Справа № 826/11058/17
Суддя: Кузьменко В.А.
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

місто Київ

30 травня 2019 року справа №826/11058/17

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі судді Кузьменка В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу
за позовомОСОБА_1 (далі по тексту позивач, ОСОБА_1 )
доКомандувача Сухопутних військ Збройних Сил України (далі по тексту відповідач)
прозобов`язання відповідача видати наказ про внесення змін до пункту 1 наказу від 10 липня 2017 року №136-РС про скасування пункту 2 наказу №117-РС, та замінити слово нереалізований на протиправний

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва, оскільки вважає, що відповідачем в наказі від 10 липня 2017 року №136-РС про скасування пункту 2 наказу №117-РС, протиправно змінено правову оцінку пункту 2 наказу №117-РС, зазначивши нереалізований замість протиправний, що суперечить резолютивній частині ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року у справі №826/9769/16; протиправний наказ не може підлягати реалізації взагалі з причини безпідставності його видання.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 вересня 2017 року відкрито провадження в адміністративній справі №826/11058/17 та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/9769/16, залишену без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року виконано, а саме пункт 2 наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 26 травня 2016 року скасовано згідно наказу від 15 червня 2018 року №78-РС.

В судовому засіданні 16 серпня 2018 року представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача проти задоволення позову заперечив; за згодою сторін, на підставі частини третьої статті 194 Кодексу адміністративного судочинства України, суд ухвалив розглядати справу у письмовому провадженні.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Окружний адміністративний суд міста Києва звертає увагу на наступне.

Судом встановлено, що постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22 листопада 2016 року у справі №826/9769/16, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року, адміністративний позов задоволено частково, визнано протиправними дії командування військової частини НОМЕР_1 , які передували виданню наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 26 травня 2016 року №117-РС, а саме щодо порушення Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 10 квітня 2009 року №170; визнано протиправним та скасовано пункт 2 наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України від 26 травня 2016 року №117-РС.

10 березня 2017 року Окружним адміністративним судом міста Києва видано виконавчий лист у справі №826/9769/16.

Як свідчить копія витягу з наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 10 липня 2017 року №136-РС, пункт 2 наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 26 травня 2016 року №117-РС про призначення старшого сержанта ОСОБА_1 головним сержантом взводу матеріального забезпечення танкового батальйону І окремої танкової бригади оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 , ВОС-837975А, скасовано як нереалізований.

Наказом Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 25 липня 2017 року №151-РС, пункт 1 наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 10 липня 2017 року №136-РС викладено в новій редакції, а саме: 1. Пункт 2 наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 26 травня 2016 року №117-РС про призначення старшого сержанта ОСОБА_1 головним сержантом взводу матеріального забезпечення танкового батальйону НОМЕР_2 окремої танкової бригади оперативного командування Північ, ВОС-837975А, скасувати як нереалізований. 1971 р.н. НОМЕР_3 ; Підстава: ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року №826/9769/16.

Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 20 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Рішення суб`єкта владних повноважень є такими, що порушують права і свободи особи у тому разі, якщо такі рішення прийняті суб`єктом владних повноважень поза межами визначеної законом компетенції, або ж оскаржувані рішення є юридично значимими, тобто такими, що мають безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки особи шляхом позбавлення можливості реалізувати належне цій особі право або шляхом покладення на цю особу будь-якого обов`язку.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 21 серпня 2018 року у справі №295/14795/16-а.

Відповідно до частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення зокрема про: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Таким чином, судовий захист прав, свобод або інтересів шляхом повного чи часткового задоволення адміністративного позову, можливий у відношенні будь-якої особи, права, свободи або інтереси якої порушено з боку суб`єкта владних повноважень.

При цьому, під порушенням прав і свобод фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин слід розуміти негативні наслідки, що були спричинені рішенням, діями чи бездіяльністю органів влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб.

Так, позивач зазначає, що порушення його прав полягає в тому, що відповідачем в наказі від 10 липня 2017 року №136-РС, виданому на виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року №826/9769/16, підмінено поняття протиправний на нереалізований.

Разом з тим, позивачем не доведено, а судом не встановлено, що вказані обставини будь-яким чином впливають на права та інтереси позивача.

Суд звертає увагу на те, що позовна заява не містить нормативного обґрунтування факту порушення чи обмеження прав та інтересів ОСОБА_1 з боку відповідача, як суб`єкта владних повноважень, зокрема не вказано, які негативні наслідки, спричинені рішенням, діями чи бездіяльністю відповідача, у зв`язку із чим, в межах спірних правовідносин не вбачається наявності порушеного права, як необхідної умови для задоволення позову.

Крім того, згідно витягу з наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 15 червня 2018 року №78-РС, пункт 1 наказу Командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 10 липня 2017 року №136-РС викладено в наступній редакції: 1. Пункт 2 наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 26 травня 2016 року №117-РС про призначення старшого сержанта ОСОБА_1 , головного сержанта автомобільного взводу автомобільної роти 1004 окремого батальйону охорони та обслуговування, головним сержантом взводу матеріального забезпечення танкового батальйону І окремої танкової бригади оперативного командування Північ, скасувати. 1971 р.н., освіта: Київський державний економічний університет у 1996 р., у ЗС із 12.2013, ; Підстава: ухвала Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року №826/9769/16.

З наведеного вбачається, що відповідачем фактично внесено зміни до пункту 1 наказу від 10 липня 2017 року №136-РС, та виключено слово нереалізований.

У свою чергу, скасування пункту 2 наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 26 травня 2016 року №117-РС, свідчить про виконання ухвали Київського апеляційного адміністративного суду від 06 лютого 2017 року №826/9769/16.

Враховуючи викладене позовні вимоги нормативно і документально не підтверджуються та не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку Окружного адміністративного суду міста Києва, відповідачем доведено правомірність свого рішення з урахуванням вимог, встановлених частиною другою статті 19 Конституції України та частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, наявних у матеріалах справи, адміністративний позов ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 72-77, 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

Згідно з частиною першою статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини другої статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Частина перша статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України встановлює, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу VII Перехідні положення Кодексу адміністративного судочинства України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 );
Командувач Сухопутних військ Збройних Сил України (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 19; ідентифікаційний код не відомий).

Суддя В.А. Кузьменко