Справа № 560/736/19
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 560/736/19
РІШЕННЯ

іменем України

29 травня 2019 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Гнап Д.Д.

за участю:секретаря судового засідання Горбатюк І.С. позивача - ОСОБА_1 представника позивача - ОСОБА_2 представника відповідача - Прокопчук В.В.
розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в частині відмови ОСОБА_1 в зарахуванні до загального стажу роботи для призначення пенсії періоду роботи в артілі старателів "Рудная" гірничо-збагачувального комбінату "Каззолото" з 28.03.1989 по 12.03.1990 на посаді водія 1 класу та періоди роботи як приватного підприємця з 22.11.1993 по 31.03.2005;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу роботи для призначення пенсії період роботи в артілі старателів "Рудная" гірничо-збагачувального комбінату "Каззолото" з 28.03.1989 по 12.03.1990 на посаді водія 1 класу та періоди роботи як приватного підприємця з 22.11.1993 по 31.03.2005 з врахуванням частково включених періодів, здійснити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за віком з урахуванням вищевказаних періодів стажу, починаючи з 19 червня 2017 року з урахуванням проведених виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що при призначенні йому пенсії, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не враховано до загального стажу період роботи в артілі старателів "Рудная" гірничо-збагачувального комбінату "Каззолото" та кілька періодів роботи як приватного підприємця. При цьому, ним було подано відповідні підтверджуючі документи.

Вказав на відсутність підстав для застосування до цих правовідносин положень Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення №58 від 29.03.1993, оскільки вона не була чинною.

Зауважив, що йому не призначена пенсія на пільгових умовах, тому, відсутні підстави для застосування до нього вимог, визначених пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Зазначив, що в період з 22.11.1993 по 09.12.2008 перебував на обліку як підприємець та протягом усього цього періоду сплачував необхідні та обов`язкові платежі та податки. Проте, не може надати підтвердження сплати ним страхових внесків за період з листопада 1993 року по червень 1998 року, оскільки базу даних по підприємцях та здійснення ними страхових внесків почали вести з липня 1998 року.

Вважає, що довідкою Нетішинського відділення Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 15.12.2017 №1529/М/22-23-13-18 підтверджено сплату ОСОБА_1 внесків у період з 01.01.2001 по 31.12.2003 по загальній системі оподаткування, обліку та звітності, а з 01.01.2004 по 09.12.2008 - у вигляді єдиного податку.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 були внесені зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до яких до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

До суду 06.05.2019 надійшов відзив, відповідно до якого відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що при призначенні пенсії в розрахунок страхового стажу позивача не включено період роботи на руднику, оскільки за записами в трудовій книжці неможливо встановити тривалість роботи позивача в старательській артілі.

Положення пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 позивачем не виконані, а саме не надано відповідних підтверджуючих документів (витягів з наказів (протоколів) про прийняття та виключення з членів артілі, відомостей про нарахування заробітної плати за періоди роботи) для визначення тривалості періоду роботи в старательській артілі "Рудная".

Вказав, що згідно з абзацом 3 підпункту б пункту 7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (в редакції на 2010 рік), період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб.

Тому, у зв`язку з наявними підтверджуючими документами, позивачу було зараховано такі періоди підприємницької діяльності в розрахунок тривалості страхового стажу зараховано наступним чином:

- з 08.02.1996 по 31.03.1996, з 01.01.1997 по 31.03.1997, з 01.07.1998 по 30.09.1998, з 01.05.2000 по 30.06.2000, з 01.01.2002 по 31.03.2002, з 01.03.2003 по 31.05.2003 (1 рік 3 місяці 24 дні) - згідно з довідкою від 21.10.2016 №5302/04 про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, виданої управлінням Пенсійного фонду України в м. Нетішині;

- з 01.02.2004 по 18.02.2004, з 01.03.2004 по 19.03.2004, з 01.04.2004 по 19.04.2004, з 01.01.2005 по 30.03.2005 (4 місяці 19 днів) - згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Вважає, що оскільки інші періоди не підтверджені належним чином, підстави для їх зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 відсутні.

Позивач, представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позовних вимог.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.03.2019 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

У зв`язку з усуненням недоліків позовної заяви, ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 12.04.2019 відкрито провадження в цій адміністративній справі та вирішено її розглянути за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання на 07.05.2019.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07.05.2019 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 28.05.2019.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 29.05.2019 відмовлено у задоволені клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про залишення позову без розгляду.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Згідно з записами трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 :

- прийнятий в члени артілі старателів "Рудная" водієм 1 класу по переводу з Хмельницького АТП на госпрозрахункову будівельну дільницю згідно з протоколом №1 загальних зборів дільниці від 18.04.1989 (запис 8);

- виключений з членів артілі за власним бажанням згідно з протоколом загальних зборів артілі №1 від 15.03.1990 (запис 9); зазначений запис слід вважати недійсним;

- виключений з членів артерії по статті КАЗССР 31 пункт 5 в порядку переведення (ЮЗПП МТО "ЮЗЕАСК") згідно з протоколом №1 загальних зборів артерії "Рудная" від 15.03.1990 (запис 11).

Згідно з свідоцтвом про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності № НОМЕР_2 , виданим Нетішиським міськвиконкомом 17.10.1994, ОСОБА_1 зареєстрований підприємцем.

Відповідно до довідки Нетішинського відділення Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 21.10.2016 №3689/М/22-23-13-00-26, ОСОБА_1 перебував на обліку в Нетішинському відділенні Славутської ОДПІ як фізична особа-підприємець з 22.11.1993 по 09.12.2008.

Згідно з довідкою управління Пенсійного фонду України в м. Нетішині від 21.10.2016 №5302/04 ОСОБА_1 як фізична особа-підприємець сплатив страхові внески за періоди: з 01.01.1995 по 31.03.1996, з 01.01.1997 по 31.03.1997, з 01.07.1998 по 30.09.1998, з 01.05.2000 по 30.06.2000, з 01.01.2002 по 31.03.2002, з 01.03.2003 по 31.05.2003.

Відповідно до довідки Нетішинського відділення Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 15.12.2017 №1529/М/22-23-13-18 ОСОБА_1 з 22.11.1993 по 09.12.2008 перебував на обліку в Нетішинському відділенні Славутської ОДПІ як фізична особа-підприємець та з 01.01.2001 по 31.12.2003 перебував на загальній системі оподаткування, обліку та звітності, а з 01.01.2004 по 09.12.2008 - на спрощеній системі оподаткування.

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу, відповідачем зараховано до страхового стажу позивача, зокрема, періоди здійснення ним підприємницької діяльності, а саме: з 02.01.1993 по 02.06.1994, з 03.06.1994 по 07.02.1996, з 08.02.1996 по 31.03.1996, з 01.01.1997 по 31.03.1997, з 01.07.1998 по 30.09.1998, з 01.05.2000 по 30.06.2000, з 01.01.2002 по 31.03.2002, з 01.03.2003 по 31.05.2003,з 01.02.2004 по 18.02.2004, з 01.03.2004 по 19.03.2004, з 01.04.2004 по 19.04.2004, з 01.01.2005 по 23.01.2005, з 01.02.2005 по 30.03.2005.

Відповідно до протоколу №1298 від 12.10.2016, призначена пенсія по інвалідності.

ОСОБА_1 19.06.2018 звернувся з заявою до відповідача, в якій просив зарахувати до загального стажу роботи період роботи в артілі старателів "Рудная" гірничо-збагачувального комбінату "Каззолото" з 28.03.1989 по 12.03.1990, а також періоди роботи як приватного підприємця.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 03.07.2018 №1566/М-8 позивача повідомлено, обчислення страхового стажу за вказані ним періоди проведено згідно з чинним законодавством. Оскільки не надано докази про неможливість надати документи для підтвердження факту роботи в старательній артілі підстави для врахування періоду роботи в артілі старателів "Рудная" гірничо-збагачувального комбінату "Каззолото" з 28.03.1989 по 12.03.1990 на посаді водія 1 класу відсутні.

Зазначено, що зараховано періоди підприємницької діяльності в рахунок тривалості страхового стажу:

- з 08.02.1996 по 31.03.1996, з 01.01.1997 по 31.03.1997, з 01.07.1998 по 30.09.1998, з 01.05.2000 по 30.06.2000, з 01.01.2002 по 31.03.2002, з 01.03.2003 по 31.05.2003 (1 рік 3 місяці 24 дні) згідно довідки від 21.10.2016 №5302/04 про сплату страхових внесків до Пенсійного фонду України, виданої управлінням Пенсійного фонду України в м. Нетішині;

- з 01.02.2004 по 18.02.2004, з 01.03.2004 по 19.03.2004, з 01.04.2004 по 19.04.2004, з 01.01.2005 по 30.03.2005 (4 місяці 19 днів) - згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу.

Вказано про відсутність підстав для зарахування інших періодів підприємницької діяльності ОСОБА_1 в рахунок тривалості його страхового стажу.

Позивач, вважаючи що протиправними діями Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 зарахувати до загального стажу роботи для призначення пенсії періоду роботи в артілі старателів "Рудная" гірничо-збагачувального комбінату "Каззолото" з 28.03.1989 по 12.03.1990 на посаді водія 1 класу та періоду роботи як приватного підприємця з 22.11.1993 по 31.03.2005, порушено його конституційне право на належне пенсійне забезпечення, звернувся з позовом до суду.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" визначає складові законодавства про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Законом, який відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій є Закон України "Про пенсійне забезпечення".

Згідно з статтею 1 Закону України "Про пенсійне забезпечення", громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

За змістом статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за цим Законом призначаються трудові пенсії, зокрема, по інвалідності.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Зазначеній нормі відповідає пункт 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (пункт 3 Порядку №637).

У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (пункт 20 Порядку №637).

Зі змісту наведених положень слідує, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальнім по відношенню до Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. При цьому, посада ОСОБА_1 , а саме водій 1 класу, не дає право на отримання пенсії на пільгових умовах. Тому, відповідач безпідставно посилається на пункту 20 Порядку №637.

Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

У позивача в наявності трудова книжка НОМЕР_1 , яка була надана відповідачу разом із заявою про призначення пенсії.

Проте, позивачу відмовлено у зарахуванні до загального стажу на підставі трудової книжки періоду роботи в старательській артілі "Рудная" з 28.03.1989 по 12.03.1990, оскільки були виявлені порушення Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58). Зазначено, що відомостями з запису №8 трудової книжки ОСОБА_1 , його з 28.03.1989 згідно з протоколом №1 загальних зборів дільниці від 18.04.1989 прийнято по переводу з Хмельницького АТП членом старательської артілі "Рудная". При цьому, запис №9 трудової книжки про виключення ОСОБА_1 з членів артілі визнано недійсним. Таким чином, відсутня можливість встановити тривалість роботи позивача в зазначеній старательській артілі.

Посилання відповідача на невідповідність записів трудової книжки позивача вимогам пункту 2.4 Інструкції №58, суд вважає необґрунтованим, оскільки остання не була чинною в період з 28.03.1989 по 12.03.1990.

Крім того, згідно з записом №11 трудової книжки, позивач виключений з членів артерії згідно з протоколом №1 загальних зборів артерії "Рудная" від 15.03.1990.

Суд враховує, що записи відносно прийняття та звільнення з членів артілі вносилися у трудову книжку відповідно до типового Статуту артілі старателів, затвердженого постановою Совету Міністрів СРСР від 10.03.1975 №198.

За змістом пунктів 3, 6 розділу ІІ Статуту, рішення правління про прийняття в члени артілі та про вихід з неї затверджується загальними зборами членів артілі.

Тобто, були відсутні правові підстави для видання власником або уповноваженим ним органом наказу (розпорядження) про прийняття позивача на роботу чи про його звільнення.

Також свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що працювали разом з позивачем в артілі старателів "Рудная" гірничо-збагачувального комбінату "Каззолото", а також приймали участь в загальних зборах.

Крім того, в період з 28.03.1989 по 12.03.1990 чинною була Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затверджена постановою Державного Комітету СРСР з праці та соціальних питань від 20.06.1974 №162, положення якої не визначали обов`язковою хронологію заповнення трудових книжок.

Водночас, записи №8 та №11 трудової книжки позивача між собою пов`язані хронологічно, відсутні ознаки підчисток та підробок, у зв`язку із чим ігнорування відповідачем запису №11, а також помилкове твердження останнього щодо відсутності відомостей про накази (розпорядження) при прийняття та про звільнення позивача з артілі старателів "Рудная" гірничо-збагачувального комбінату "Каззолото", не може бути підставою для відмови у зарахуванні вищезазначеного періоду роботи до стажу.

Наведене свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу роботи для призначення пенсії період роботи в артілі старателів "Рудная" гірничо-збагачувального комбінату "Каззолото" з 28.03.1989 по 12.03.1990 на посаді водія 1 класу.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу роботи для призначення пенсії періоди роботи як приватного підприємця з 22.11.1993 по 31.03.2005 з врахуванням частково включених періодів, суд зазначає та враховує наступне.

Позивачу зараховані наступні періоди підприємницької діяльності в розрахунок тривалості страхового стажу: з 02.01.1993 по 02.06.1994, з 03.06.1994 по 07.02.1996, з 08.02.1996 по 31.03.1996, з 01.01.1997 по 31.03.1997, з 01.07.1998 по 30.09.1998, з 01.05.2000 по 30.06.2000, з 01.01.2002 по 31.03.2002, з 01.03.2003 по 31.05.2003,з 01.02.2004 по 18.02.2004, з 01.03.2004 по 19.03.2004, з 01.04.2004 по 19.04.2004, з 01.01.2005 по 23.01.2005, з 01.02.2005 по 30.03.2005.

Тому, відсутні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 зазначені періоди до загального стажу роботи для призначення пенсії періоди роботи як приватного підприємця в межах визначеного позивачем періоду з 22.11.1993 по 31.03.2005.

Згідно з довідками Нетішинського відділення Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 21.10.2016 №3689/М/22-23-13-00-26 та від 15.12.2017 №1529/М/22-23-13-18 ОСОБА_1 перебував на обліку в Нетішинському відділенні Славутської ОДПІ як фізична особа-підприємець з 22.11.1993 по 09.12.2008.

Суд враховує, що база даних по фізичних особах-підприємцях та здійснення ними страхових внесків почала функціонувати з липня 1998 року. Тому, в позивача відсутня можливість підтвердити про сплату страхових внесків за період з листопада 1993 року по червень 1998 року.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 №2148-VIII внесені зміни до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а саме доповнено пунктом 3-1, відповідно до якого до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Суд зазначає, що довідкою Нетішинського відділення Славутської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Хмельницькій області від 15.12.2017 №1529/М/22-23-13-18 підтверджено сплату відповідних коштів за 2001-208 роки.

Крім того, положеннями статті 3 Конституції України визначено, що визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 24.04.2014 у справі "Будченко проти України", яке за приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" є джерелом права, зазначено, що о якщо у Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, відносно осіб, які відповідають її вимогам.

Враховуючи те, що майновий інтерес позивача ґрунтується на положеннях чинного законодавства, стандарти Європейського суду з прав людини можуть і повинні бути застосовані до цього випадку. Так, Європейський суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (пункт 53 рішення у справі "Ковач проти України", пункт 59 рішення у справі "Мельниченко проти України", пункт 50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" тощо).

Тому, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу роботи для призначення пенсії період роботи як приватного підприємця з 01.04.1996 по 31.12.1996, з 01.04.1997 по 30.06.1998, з 01.10.1998 по 30.04.2000, з 01.07.2000 по 31.12.2001, з 01.04.2002 по 28.02.2003, з 01.06.2003 по 31.01.2004, з 19.02.2004 по 29.02.2004, з 20.03.2004 по 31.03.2004, з 20.04.2004 по 31.12.2004, з 24.01.2005 по 31.01.2005, з 30.03.2005 по 31.03.2005.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за віком з урахуванням вищевказаних періодів стажу, починаючи з 19 червня 2017 року з урахуванням проведених виплат, суд зазначає та враховує наступне.

Відповідно до частини 4 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" перерахунок призначеної пенсії, крім випадків, передбачених частиною першою статті 35, частиною другою статті 38, частиною третьою статті 42 і частиною п`ятою статті 48 цього Закону, провадиться в такі строки:

- у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15 числа;

- у разі настання обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Оскільки позивач звернувся з заявою до відповідача 19.06.2018, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за віком з урахуванням вищевказаних періодів стажу, починаючи з 01 липня 2018 року з урахуванням проведених виплат.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30.01.2003 №3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на обставини справи, суд встановив, що порушення прав позивача відбулося внаслідок прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмови в перерахунку страхового стажу ОСОБА_1 , оформленої листом від 03.07.2018 №1566/М-8. Тому, належним способом захисту порушеного права в цьому випадку є визнання протиправною відмови Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в перерахунку страхового стажу ОСОБА_1 , оформленої листом від 03.07.2018 №1566/М-8.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги слід задовольнити частково

З врахуванням положень статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України немає підстав для розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області в перерахунку страхового стажу ОСОБА_1 , оформлену листом від 03.07.2018 №1566/М-8.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до загального стажу роботи для призначення пенсії період роботи в артілі старателів "Рудная" гірничо-збагачувального комбінату "Каззолото" з 28.03.1989 по 12.03.1990 на посаді водія 1 класу та періоди роботи як приватного підприємця з 01.04.1996 по 31.12.1996, з 01.04.1997 по 30.06.1998, з 01.10.1998 по 30.04.2000, з 01.07.2000 по 31.12.2001, з 01.04.2002 по 28.02.2003, з 01.06.2003 по 31.01.2004, з 19.02.2004 по 29.02.2004, з 20.03.2004 по 31.03.2004, з 20.04.2004 по 31.12.2004, з 24.01.2005 по 31.01.2005, з 30.03.2005 по 31.03.2005. Здійснити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_1 недоотриману пенсію за віком з урахуванням вищевказаних періодів стажу, починаючи з 01 липня 2018 року з урахуванням проведених виплат.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 31 травня 2019 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена 10, Хмельницький, Хмельницька область, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.Д. Гнап