податку об`єкта (об`єктів) житлової нерухомості, у тому числі його частки, що перебуває у власності фізичної чи юридичної особи - платника податку, загальна площа якого перевищує 300 квадратних метрів (для квартири) та/або 500 квадратних метрів (для будинку), сума податку, розрахована відповідно до підпунктів "а"-"г" цього підпункту, збільшується на 25000 гривень на рік за кожен такий об`єкт житлової нерухомості (його частку).

Обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

За правилами п. 266.5 ст. 266 ПК України в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує три відсотки розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до пп. 265.1.1 п. 265.1 ст. 265 Податкового кодексу України податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є складовою податку на майно, який належить до місцевих податків (пп.10.1.1 п.10.1 ст.10 ПК України).

Відповідно до пп.12.3.1 п.12.3 ст.12 ПК України встановлення місцевих податків та зборів здійснюється у порядку, визначеному цим Кодексом.

За правилами пп.12.3.2-12.3.4 п.12.3 ст.12 ПК України при прийнятті рішення про встановлення місцевих податків та зборів обов`язково визначаються об`єкт оподаткування, платник податків і зборів, розмір ставки, податковий період та інші обов`язкові елементи, визначенні статтею 7 цього Кодексу з дотриманням критеріїв, встановлених розділом XII цього Кодексу для відповідного місцевого податку чи збору.

Копія прийнятого рішення про встановлення місцевих податків чи зборів надсилається у десятиденний строк з дня оприлюднення до контролюючого органу, в якому перебувають на обліку платники відповідних місцевих податків та зборів.

Рішення про встановлення місцевих податків та зборів офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосовування встановлюваних місцевих податків та зборів або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

Відповідно до п.12.5 ст.12 ПК України офіційно оприлюднене рішення про встановлення місцевих податків та зборів є нормативно-правовим актом з питань оподаткування місцевими податками та зборами, який набирає чинності з урахуванням строків, передбачених підпунктом 12.3.4 цієї статті.

Як встановлено судом, наведене вище рішення №1/4 від 14.07.2016 Мелітопольської міської ради Запорізької області «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на території м. Мелітополя» офіційно оприлюднене 14.07.2016, що свідчить про дотримання означених вище вимог Податкового кодексу України, внаслідок чого апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про помилковість доводів позивача, що оскільки податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, запроваджений у м. Мелітополі пізніше як за шість місяців до початку нового бюджетного року, то оскаржувані податкові повідомлення-рішення, прийняті на підставі рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області №1/4 від 14.07.2016, є протиправними.

В свою чергу, з вказаних вище судом підстав є помилковим застосування позивачем до спірних правовідносин рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області №2/6 від 29.01.2016.

Стосовно доводів позивача про протиправне незастосування відповідачем стовідсоткової пільги з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується на території м. Мелітополя, апеляційний суд також погоджується з судом першої інстанції, вважає за необхідне зазначити наступне.

Як встановлено вище, п. 4 рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14.07.2016 № 1/4 «Про встановлення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки для об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на території м. Мелітополя» встановлена стовідсоткова пільга з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується на території м. Мелітополя, яка надається на об`єкти нежитлової нерухомості, зокрема, господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, склади, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції, тощо, очисні споруди.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 20.08.2018 (а.с.26) у власності позивача перебуває об`єкт нерухомого майна - житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 642,7 кв.м., житлова площа 201,1 кв.м. Опис: двоповерховий житловий будинок з вбудованими господарськими приміщеннями.

В ході вирішення спору позивачем, в тому числі на вимогу суду, не надано жодних доказів на підтвердження, що вбудовані господарські приміщення відносяться до перелічених в п. 4 рішення Мелітопольської міської ради Запорізької області від 14.07.2016 № 1/4 об`єктів нежитлової нерухомості, на які встановлена стовідсоткова пільга з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, і є господарськими (присадибними) будівлями - допоміжними (нежитловими) приміщеннями.

Посилання позивача на зміст договору дарування житлового будинку від 17.06.2013 (а.с.43) апеляційний суд не приймає, оскільки означений договір також не містить відповідної необхідної інформації, крім того, згідно приписам пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За встановлених обставин у справі суд апеляційної інстанції вважає вірним визначення позивачеві суми податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, за 2017 рік з урахуванням загальної площі житлового будинку, що складає 642,7 кв.м., оскільки в Реєстрі міститься саме така інформація щодо об`єкту оподаткування, та у відповідності до положень п.266.1 ст.266 ПК України.

Виходячи з вищенаведеного, суд першої інстанції під час розгляду даної справи повно дослідив обставини, які мають значення для справи, ухвалив законне та обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позову.

Передбачені ст.317 КАС України підстави для скасування постанови суду першої інстанції та ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст.ст. 310, 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 04 лютого 2019 у справі № 280/4318/18 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий - суддя І.Ю. Добродняк

суддя Н.А. Бишевська

суддя Я.В. Семененко