Справа № 824/700/18-а
Суддя: Курко О. П.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 824/700/18-а

Головуючий у 1-й інстанції: Дембіцький П.Д.

Суддя-доповідач: Курко О. П.

03 червня 2019 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Курка О. П.

суддів: Боровицького О. А. Совгири Д. І.

за участю:

секретаря судового засідання: Франчук А.О.,

представника позивача: ОСОБА_1 ,

представника відповідача: Мазурок Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року (м. Чернівці) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 до Головного управління Державної фіскальної служби у Чернівецькій області про скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

05 листопада 2018 року під час судового засідання в суді першої інстанції представником позивача було заявлено клопотання про призначення по справі судово-бухгалтерської експертизи.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року клопотання задоволено та призначено судово-економічну експертизу. Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити ухвалу суду першої інстанції в частині визначення експертної установи. Також апелянт просить вилучити пункти 5.2, 5.3, 5.4, 5.5, 5.6, 5.7, 5.8, 5.9 резолютивної частини оскаржуваної ухвали та викласти пункти 3, 6, 7, 10 в іншій редакції.

В судовому засіданні представник позивача доводи апеляційної скарги підтримав в повному обсязі та просив суд ії задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд залишити її без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи сторін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 05 листопада 2018 року під час розгляду справи в суді першої інстанції в судовому засіданні представник позивача надав до суду клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи та зупинення провадження у справі.

В обґрунтування вказаного клопотання вказав, що у акті перевірки від 22.06.2018 року, що був підставою для прийняття оскаржуваних рішень, працівники ДФС вказують, що моментом виникнення зобов`язання по нарахуванню податку є дата відвантаження товару, яка відображена у накладних. Із цього на думку перевіряючих випливає, що вся дебіторська заборгованість по постановлених ФОП ОСОБА_2 , але ще не оплачених товарів вже є доходом та об`єктом обкладання податками.

При цьому, матеріали справи містять усю первинну бухгалтерську документацію, акти звірки взаєморозрахунків, реєстри накладних, картки обліку, оборотно-сальдові відомості по 361 рахунку "Розрахунки з вітчизняними покупцями" за 2016 рік та 2017 рік, повні банківські виписки, що дає можливість дослідити та об`єктивно оцінити питання документального підтвердження зазначених в акті планової документальної перевірки ГУ ДФС в Чернівецькій області № 83/24-13-13-04-18/ від 22.06.2018 року за наслідками перевірки ФОП ОСОБА_2 заниженні чистого оподатковуваного доходу на суму 476932,43 грн., за період з 01.01.20156 року по 31.12.2017 року. Однак для цього потрібні спеціальні знання в області економіки, бухгалтерського обліку та звітності.

У вказаному клопотанні позивач на вирішення експерта поставив наступні питання: - чи підтверджується документально зазначені в акті планової документальної перевірки ГУ ДФС в Чернівецькій області № 83/24-13-13-04-18/ від 22.06.2018 року за наслідками перевірки ФОП ОСОБА_2 заниження чистого оподатковуваного доходу на суму 476932,43 грн. за період з 01.01.2016 року по 31.12.2017 року.

Водночас, гарантував оплату експертизи, клопотав про зупинення провадження.

Суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення виходив з обґрунтованості заявленого клопотання та наявності підстав для призначення судово-економічної експертизи.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Статтею 102 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу.

При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза).

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.

Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну.

Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

Призначений судом експерт невідкладно повинен повідомити суд про неможливість проведення ним експертизи через відсутність у нього необхідних знань або без залучення інших експертів.

Згідно статті 103 Кодексу адміністративного судочинства України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Якщо суд доручає проведення експертизи кільком експертам чи експертним установам, суд в ухвалі призначає провідного експерта або експертну установу.

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі).

У разі необхідності суд може заслухати експерта щодо формулювання питання, яке потребує з`ясування, та за його клопотанням дати відповідні роз`яснення щодо поставлених питань. Суд повідомляє учасників справи про вчинення зазначених дій, проте їх неявка не перешкоджає вчиненню цих дій.

В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

У разі виникнення сумніву щодо змісту та обсягу доручення призначений судом експерт невідкладно подає суду клопотання щодо його уточнення або повідомляє суд про неможливість проведення ним експертизи за поставленими питаннями.

Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03.11.1998 р. за № 705/3145, затверджено Інструкцію про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень (далі - Інструкція).

Так, згідно п. 1.6 Інструкції, експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, наведеним у додатку 1 до цієї Інструкції.

За наявності обставин, що зумовлюють неможливість або недоцільність проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, орган (особа), який (яка) призначає експертизу (залучає експерта), зазначивши відповідні мотиви, доручає її виконання експертам іншої експертної установи.

Додатком 1 до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затверджено Перелік регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України з якого вбачається, що Київський науково-дослідний інститут судових експертиз включає до зони обслуговування м. Київ, Вінницьку, Житомирську, Івано-Франківську, Київську, Кіровоградську, Тернопільську, Хмельницьку, Черкаську, Чернівецьку та Чернігівську області, а Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз включає до зони обслуговування Волинську, Закарпатську, Львівську та Рівненську області.

Отже, Чернівецька область входить до переліку регіональних зон, що обслуговується Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Водночас, оскаржуваною ухвалою проведення судово-економічної експертизи доручено Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи вимоги абз. 2 п. 1.6 Інструкції, якщо суд першої інстанції вважав недоцільним проведення експертизи в експертній установі за зоною регіонального обслуговування, то він повинен був вказати відповідні мотиви. Однак, суд першої інстанції без жодного обґрунтування та посилань на норми законодавства призначив проведення судово-економічної експертизи Львівському науково-дослідному інституту судових експертиз.

До того ж, колегія суддів вважає безпідставними твердження суду першої інстанції, що нібито позивач сам зазначив ряд державних установ, які могли б провести судово-бухгалтерську експертизу, зокрема: Науково-дослідним установам судових експертиз Мінюсту: Науково-дослідний центр судової експертизи з питань інтелектуальної власності, 01133, м. Київ, бульвар Лесі України, 26; Київський науково-дослідний інститут судових експертиз, 03057, м. Київ, вулиця Смоленська, 6; Львівський науково-дослідний інститут судових експертиз, 79024, м. Львів, вулиця Липинського, 54; Одеський науково-дослідний інститут судових експертиз, 65026, м. Одеса, вулиця Ланжеронівська, 21; Харківський науково-дослідний інститут судових експертиз, 61177, м. Харків, вулиця Золочівська, 8а.

Апеляційний суд звертає увагу, що вищевказані державні установи були зазначені представником відповідача у письмових поясненнях у відповідь на клопотання позивача щодо призначення судово-економічної експертизи (т. 10, а.с. 14-16). При цьому, жодна з вищенаведених державних установ не пропонувалася представником позивача.

Також, суд першої інстанції жодним чином не мотивував чому він відхилив експертів, які були запропоновані позивачем.

Окрім того, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржувана ухвала прийнята судом першої інстанції 16 листопада 2018 року. Сторонам вказана ухвала була направлена 19 листопада 2018 року. Представник позивача отримав копію оскаржуваної ухвали 21 листопада 2018 року (т. 10, а.с. 26)

Апеляційна скарга фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 була подана 03 грудня 2018 року, тобто в межах строку, передбаченого ст. 295 КАС України.

Водночас, Чернівецький окружний адміністративний суд всупереч Інструкції з діловодства в адміністративних судах не направив до Сьомого апеляційного адміністративного суду матеріали адміністративної справи та не дочекавшись набрання законної сили ухвали від 16 листопада 2018 року направив адміністративну справу до Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз.

Колегія суддів вважає, що у вказаних діях судді Дембіцького П . Д. наявні порушення законодавства, на яке, з метою заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, суд відреагував окремою ухвалою від 03 червня 2019 року.

Водночас, враховуючи численні процесуальні порушення, допущені судом першої інстанції, апеляційний суд позбавлений можливості змінити ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року, як просить позивач, оскільки суд в даному випадку не розглядав справу по суті. Отже, судова колегія приходить до висновку про необхідність скасування ухвали Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року з направленням справи для продовження розгляду та повторного розгляду клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи.

Згідно з частинами першою-третьою ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Відповідно до ч.1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 16 листопада 2018 року - скасувати.

Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду та повторного розгляду клопотання про призначення судово-бухгалтерської експертизи.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Постанова суду складена в повному обсязі 04 червня 2019 року.

Головуючий Курко О. П.

Судді Боровицький О. А. Совгира Д. І.