Справа № 400/185/19
Суддя: Джабурія О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2019 р.м.ОдесаСправа № 400/185/19
Головуючий в 1 інстанції: Фульга А. П.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Джабурія О.В.

суддів - Вербицької Н.В.

- Кравченка К.В.

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, -

ПОЗОВНІ ВИМОГИ ТА
НАСЛІДКИ ВИРІШЕННЯ ПОЗОВУ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

23 січня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо ненадання на заяву від 29.09.2018 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР ОСОБА_1 копії довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії майору ОСОБА_1 з 01.07.2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.09.2018 року щодо надання відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР ОСОБА_1 копії довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії майору ОСОБА_1 з 01.07.2018 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надати на заяву ОСОБА_1 від 29.09.2018 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР копію довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії майору ОСОБА_1 з 01.07.2018 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо неповернення відповідно до абз.15 п. 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року № 348 ОСОБА_1 його заяв від 29.09.2018 року з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 29.09.2018 року щодо повернення відповідно до абз.15 п. 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року № 348 ОСОБА_1 його заяв від 29.09.2018 року з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повернути на заяви ОСОБА_1 від 29.09.2018 року відповідно до абз.15 п. 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року № 348 ОСОБА_1 його заяви від 29.09.2018 року з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не проведення ОСОБА_1 перерахунку розміру грошового забезпечення для призначення йому пенсії з 01.07.2018 року з врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майору ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року № 350/174/308/912/ПС та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майора ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 від 17.08.2018 року № 350/174/308/769/ПС/2, з яких сплачено страховий внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку призначення йому пенсії та виплачувати пенсію з 01.07.2018 року з врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майору ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року № 350/174/308/912/ПС та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майора ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 від 17.08.2018 року № 350/174/308/769/ПС/2, з яких сплачено страховий внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області прийняти відповідне рішення (розпорядження) про проведення перерахунку розміру грошового забезпечення ОСОБА_1 , для цілей перерахунку призначення його пенсії та виплати пенсії з 01.07.2018 року з врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майору ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 від 28.09.2018 року № 350/174/308/912/ПС та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майора ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_1 від 17.08.2018 року № 350/174/308/769/ПС/2, з яких сплачено страховий внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач вказував, що як свідчать грошовий атестат та витяг з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення позивача, за період з січня 2018 року по червень 2018 року військовою частиною НОМЕР_1 йому було виплачено грошове забезпечення з врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, з яких, в свою чергу було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Отже, зазначені види грошового забезпечення також повинні бути враховані для призначення пенсії позивачу з 01.07.2018 року.

Крім того, відповідачем на звернення позивача від 29.09.2018 року не надано позивачу витребувані копію довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії майору запасу ОСОБА_1 з 01.07.2018 року та копію заяви від 29.09.2018 року з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення.

Представник відповідача надав відзив на позов, в якому зазначив, що вимоги позивача щодо повторного розгляду та надання відповідь на його заяву від 29.09.2018 року є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, адже ГУ ПФУ надано повну та всебічну відповідь на вищевказані звернення з додаванням запитуваних документів відповідно до вимог та в строки, передбачені чинним законодавством. Щодо вимог про проведення перерахунку пенсії з урахуванням врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, відповідач зазначив, що зазначені види грошового забезпечення не носять постійного характеру, не є щомісячними та не належать до переліку видів грошового забезпечення, які враховуються для обчислення пенсій, як того вимагає ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ (надалі Закон України № 2262) та п. 7 Постанови № 393.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування судового рішення та ухвалення нового про задоволення позовних вимог. Апелянт вважає, що судом першої інстанції не повно були з`ясовані обставини, що мають значення для справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що є підставою для скасування судового рішення.

Згідно до вимог ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

КОЛЕГІЯ СУДДІВ ВСТАНОВИЛА :

ОСОБА_1 , майор запасу, з 01.07.2018 року отримує пенсію за вислугу років. Вислуга років позивача складає понад 25 календарних років.

29.09.2018 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою, в якій просив призначити та виплачувати йому з 01.07.2018 року пенсію за вислугою років із врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, відповідно до витягу з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майору ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по червень 2018 року військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2018 року № 350/174/308/912/ПС та від 17.08.2018 року № 350/174/308/769/ПС/2, з яких сплачено страхові внески на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Також, у своєму зверненні від 29.09.2018 року позивач просив:

- відповідно до ст.ст. 4, 5, 11 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 року № 2657-ХІІ (надалі Закон України № 2657) надіслати на його адресу поштою копію довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії майору запасу ОСОБА_1 з 01.07.2018 року, копію грошового атестату майора ОСОБА_1 та копію рішення (розпорядження) про призначення пенсії майору запасу ОСОБА_1 з 01.07.2018 року;

- відповідно до абз.15 п. 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року № 348 (надалі Інструкція) повернути на його адресу копію заяви від 29.09.2018 року, з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення.

До своєї заяви позивач додав витяг з роздавальних відомостей одноразових видів грошового забезпечення майору ОСОБА_1 за період з січня 2018 року по червень 2018 року військової частини НОМЕР_1 від 28.09.2018 року № 350/174/308/912/ПС.

Листом від 05.10.2018 року № 3293-Д-07 ГУ ПФУ в задоволенні заяви позивача про проведення перерахунку пенсії з врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки було відмовлено.

Не погоджуючись з відмовою у задоволенні заяви позивача про проведення перерахунку пенсії з врахуванням матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, а також у надісланні затребуваних документів, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Вирішуючи дану справу в апеляційному провадженні, колегія суддів приходить до наступних висновків.

ЗАСТОСУВАННЯ НОРМ ПРАВА

Вимогами ч.1 ст.2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Керуючись положеннями вищевказаних законів, Кодексом та контекстом Конституції України можна зробити висновок, що однією з найважливіших тенденцій розвитку сучасного законодавства України є розширення сфери судового захисту, в тому числі судового контролю за правомірністю і обґрунтованістю рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон №2011-XII) встановлено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових:

1) посадовий оклад;

2) оклад за військовим званням;

3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення;

4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Із аналізу наведених правових норм вбачається, що після 01 січня 2011 року пенсія особам, звільненим з військової служби та деяким іншим категоріям осіб обчислюється, виходячи з сум грошового забезпечення, до якого на підставі статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення, одноразові додаткові види грошового забезпечення, з яких сплачувався єдиний соціальний внесок.

Предметом оскарження в даній справі є неправомірність відмови органів Пенсійного фонду України щодо віднесення сум матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги на вирішення соціально-побутових питань та грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, на підставі якого здійснюється перерахунок раніше призначеної пенсії.

Відповідно до частини третьої статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Причому, як зазначається в рішенні Конституційного Суду України від 13 травня 2015 року №4-рп/2015 перелік щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, введення яких є підставою для перерахунку пенсій військовослужбовців та деяких інших категорій осіб, визначається виключно законами України. В свою чергу граматичний аналіз положень першого речення частини третьої статті 63 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» дає підстави стверджувати, що слова «надбавок, доплат, підвищень» є вставленою конструкцією словосполучення «нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення», яка вказує на те, що такими видами є лише надбавки, доплати, підвищення.

З аналізу положень Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» вбачається, що грошове забезпечення є однією із соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям. При цьому до інших гарантій законом віднесено: продовольче, речове та інше забезпечення військовослужбовців, пільги та компенсації військовослужбовцям та членам їх сімей, одноразова грошова допомога тощо. Відтак, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористану відпустку не належать до надбавок, доплат або підвищення, тобто не є додатковими видами грошового забезпечення в розумінні статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а відносяться до інших соціальних гарантій, що надаються військовослужбовцям та членам їх сімей.

Частиною першою статті 15 Закону №2011-ХІІ визначено, що пенсійне забезпечення військовослужбовців після звільнення їх з військової служби провадиться відповідно до Закону №2262-ХІІ.

Однією з умов пенсійного забезпечення військовослужбовців є визначення видів грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсій.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на службі в органах внутрішніх справ, визначає Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) (далі по тексту - Закон №2262-ХІІ).

Частиною третьою статті 43 Закону №2262-ХІІ визначено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ).

Відповідно до пункту 7 постанови КМУ від 17 липня 1992 року №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» пенсії обчислюються з таких видів грошового забезпечення: відповідних окладів за посадою, військовим (спеціальним) званням (для осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту щомісячної надбавки за спеціальне звання) та відсоткової надбавки за вислугу років у розмірах, установлених за останньою штатною посадою, займаною перед звільненням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, крім щомісячних надбавок (доплат), установлених особам, які мають право на пенсію за вислугу років згідно із законодавством і залишені за їх згодою та в інтересах справи на службі) та премії. Розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії визначається за 24 останні календарні місяці служби підряд перед звільненням.

Таким чином, Закон №2262-ХІІ, який визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення, зокрема осіб, звільнених з військової служби, та має на меті реалізацію цими особами, конституційного права на державне пенсійне забезпечення і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України, передбачає включення до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, лише щомісячні основні види грошового забезпечення, до яких належать: посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, а також щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії.

Тобто при обчисленні пенсії не враховується такий складовий елемент грошового забезпечення як одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Факт сплати єдиного внеску не є безумовною підставою для включення виплати, з якої цей внесок утримано, до грошового забезпечення, з розміру якого обчислюється пенсія, та має значення лише для включення до цього грошового забезпечення його видів з переліку, визначеного статтею 43 Закону №2262-ХІІ, який є вичерпним.

Відповідно до частини четвертої статті 63 Закону №2262-XII усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку зі зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством. Перерахунок пенсій здійснюється на момент виникнення права на перерахунок пенсій і провадиться в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, у строки, передбачені частиною другою статті 51 цього Закону. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Частиною другою статті 51 Закону №2262-XII передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.

У рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Кечко проти України» (заява №63134/00) ЄСПЛ дійшов висновку про те, що в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство (пункт 23).

Згідно пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинної на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України №1294 від 07.11.2007 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (чинної на час виникнення спірних правовідносин), встановлено, що виплата грошового забезпечення особам рядового начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ.

Отже, матеріальна допомога на оздоровлення та на вирішення соціально-побутових питань, одноразові премії не відносяться до щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, а є одноразовими додатковими виплатами, мають характер окремих гарантій держави щодо соціального захисту, відносяться до заохочувальних виплат, не входять до переліку додаткових видів грошового забезпечення, та не входять до складових грошового забезпечення, визначених статтею 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з яких обчислюється пенсія.

Крім того колегія суддів звертаю увагу, що норми статті 43 Закону № 2262-ХІІ та постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» не містять положень про такий вид грошового забезпечення, як компенсація за невикористану відпустку. Грошова компенсація за невикористані дні відпустки по своїй суті є одноразовою виплатою, однак за своєю правовою природою не пов`язана з виконанням позивачем своїх службових обов`язків і має компенсаційний характер, пов`язаний із фактом звільнення.

Відтак, грошова компенсація за невикористану відпустку при звільненні не входить до складу грошового забезпечення, з якої обчислюється пенсія.

Наведені висновки суду відповідають правовій позиції, висловленій Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12.12.2018 з розгляду зразкової справи №802/2196/17-а та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.02.2019 по справі №522/2738/17.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення про проведення перерахунку пенсії, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції та зазначає, що вона є тотожною вимозі про зобов`язання відповідача провести перерахунок, а тому у задоволенні цієї вимоги необхідно відмовити.

Стосовно вимог про визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо ненадання на заяву від 29.09.2018 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР ОСОБА_1 копії довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії майору ОСОБА_1 з 01.07.2018 року, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 29.09.2018 року щодо надання відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР ОСОБА_1 копії довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії майору ОСОБА_1 з 01.07.2018 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївськім області надати на заяву ОСОБА_1 від 29.09.2018 року відповідно до Закону України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 року № 393/96-ВР копію довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про розмір грошового забезпечення для призначення пенсії майору ОСОБА_1 з 01.07.2018 року, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до відповіді ГУ ПФУ в Миколаївській області від 05.10.2018 року № № 3293-Д-07, 3294-Д-07, позивачу було направлено копії довідки військової частини НОМЕР_1 від 03.07.2018 № 350/174/308/648/пс про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії для обчислення пенсії, грошового атестату та протоколу про призначення пенсії за вислугу років від 03.09.2018 року (арк. справи 20-21).

А отже, вказані вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Щодо вимоги про повернення заяви позивача від 29.09.2018 року з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до абз. 15 п. 2 Інструкції з діловодства за зверненнями громадян в органах державної влади і місцевого самоврядування, об`єднаннях громадян, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форм власності, в засобах масової інформації, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 14.04.1997 року № 348, на вимогу громадянина, який подав звернення до організації, на першому аркуші копії звернення проставляється штамп із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення. Така копія повертається громадянинові.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції під час розгляду справи заява позивача від 29.09.2018 року надійшла до ГУ ПФУ в Миколаївській області поштою без надання її копії. Тобто, відповідач не мав можливості повернути позивачу копію звернення з проставленим штампом із зазначенням найменування організації, дати надходження та вхідного номера звернення, оскільки таку копію не було додано до заяви.

З огляду на вищевикладене заявлена вимога є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За таких обставин колегія суддів вважає наведені висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 7, 8, 9, 10, 73, 74, 77 КАС України та не приймає доводи, наведені в апеляційній скарзі про те, що рішення підлягає скасуванню.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Отже, в адміністративному процесі, як виняток із загального правила, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні справи не допустив, а наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують. За таких обставин, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308; 311; 315; 316; 321; 322; 325 КАС України, суд апеляційної інстанції, -

ПОСТАНОВИВ :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 05 березня 2019 року без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя Джабурія О.В.
Судді Вербицька Н. В. К;равченко К.В.