Справа № 179/750/19
Суддя: Кошля А. О.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2019 року смт. Магдалинівка

Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - Кошлі А.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Бондар О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Магдалинівка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора Новомосковського ВП л-та поліції Гулай Сергій Анатолійович про скасування постанови від 23.04.2019 року серії ДПО18 № 151150,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до інспектора Новомосковського ВП Гулай С.А. (далі-відповідача), в якому просить скасувати постанову серії ДПО18 № 151150 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 23.04.2019 року відповідачем прийнято постанову ДПО18 № 151150 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у виді 340 грн. штрафу, за не проходження обов`язкового технічно огляду тз. З вказаною постановою не погоджується вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню оскільки вона прийняття без достатніх правових підстав, необґрунтовано. Вказує, що належний йому автомобіль УАЗ днз НОМЕР_1 використовує для власних потреб, не здійснює перевезення пасажирів та вантажів з метою отримання прибутку.

Позивач в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не прибув, до суду надано письмові заперечення проти позову, в яких вказано, що 23.04.2019 року на вул. Центральній в с. Оленівка, Магдалинівського району Дніпропетровської області було зупинено автомобіль УАЗ-374101 днз НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , під час перевірки було встановлено відсутність акту проходження обов`язкового технічного контролю. У зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 прийнято постанову про порушення ч. 3 ст. 121 КУпАП та накладено штраф в розмірі 340 грн.

Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 151150 від 23.04.2019 року на позивача накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн.

Підставою для накладення стягнення, є те, що ОСОБА_1 в с. Оленівка, Магдалинівського району керував 23.04.2019 року тз УАЗ 374101 днз НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 121 КУпАП.

Відповідно до пункту 1.1 ПДР ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно з пунктом 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Правові та соціальні основи дорожнього руху з метою захисту життя та здоров`я громадян, створення безпечних і комфортних умов для учасників руху та охорони навколишнього природного середовища визначенні положеннями Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII (далі Закон № 3353-XII).

Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього pyху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Статтею 29 вказаного нормативного акту встановлено, що до участі у дорожньому русі допускаються транспортні засоби, конструкція і технічний стан яких відповідають вимогам діючих в Україні правил, нормативів і стандартів, що мають сертифікат на відповідність цим вимогам, укомплектовані у встановленому порядку, а у разі, якщо транспортний засіб згідно з цим Законом підлягає обов`язковому технічному контролю, пройшов такий контроль.

Відповідно до ст. 33 Закону № 3353-XII технічний стан транспортних засобів, що перебувають в експлуатації, у частині, що стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, має відповідати правилам, нормативам і стандартам, затвердженим у встановленому порядку. Обов`язок щодо забезпечення належного технічного стану транспортних засобів покладається на їх власників або інших осіб, які їх експлуатують, згідно з чинним законодавством.

Поняття обов`язковості технічного контролю транспортних засобів розкрито положеннями ст. 35 Закону № 3353-XII. Зокрема, обов`язковому технічному контролю підлягають транспортні засоби, що беруть участь у дорожньому русі та зареєстровані територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України.

В той же час, обов`язковому технічному контролю не підлягають:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

3) технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Частиною 6 згаданої статті визначено періодичність проходження обов`язкового технічного контролю, який для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажних автомобілів (незалежно від форми власності) вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років має мати місце кожні два роки.

Постановою Кабінету Міністрів України №137 від 30.01.2012 року затверджено Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, (надалі-Порядок №137) положення якого стосовно періодичності проведення обов`язкового технічного контролю повністю дублюють приписи Закону № 3353-XII. Зокрема, Порядком №137 також встановлена періодичність проходження обов`язкового технічного контролю для вантажних автомобілів незалежно від форм власності вантажопідйомністю до 3.5 тонни із строком експлуатації більше двох років - два роки.

У відповідності до приписів ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобіль вантажний - це автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів; автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

У відповідності до ч.ч. 3, 4 ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральник, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо).

При державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий, таксі, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Згідно свідоцтва про державну реєстрацію автомобіля УАЗ 374101, днз НОМЕР_1 1988 року випуску, вказано тип - Фургон малотоннажний-В .

При цьому, жодної відмітки, яка б свідчила про належність вказаного транспортного засобу до категорії легкових автомобілів не виявлено.

Посилання позивача не те, що вказаний автомобіль не використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку є помилковими, оскільки факт такого використання є підставою для проведення технічного огляду для легкових автомобілів. Доказів того, що УАЗ 374101, днз НОМЕР_1 належить до категорії легкових автомобілів позивачем не надано.

Тобто в розрізі положень ст. 19 Закону України «Про автомобільний транспорт» та з урахуванням типу транспортного засобу позивача (фургон малотоннажний) суд приходить до висновку про належність транспортного засобу позивача до вантажних автомобілів.

Таким чином, вказані обставини у своїй сукупності свідчать про належність транспортного засобу позивача до автомобілів вантажних, які відповідно до чинного законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю з періодичністю його проходження - кожні два роки.

Доводи позивача про те, що його транспортний засіб не повинен проходити обов`язковий технічний контроль є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Підсумовуючи викладене, суд доходить до переконання, що автомобіль марки УАЗ 374101, днз НОМЕР_1 не відноситься до транспортних засобів зазначених у ч. 2 ст. 35 Закону України «Пру дорожній рух», і маючи вантажопідйомність до 3,5 тонни та перебуваючи у експлуатації більше двох річного строку, підпадає під загальне правило встановлене ч. 1 ст. 35 Закону України «Про дорожній рух» про обов`язковість проходження технічного контролю.

Стосовно визнання незаконними дій відповідача, суд зазначає наступне.

Згідно п.11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» (в редакції на момент виникнення спірних відносин) поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлені повноваження органів Національної поліції щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, органи Національної поліції розглядають справи, в тому числі, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частини 1, 2, 3, 5 та 6 статті 121, статті 121-1, 121-2, частини 1, 2, 3 статті 122, частина 1 статті 123, статті 124-1 - 126).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно п.4 р.І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, наведені норми в їх сукупності свідчать про наявність у Інспектора як посадової особи Національної поліції повноважень щодо здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками, які реалізуються, крім іншого, шляхом розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення у разі виявлення правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зокрема, порушень, без складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Відтак, вчинення інспектором патрульної поліції законодавчо визначених дій має наслідком прийняття відповідного рішення суб`єкта владних повноважень - постанови у справі про адміністративне правопорушення, тому самі по собі дії щодо складення постанови у справі про адміністративне правопорушення та притягнення до відповідальності не можуть бути визнані протиправними.

Відповідачем доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, оскільки матеріали справи містять достатню кількість належних та допустимих доказів в підтвердження факту вжиття відповідачем всіх необхідних заходів, які б засвідчили обґрунтованість висновків про наявність підстав для винесення оскаржуваної постанови, зокрема щодо використання позивачем транспортного засобу тип вантажний, який потребує обов`язкового технічного огляду.

З урахуванням викладеного позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 243-245, 250 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора Новомосковського ВП л-та поліції Гулай Сергій Анатолійович про скасування постанови від 23.04.2019 року серії ДПО18 № 151150 - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя А.О. Кошля