Справа № 9901/232/19
Суддя: Смокович М.І.
Дата ухвалення: 2019-06-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 червня 2019 року

Київ

справа №9901/232/19

адміністративне провадження №П/9901/232/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Смоковича М.І.,

суддів Калашнікової О.В., Кашпур О.В., Радишевської О.Р., Уханенка С.А.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

03 травня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду як суду першої інстанції з позовом до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (далі - ВККС, Комісія), з вимогами:

визнати протиправним та скасувати рішення ВККС від 29 січня 2019 року про відмову у перегляді результатів практичного завдання, за наслідками якого залишено без змін рішення Комісії від 20 грудня 2018 року про припинення участі позивача в оцінюванні та конкурсі;

зобов`язати Комісію, відповідно до частини п`ятої статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», переглянути рішення від 20 грудня 2018 року за зверненням позивача від 26 грудня 2018 року (15 січня 2019 року) з виконанням всіх вимог, яких повинні дотримуватися суди та інші державні органи при прийнятті рішень.

Ухвалою від 07 травня 2019 року Верховний Суд залишив зазначену позовну заяву без руху.

Підставою для такого рішення слугували відсутність заяви про поновлення строку звернення до суду та документів, доданих до позову, для відповідача.

На виконання вимог ухвали від 10 квітня 2019 року позивач надіслав заяву, у якій зазначив, що звернення з цим позовом зумовлено тим, що раніше Верховний Суд ухвалою від 01 квітня 2019 року (справа № 9901/118/19) повернув його позовну заяву в частині оскарження дій ВККС про встановлення 51,5 балів, припинення оцінювання і недопущення до участі у конкурсі (у зв`язку з пропуском строку звернення до суду). Позивач зауважив, що в згаданій ухвалі від 01 квітня 2019 року Верховний Суд зазначив, що рішення Комісії від 29 січня 2019 року, яке зі слів позивача, він теж оспорював одночасно з діями ВККС щодо його оцінювання, є окремим предметом судового оскарження.

Тож позивач вважає, що рішення ВККС від 29 січня 2019 року він оскаржив своєчасно, але суд відмовив йому у допуску справи до розгляду (ухвалою від 01 квітня 2019 року у справі № 9901/118/19).

Зваживши на мотиви постановлення ухвали від 01 квітня 2019 року у справі № 9901/118/19 позивач вважає, що звернення уже з цим позовом до суду є своєчасним. Понад те, позивач твердить, що використав позасудовий порядок оскарження рішення Комісії, передбачений статтею 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» і в такому випадку за правилами частини четвертої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС) строк для звернення до суду становить три місяці, в межах яких він і подав цей позов.

Неоднозначний, на думку позивача, підхід Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду до вирішення питання про строки оскарження рішень Комісії та непередбачуваність законодавства щодо порядку обчислення цих строків у разі звернення до Комісії із заявою відповідно до частини другої статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» зумовлює те, що позивача може бути позбавлено права на судовий захист.

Відповідь позивача на ухвалу від 07 травня 2019 року надійшла до суду 28 травня 2019 року. Останній день строку для вирішення питання щодо поновлення строку звернення з цим позовом до суду завершився 03 червня 2019 року.

За змістом частини другої статті 123 КАС питання про поважність причин/підстав пропуску строку звернення з позовом вирішує суд.

Станом на 03 червня 2019 року судді, які входять до складу колегії (не доповідач), визначеної для розгляду цієї справи перебувають у відпустці.

Для того, щоб не допустити порушення розумних строків і забезпечити вирішення питання щодо поновлення строку звернення з цим позовом у справі призначено повторний автоматизований розподіл, за наслідками якого визначено новий склад колегії. Позаяк повторний автоматизований розподіл відбувся 03 червня 2019 року в кінці робочого дня, цю ухвалу колегія суддів постановила 04 червня 2019 року.

Колегія суддів розглянула заяву позивача, проаналізувала обставини, на які він покликається, обґрунтовуючи причини несвоєчасного звернення до суду з цим позовом, відтак зазначає таке.

Ухвалою від 01 квітня 2019 року № 9901/118/19 (на яку покликається позивач) суд визнав неповажними наведені ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду і повернув йому позовну заяву в частині вимог щодо: визнання протиправним встановлення 51,5 балів за практичне завдання та зобов`язання прийняти таке рішення за участю позивача, як учасника процесу; визнання протиправним втручання ВККС в приватне життя ОСОБА_1 шляхом припинення участі у кваліфікаційному оцінюванні - третьому етапі Спеціальної процедури призначення до Верховного Суду, оголошеному 02 серпня 2018 року та зобов`язання закінчити кваліфікаційне оцінювання визначивши позицію за рейтингом; допуску до участі у конкурсі за визначеними результатами.

Водночас іншою ухвалою від 01 квітня 2019 року № 9901/118/19 Верховний Суд відкрив провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ВККС про визнання протиправним зволікання відповідача направити копію рішення від 29 січня 2019 року та зобов`язання направити таке.

Повертаючи позовну заяву Верховний Суд (у справі № 9901/118/19), з-поміж іншого, зазначив, що перебіг місячного строку для звернення до суду для позивача почався з 20 грудня 2018 року (дата, яку вказав позивач, як таку, коли він довідався про рішення ВККС щодо виставлення балів). У тій же ухвалі суд зазначив, про те, що ненадіслання ВККС рішення (щодо виставлення балів) не може вказувати на поважність причин пропуску строку, а щодо подачі скарги чи заяви в порядку статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», то таке право не свідчить про досудовий порядок врегулювання спору. За тією ж ухвалою, використання можливості звернення до суб`єкта владних повноважень згідно зі статтею 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» не свідчить також про необізнаність врахування часу для вирішення питання, за таким зверненням як підстави для поновлення строку в розумінні частини першої статті 121 та частини п`ятої статті 122 КАС. Вирішення по суті поданої заяви та незгода з прийнятим рішенням може бути предметом окремого судового оскарження.

Зважаючи на такі висновки Верховного Суду (викладені в ухвалі від 01 квітня 2019 року № 9901/118/19) позивач подав цей позов, утім мотиви, якими позивач обґрунтовує, що строк звернення з цим позовом не пропущено, або (як зазначає позивач) якщо суд вважає, що пропущено - то з поважних причин, по суті полягають у незгоді з судовим рішенням про повернення позовної заяви у справі № 9901/118/19.

Те, що суд у згаданій ухвалі, коли обґрунтовував свій висновок про несвоєчасне подання позовної заяви (в частині, у якій її повернено позивачу), зазначив про можливість оскарження до суду рішення ВККС за наслідками розгляду заяви, поданої відповідно до частини другої статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», не свідчить, що в такий спосіб суд відмовив позивачу у відкритті провадження у справі про оскарження такого рішення ВККС (від 29 січня 2019 року).

У цьому зв`язку насамперед треба зауважити, що в тій справі позивач і не заявляв таких вимог (його позов стосувався, зокрема, оскарження бездіяльності ВККС щодо не надіслання такого рішення і в цій частині провадження у справі відкрито і вже постановлено рішення від 27 травня 2019 року по суті спору). Окрім того, висновки, який дійшов суд у тій справі, потрібно аналізувати у контексті позовних вимог, адже суд (у справі № 9901/118/19) давав правову оцінку своєчасності звернення позивача до суду з позовом про оскарження дій ВККС щодо виставлення балів у зіставленні з доводами позивача про звернення до ВККС про перегляд її рішення відповідно до частини другої статті 85 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» (яке позивач вважає досудовим порядком врегулювання спору і на яке покликався як на причину пропуску місячного строку).

Щодо останнього, то позивач має право оскаржити таке рішення, але з дотриманням вимог Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 88 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя (кандидат на посаду судді), який не згодний із рішенням Вищої кваліфікаційної комісії суддів України щодо його кваліфікаційного оцінювання, може оскаржити це рішення в порядку, передбаченому Кодексом адміністративного судочинства України.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

ОСОБА_1 оспорює рішення ВККС від 29 січня 2019 року № 135/вс-19, яким відмовлено у перегляді рішення Комісії від 20 грудня 2018 року № 232/зп-18 щодо затвердження результатів виконаного ним практичного завдання у межах кваліфікаційного оцінювання кандидатів на зайняття вакантних посад суддів Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Позивач зауважив, що спірне рішення Комісія оголосила 29 січня 2019 року, утім тільки резолютивну частину. Заяву про отримання копії рішення Комісії від 29 січня 2019 року позивач подав 14 березня 2019 року, отримав його 03 квітня 2019 року і 03 травня 2019 року звернувся з цим позовом до суду.

У цьому контексті суд зазначає, що про спірне рішення Комісії позивачу, як він сам ствердив, було відомо 29 січня 2019 року. Обставин, через які позивач зволікав як зі зверненням до ВККС про отримання копії цього рішення, так і зі зверненням з цим позовом до суду (у травні 2019 року) позивач не повідомив і не обґрунтував у чому полягає їх поважність.

Покликання на ухвалу від 01 квітня 2019 року № 9901/118/19 як на причину звернення з цим позовом, з огляду на зазначене, не пояснює причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду.

Звернення до ВККС із заявою про перегляд рішення щодо кваліфікаційного оцінювання судді (на підставі частини другої статті 85 Закону «Про судоустрій і статус суддів») не є альтернативним способом оскаржити рішення ВККС в адміністративному порядку і не може вважатися досудовим порядком врегулюванням спору у розумінні частини четвертої статті 122 КАС. Тому в аспекті спірних правовідносин подання такої заяви не впливає на перебіг строку, встановленого частиною п`ятою статті 122 КАС, для звернення до суду з позовом про оскарження рішення ВККС щодо кваліфікаційного оцінювання (один місяць).

Покликання позивача про неоднозначну судову практику щодо можливості оскарження рішень ВККС за наслідками кваліфікаційного оцінювання, то такі, з огляду на наведені законодавчі положення, є необґрунтованими і теж не можуть доводити поважність причин пропуску строку звернення до суду.

За правилами частини першої статті 123 КАС у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до частини другої статті 123 КАС якщо заяву не буде подано в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини четвертої статті 169 КАС позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_1 подав позовну заяву про визнання протиправним і скасування Рішення по спливу місячного строку, а причини, через які цей строк було пропущено, на думку колегії суддів, є неповажними, суд повертає цю позовну заяву.

Керуючись статтями 22, 123, 169, 243, 248, 266, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вищої кваліфікаційної комісії суддів України про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Апеляційна скарга на ухвалу Верховного Суду може бути подана до Великої Палати Верховного Суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Судове рішення Верховного Суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення Верховного Суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після набрання законної сили рішенням Великої Палати Верховного Суду за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя-доповідач М.І. Смокович

Судді О. В. Калашнікова

О. В. Кашпур

О. Р. Радишевська

С. А. Уханенко