Справа № 520/4565/19
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 травня 2019 р. Справа № 520/4565/19

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Тітова О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов.,м. Харків,61022, код ЄДРПОУ 14099344 ) в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в особі її начальника Ачкасова ОСОБА_2 М., яка полягає у нездійсненні перерахунку та не виплаті перерахованої пенсії згідно заяви на перерахунок пенсії від 02.05.2019 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в особі її начальника ОСОБА_3 здійснити перерахунок та виплату перерахованої пенсії з 02.05.2019 року з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік в розмірі 4482,35 грн;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в особі її начальника ОСОБА_3 здійснити перерахунок та виплату пенсії з 02.05.2019 року згідно заяви про перерахунок пенсії від 02.05.2019 року з обов`язковою компенсацією втрати частини доходів;

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області у якості відшкодування моральної шкоди, яка полягає у протиправній бездіяльності щодо не перерахунку та не виплаті перерахованої пенсії згідно заяви на перерахунок пенсії від 02.05.2019 року грошову суму у розмірі 10000 гривень;

- постановити окрему ухвалу суду щодо притягнення до відповідальності начальника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області ОСОБА_3 , яку направити до Пенсійного фонду Україні, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області в особі його начальника ОСОБА_3 подати до суду у десятиденний термін з дня набрання судовим рішенням законної сили письмовий звіт про повне виконання судового рішення..

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у липня 1986 року, який приймав участь у званні лейтенанта міліції під час проходження служби в органах внутрішніх справ, та особою з інвалідністю внаслідок війни 2-ої групи, при чому інвалідність настала внаслідок такої участі у ліквідації, та отримує пенсію у відповідача. Також позивач зазначив, що 25 квітня 2019 року Конституційний Суд України (Другий сенат) ухвалив рішення № 1-р(ІІ)/2019 по справі № 3-14/2019(402/19, 1737/19) за конституційними скаргами ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». У зв`язку з чим, 02.05.2019 року позивач звернувся до відповідача із письмовою заявою про переведення його на пенсійне забезпечення у відповідності до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. 07.05.2019 року позивач отримав пенсію без врахування його заяви від 02.05.2019 року, у зв`язку із чим на думку позивача було порушено його право на отримання пенсії згідно чинного законодавства та його заяви від 02.05.2019 на перерахунок пенсії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 13.05.2019 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що справи, визначені частиною першою цієї статті, суд розглядає у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно з п.2 ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України, оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, у якому він просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог з тих підстав, що посилання позивача на рішення Конституційного Суду України від 25.04.2019 року №1-р(ІІ)2019 не містить положень щодо порядку його виконання. З зазначеного питання Пенсійний фонд України звернувся 06.05.2019 року до Міністерства соціальної політики України. Відповідь на цей час ще не надходила.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області з 05.06.2018 року позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) у розмірі 80% грошового забезпечення по інвалідності.

02.05.2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою на перерахунок пенсії (а.с.11).

У вказаній заяві позивач просив перевести його на пенсійне забезпечення у відповідності до частини третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», обчисленої з п`ятикратного розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року. Крім того, позивачем у заяві повідомлено, що розмір середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески за 2016 рік, складає 4482,35 гри., а не 6273,45 ірн. за 2017 рік, а розмір 3764,40 фн. - це середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеної як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

Як зазначено позивачем у позові, що 07.05.2019 року він отримав пенсію без врахування його заяви від 02.05.2019 року, у зв`язку із чим на його думку було порушено його право на отримання пенсії згідно чинного законодавства та його заяви від 02.05.2019 на перерахунок пенсії.

Тобто, на час подання позовної заяви (13.05.2019) та на час розгляду справи відповідачем не прийнято будь-яке рішення з приводу проведення перерахунку пенсії позивачу або у відмові проведення перерахунку відповідно до заяви позивача від 02.05.2019 року.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі від 22.12.2014 року №28-2, головне управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань: зокрема, здійснює призначення (перерахунок) та виплату пенсій військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу та іншим особам (крім військовослужбовців строкової служби та членів їх сімей), які мають право на пенсію згідно із Законом України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб

З матеріалів справи вбачається, що позивач 05.06.2018 року звернувся до ГУПФУ в Харківській області з відповідною заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Зазначену заяву зареєстровано до журналу обліку заяв про призначення пенсії №348 від 05.06.2018 року.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області з 05.06.2018 року позивачу призначено пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) у розмірі 80% грошового забезпечення по інвалідності.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ встановлено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ пенсії особам, які постраждали від Чорнобильської катастрофи умови, норми і порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" і цим Законом.

Порядок дій територіальних органів ПФУ при розгляді та вирішенні заяв фізичних осіб - громадян з приводу зокрема переведення з одного виду пенсії на інший перерахунок пенсій визначений нормами Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262-ХІІ" від 30.01.2007 N 3-1 (далі Порядок N 3-1).

Згідно з п.4 Порядку N 3-1, заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Пунктом 14 Порядку N 3-1 передбачено, що орган, який призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів. Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" ( 2262-12 ) (додаток 3).Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка - повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Також суд зазначає, що додатком 1 Порядку N 3-1 визначена форма заяви про призначення/перерахунок пенсії.

Судом встановлено, що позивач звернувся до відповідача із заявою від 02.05.2019 року складеною в довільній формі, яка не передбачена чинним законодавством.

За правовим висновком Верховного Суду, що викладений в постанові від 19.04.2018 року у справі № 601/198/16, - підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані уповноваженому органу ПФУ в установленому порядку.

Відповідно до ч. 5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на те, що позивач із заявою встановленої форми про перерахунок пенсії не звертався, суд приходить до висновку про відсутність у відповідача правових підстав для проведення перерахунку пенсії або переведення з одного виду пенсії на іншій.

Тобто обов`язок проведення УПФУ переводу заявника з одного виду пенсії на інший або перерахунку пенсії виникає на підставі подання належного за формою документа, передбаченого Порядком №N 3-1. Проте, у спірних правовідносинах позивач з таким письмовим документом до відповідача не звертався.

Подання іншого за формою та змістом письмового документа з приводу перерахунку чи переведення раніше призначеної пенсії не створює правового наслідку у вигляді обов`язку прийняти письмове рішення у формі протоколу/рішення стосовно призначення нової пенсії або відмови у такому призначенні.

Суд також зауважує, що у рішеннях по справах "Клас та інші проти Німеччини", "Фадєєва проти Росії", "Єрузалем проти Австрії" Європейський суд з прав людини зазначив, що суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Згідно Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів Ради Європи 11.03.1980 року на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду - тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд не наділений повноваженнями втручатися у вільний розсуд (дискрецію) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за критеріями, визначеними ст.2 КАС України.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Оскільки відповідач, у спірних правовідносинах рішення у формі протоколу (рішення) не приймав, а отже, відмови у призначенні пенсії не вчиняв, суд, виходячи зі змісту положень КАС України, не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Посилання позивача на правову позицію викладену у постановах Другого апеляційного адміністративного у рішеннях по справах № 520/89/18, 520/8794/18, №520/8795/18, № 520/9157/18, №520/9094/18, № 520/8797/18, суд не приймає до уваги, оскільки в зазначених рішеннях, вже був проведений відповідачем перерахунок пенсії відповідно до статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та позивачі по даним рішенням не були згодні з показником середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески.

В даному випадку, відповідачем до теперішнього часу взагалі не прийнято рішення стосовно перерахунку пенсії позивача, а тому і не відомо, за який рік та у якому розмірі буде застосований показник середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено внески у разі прийняття такого рішення.

Таким чином, з врахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про передчасність вимог позивача та про відсутність існування порушеного права позивача у публічно-правових відносинах, що є підставою для відмови у задоволенні заявлених вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється з урахуванням норм ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст.246,257,258,263, 255,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Тітов