Справа № 160/170/19
Суддя: Мельник В.В.
Дата ухвалення: 2019-05-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

29 травня 2019 року м. Дніпросправа № 160/170/19

Третій апеляційний адміністративний суд
у складі колегії суддів: головуючого - судді Мельника В.В. (доповідач),
суддів: Чепурнова Д.В., Сафронової С.В.,
за участю секретаря судового засідання Царьової Н.П.,
розглянувши у відкритому

судовому засіданні в м. Дніпрі

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року (головуючий суддя Рябчук О.С.) в адміністративній справі

за позовом ОСОБА_1

до Міністерства оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора Красноока Олександра Федоровича

про визнання недійсним контракту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Міністерства оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 генерал майора ОСОБА_2 (далі Відповідач), в якому просив визнати недійсним контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу, укладений між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 генерал-майора ОСОБА_2 .

В обґрунтування адміністративного позову Позивач зазначив про те, що він не мав внутрішньої волі до укладання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, укладеного нібито 17.05.2017 року з Міністерством оборони України, не підписував контракт із зазначенням такої дати, не погоджувався на будь-які зміни дат або строків у контракті і має обґрунтовані побоювання, що Відповідач у майбутньому може знову здійснити дії щодо зміни дати набрання чинності контрактом і рахувати це виправленням механічної помилки або описки.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року в задоволенні адміністративного позову - відмовлено (а.с.84-86).

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову суд першої інстанції, зокрема, виходив із того, що Позивач добровільно вступив на професійну військову службу шляхом укладання контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на п`ять років.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Позивач оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі Позивач, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано, зокрема, тим, що всі наявні обставини свідчать про те, що дійсно мала місце самоправна зміна дати контракту Відповідачем, цей факт не спростовано Відповідачем в належний спосіб і не враховано в подальшому судом, який не надав оцінки цьому факту. Позивач вказує, що він спочатку підписав обидва примірники контракту, де було вказано дату набрання чинності 21.07.2017 р., і передав їх до кадрової служби, а вже потім дата була самоправно змінена, без узгодження із Позивачем.

Відповідачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому останній зазначив, що дата підписання контракту однакова в обох примірниках контракту, що свідчить про свідоме рішення щодо підписання контракту ОСОБА_1 і цей примірник знаходиться у нього. Крім того, Відповідач вказує, що рік початку періоду служби за контрактом залишається однаковим в обох примірниках, а саме 2017 рік, без будь-яких механічних описок та корегування. Також у відзиві Відповідач зазначає про те, що Позивач добровільно підписав контракт, чому передував ряд обов`язкових та необхідних дій, а саме написання рапорту, проходження медичного огляду для військової служби, видання наказу у військовій частині, що свідчило про бажання Позивача проходити військову службу. Вказане, згідно посилань Відповідача, свідчить про свідоме рішення Позивача на підписання контракту, а дата контракту, один з яких знаходився і знаходиться досі у Відповідача, не змінювалась з моменту підписанням ним цього контракту.

Позивач та його представник у судовому засіданні підтримали вимоги апеляційної скарги.

Представники Відповідача, кожен окремо, у судовому засіданні проти задоволення вимог апеляційної скарги заперечували.

Заслухавши пояснення Позивача та представників учасників справи, кожного окремо, проаналізувавши вимоги та підстави апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, перевіривши правову оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що підстави для скасування судового рішення відсутні, а апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

У відповідності до матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 18.06.2015 р. № 122 ОСОБА_1 продовжено дію контракту понад встановлені строки на період до оголошення демобілізації з 18.06.2015 р.

06 липня 2017 року ОСОБА_1 подано начальнику служби РЕБ управління оперативного забезпечення штабу військової частини НОМЕР_1 рапорт про укладення контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу терміном на 5 років з 21.07.2017 р.

Згідно витягу з наказу Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » від 17.05.2017 р. № 90 наказано укласти новий контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу строком на 5 років з ОСОБА_1 .

Міністерством оборони України в особі командира військової частини НОМЕР_1 та ОСОБА_1 укладено Контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України на посадах осіб офіцерського складу терміном на п`ять років.

Відповідно до п. 11 контракту, вказаний контракт набирає чинності з 17.05.2017 р.

Вищевказана дата набрання чинності контракту заперечується Позивачем із посиланнями на внесення виправлень в цій частині, що згідно позиції Позивача є підставою для визнання такого контракту недійсним.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» на військову службу за контрактом приймаються громадяни, які пройшли професійно-психологічний відбір і відповідають установленим вимогам проходження військової служби.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, визначений Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі по тексту - Положення №1153/2008).

Відповідно до вимог абз.1 п.15 Розділу ІІ Положення №1153/2008 з громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладаються: контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - контракт про проходження військової служби) - письмова угода, що укладається між громадянином і державою, від імені якої виступає Міністерство оборони України, для встановлення правових відносин між сторонами під час проходження військової служби.

Згідно з ч. 2 п.16 Розділу ІІ Положення №1153/2008, право на укладення від імені Міністерства оборони України контракту про проходження військової служби надається: посадовій особі, яка має право видавати накази по особовому складу та до повноважень якої належить призначення на відповідні посади, - з особами, що призначені або призначаються на посади, за якими штатом (штатним розписом) передбачено військове звання від рядового складу до старшого офіцерського складу.

За правилами п.23 Розділу ІІ Положення №1153/2008 строк контракту про проходження військової служби обчислюється з дня набрання ним чинності.

Відповідно до п. 25 Положення №1153/2008 про дату набрання чинності контрактом, а також про продовження строку контракту у першому і другому його примірниках робиться відповідний запис, який засвідчується підписом командира (начальника) військової частини та скріплюється відповідною гербовою печаткою.

Згідно з п. 26 Розділу ІІ Положення №1153/2008 контракт укладається у двох примірниках, підписується сторонами контракту.

Підпис посадової особи скріплюється відповідною гербовою печаткою.

Один примірник контракту зберігається в особовій справі військовослужбовця, другий - у військовослужбовця.

Контракт про проходження військової служби є підставою для видання відповідного наказу по особовому складу про зарахування особи до списків особового складу Збройних Сил України та призначення її на відповідну посаду чи продовження військової служби.

У відповідності до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень статей 73-76 Кодексу адміністративного судочинства України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до пункту 17 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Згідно частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Спірні правовідносини у даній справі стосуються питання дійсності правочину, укладеного між сторонами, не пов`язані із визнанням протиправними рішень, дій, чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У відповідності до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином у спірних правовідносинах на Позивача покладено обов`язок із доведення обставин, на яких ґрунтуються його позовні вимоги, зокрема обставини того, що Позивач не підписував контракт із зазначенням у пункті 11 даного контракту дати « 17 травня 2017 року».

Поряд із цим, на підтвердження вказаної обставини Позивачем не було надано доказів, що відповідають процесуальним критеріям належності, допустимості та достовірності і є достатніми для висновку про наявність відповідної обставини.

Судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення обґрунтовано враховано те, що достовірність підписів в контракті не заперечується сторонами, в той час як в обох примірниках контракту, що перебувають у сторін, зазначена одна дата набрання чинності контракту.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Коробов проти України», «Федорченко та Лозенко проти України», «Нечипорук і Йонкало проти України», «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанії» зазначено, що при оцінці доказів суд застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом».

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновками суду першої інстанції в оцінках посилань Позивача на те, що останній не підписував контракт із зазначенням у пункті 11 даного контракту дати « 17 травня 2017 року», оскільки дані доводи перебувають в межах розумного сумніву, в той час як припущення у доказуванні є неприпустимими.

При цьому суд апеляційної інстанції враховує, що бажаючи проходити військову службу, Позивач здійснив для цього всі необхідні дії, а саме: надав необхідні для укладення контракту документи, пройшов медичне обстеження та підписав контракт.

Крім того, згідно з рапортом від 06 квітня 2017 року Позивач виявив бажання проходити військову службу у Збройних Силах України на посаді офіцерського складу на 5 (п`ять) років з 21 липня 2017 року.

Також в ході апеляційного розгляду справи Позивач зазначав про те, що контракт був фактично підписаний ним лише в червні 2017 року, але судом апеляційної інстанції критично оцінюються дані посилання, оскільки вони не узгоджуються із зібраними у справі матеріалами, зокрема копією витягу із наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » №90, датованого 17 травня 2017 року (а.с.69), згідно змісту якого наказано укласти новий контракт із Позивачем і матеріали справи містять копію відповідного контракту із зазначенням дати « 17 травня 2017 року».

Крім того, в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції Позивачем були надані пояснення стосовно отримання свого примірнику контракту, яке, згідно посилань Позивача, відбулось у листопаді 2017 року. Разом із тим, Позивачем не було надано належних та переконливих пояснень стосовно того, чому, отримавши примірник контракту у листопаді 2017 року, який згідно підстав адміністративного позову містив певні виправлення, що не узгоджувались із його внутрішньою волею, він реалізував право на звернення до суду лише у грудні 2018 року.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає недоведеними підстави, що викладені в обґрунтування заявлених Позивачем вимог.

Суд враховує й те, що згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За даних обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції під час розгляду даної справи об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються належними письмовими доказами, які зібрані та досліджені судом у судовому засіданні під час розгляду даної адміністративної справи, рішення суду першої інстанції у даній справі про відмову у задоволенні адміністративного позову прийнято без порушення норм процесуального та матеріального права, і тому рішення суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 25 березня 2019 року необхідно залишити без змін.

Доводи апеляційної скарги Позивача спростовуються дослідженими у справі доказами і не можуть бути підставою для скасування рішення суду, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 310, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 березня 2019 року у справі №160/170/19 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
В повному обсязі постанова складена 04 червня 2019 року.

Головуючий - суддя В.В. Мельник

суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова