Справа № 1540/3743/18
Суддя: Мартинюк Н.М.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

03 червня 2019 року

Київ

справа №1540/3743/18

адміністративне провадження №К/9901/14718/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,

суддів - Жука А.В., Мельник-Томенко Ж.М.,

розглянувши питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Любашівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Любашівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії - задоволено частково.

Визнано протиправною відмову Любашівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області в оформленні та видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорта громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях).

Зобов`язано Головне управління Держаної міграційної служби України в Одеської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 та його законного представника ОСОБА_1 щодо оформлення та видачі паспорту громадянина України зразка 1994 року у вигляді паспортної книжечки (на паперових носіях) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

П`ятий апеляційний адміністративний суд своєю постановою від 17 квітня 2019 року змінив рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року, виклавши третій абзац резолютивної частини цього рішення в такій редакції:

«Зобов`язати ГУ ДМСУ в Одеській області в особі територіального підрозділу Любашівського районного сектору ГУ ДМСУ в Одеській області оформити та видати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України у вигляді книжечки зразка 1994 року».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з наступних підстав.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", відповідно до якої учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пунктом 2 частини п`ятої зазначеної норми процесуального закону визначено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності, крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Наведені у касаційній скарзі доводи та мотиви не дають підстав для висновку, що судові рішення, ухвалені у зазначеній справі, стосуються питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Натомість, скаржник посилається на те, що «судом першої та апеляційної інстанцій прийняті рішення з порушенням норм матеріального і процесуального права, неповно з`ясовані обставини, що мають значення для справи, висновки судів не відповідають обставинам справи, а тому підлягають скасуванню».

У свою чергу, пунктом 8 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу до справ незначної складності віднесені, зокрема, типові справи.

Типові адміністративні справи - це справи, відповідачем у яких є один і той самий суб`єкт владних повноважень (його відокремлені структурні підрозділи), спір у яких виник з аналогічних підстав, у відносинах, що регулюються одними нормами права, та у яких позивачами заявлено аналогічні вимоги. Зразкова адміністративна справа - це типова адміністративна справа, прийнята до провадження Верховним Судом як судом першої інстанції для постановлення зразкового рішення (пункти 21, 22 частини першої статті 4 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 291 КАС України рішення суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду типової справи може бути оскаржено в касаційному порядку виключно з таких підстав:

1) суд першої та (або) апеляційної інстанції при вирішенні типової справи не визнав її типовою справою та (або) не врахував правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи;

2) справа, в якій судом першої та (або) апеляційної інстанції ухвалено рішення з урахуванням правових висновків, викладених у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, не відповідає ознакам типової справи.

Розглядаючи цю справу, суд першої інстанції визнав її типовою, і крім того, ухвалюючи рішення у цій справі, суди попередніх інстанцій врахували правові висновки, викладені у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи.

Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 19 вересня 2018 року вже висловила свою правову позицію у зразковій справі № 806/3265/17 (Пз/9901/2/18) і зазначила, що її висновки у цій зразковій справі належить застосовувати в адміністративних справах щодо звернення осіб до суду з позовом до територіальних органів ДМС України з вимогами видати паспорт громадянина України у формі книжечки, у зв`язку з ненаданням особою згоди на обробку персональних даних, відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26 червня 1992 року № 2503-ХІІ.

Отже, ця справа є типовою справою, у якій вже постановлено зразкове рішення Верховним Судом. Також, суди першої та апеляційної інстанцій врахували правові висновки Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи.

Крім того, за частиною п`ятою статті 291 КАС України може бути оскаржене в касаційному порядку лише рішення суду апеляційної інстанції у типовій справі. Натомість, відповідач у своїй касаційній скарзі просить скасувати судові рішення і першої, й апеляційної інстанцій.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За такого правового врегулювання і обставин справи Верховний Суд вважає необхідним відмовити у відкритті касаційного провадження.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 328, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 22 січня 2019 року і постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 17 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, Любашівського районного сектору Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала. Копію касаційної скарги залишити в суді касаційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями і не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач Н.М. Мартинюк

Судді А.В. Жук

Ж.М. Мельник-Томенко