Справа № 360/1927/19
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2019-05-31 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

31 травня 2019 рокуСєвєродонецькСправа № 360/1927/19

Луганський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Борзаниці С.В.

за участю секретаря судового засідання Кравцовій Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі також - позивач), в інтересах якого звернувся представник позивача - адвокат Циба Дмитрій Михайлович, до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (далі також - відповідач, УПФУ в м. Сєвєродонецьку), відповідно до якої просить:

- визнати протиправною бездіяльність УПФУ в м. Сєвєродонецьку, яка полягала у неприйнятті рішення про поновлення або про відмову в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 згідно заяви представника за довіреністю ОСОБА_1 від 12.04.2019;

- зобов`язати УПФУ в м. Сєвєродонецьку розглянути заяву від 12.04.2019, подану представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , та вирішити питання про поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що ОСОБА_2 є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та перебуває на обліку в УПФУ в м. Сєвєродонецьку з травня 1993 року як отримувач пенсії за віком. З листопада 2015 року виплата пенсії ОСОБА_2 призупинена відповідно до пункту 4 частини 1 статті 49 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі також - Закон № 1058). У зв`язку з проведенням антитерористичної операції на території Луганської області ОСОБА_3 . у травні 2015 року виїхала до родичів, які мешкають у Російській Федерації, де станом на сьогоднішній день і мешкає. З урахуванням похилого віку стан здоров`я ОСОБА_2 погіршився, тому пенсіонерка особисто наразі не в змозі звернутися до УПФУ в м. Сєвєродонецьку для поновлення виплати пенсії.

12.04.2019 на підставі довіреності від 18.03.2019 № 61АА6097135, посвідченої нотаріусом Таганрозького нотаріального округу Ростовської області Плотниковою Раїсою Веніамінівною, позивачем до УПФУ в м. Сєвєродонецьку направлено заяву про поновлення виплати пенсії.

Відповідачем була розглянута заява від 12.04.2019 та на адресу ОСОБА_1 направлений лист від 23.04.2019 № 174/Н-4, в якому повідомлено щодо порушеного в зверненні питання.

На думку позивача, УПФУ в м. Сєвєродонецьку порушило вимоги частини 2 статті 49 Закону № 1058 щодо винесення рішення про поновлення (відмову у поновленні) пенсії та на заяву про поновлення виплати пенсії надало Позивачу лише лист від 23.04.2019 № 174/Н-4, у якому мова йде про відмову у поновленні виплати пенсії.

Відмову УПФУ в м. Сєвєродонецьку в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 та виплати пенсії за минулий час, а саме: за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, вважає протиправною, оскільки посадовими особами відповідача однобічно та помилково трактуються положення Закону № 1058-ІV та Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846.

Представник позивача просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач позов не визнав, подав відзив на позовну заяву, в якому у задоволенні позовних вимог просить відмовити повністю з таких підстав (арк. спр. 31-32).

12.04.2019 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку із заявою про поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В даній заяві ОСОБА_1 зазначив, що він уповноважений ОСОБА_2 отримувати належну їй пенсію, з правом отримання щомісячних грошових виплат, додаткового щомісячного забезпечення, разових та інших компенсаційних виплат, у тому числі не виплачені раніше грошові кошти, з правом давати згоду на обробку персональних даних, подавати від її імені заяви та інші необхідні документи, ставити підпис за ОСОБА_2 і здійснювати всі дії, пов`язані з виконанням доручення, передбаченого довіреністю.

Також ОСОБА_1 посилається на абзац 1 пункту 1.5 розділу І Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 р. за № 566/11846, про те, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії, про виплату пенсії у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, поновлення виплати пенсії, про припинення перерахування пенсії на банківський рахунок та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, про виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, про виплату пенсії за довіреністю, термін дії якої більше одного року, через кожний рік дії такої довіреності, подається пенсіонером особисто або його законним представником до органу, що призначає пенсію, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, а пенсіонерами, які зареєстровані на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від уповноважених органів Російської Федерації, - до органу, що призначає пенсію, визначеного Пенсійним фондом України. При цьому у заяві про виплату частини пенсії непрацездатним членам сім`ї особи, яка знаходиться на повному державному утриманні, вказується адреса одержувача цієї частини пенсії.

Відповідно до ч. І ст. 44 Закону № 1058 уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до ч.2 ст. 49 Закону № 1058 поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому цим Законом.

Відповідно до ч.І ст.46 Закону № 1058 нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

На підставі зазначеного, ОСОБА_1 у заяві від 12.04.2019 року просив управління:

1. прийняти від нього зазначену заяву про поновлення пенсійних виплат ОСОБА_2 ;

2. винести відповідне рішення;

3. виплатити йому (як законному представнику ОСОБА_2 ) суму нарахованої, але не виплаченої пенсії за останні три роки, до дня звернення про поновлення та виплату пенсії ОСОБА_2 , при цьому суму пенсійних виплат за останні 12 місяців виплатити одночасно;

4. про результати розгляду зазначеної заяви повідомити ОСОБА_1 .

Щодо зазначеної заяви ОСОБА_1 , управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надало відповідь (вих.№174/Н-4 від 23.04.2019) з роз`ясненнями ОСОБА_1 , яку він отримав особисто 24.04.2019 р.

В обґрунтуванні своєї позиції управління повідомляє наступне.

ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області з 1993 року і отримувала пенсію по 30.04.2015 року.

Пенсія з 01.05.2015 року по 31.10.2015 року ОСОБА_2 , відповідно довідки №1862 від 15.05.2019 року, була нарахована в сумі 7 412, 50 грн., але не отримувалась ОСОБА_2 з власної вини.

Відповідно до п.4 ч.І ст.49 Закону № 1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд, тому з 01.11.2015 року нарахування та виплату пенсії ОСОБА_2 було припинено на підставі зазначеній у Законі норми.

Тому, управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку було винесено Розпорядження від 27.10.2015 року про призупинення виплати пенсії ОСОБА_2 з 01.11.2015 року.

Відповідно до ст.44 Закону № 1058 заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Порядок звернення з заявою про поновлення виплати пенсії в Законі №1058 відсутній.

На виконання зазначеної статті Закону №1058 постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25.11.2005 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 р. за № 566/11846 (із змінами) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі також - Порядок № 22-1), яким встановлено більш розширений перелік видів звернень щодо пенсійного забезпечення, зокрема, встановлені положення щодо порядку звернення за поновленням виплати пенсій, яка вже була призначена особі і виплата якої була припинена.

Постановою правління Пенсійного фонду України №13-1 від 30.07.2015 року, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 18.08.2015 року за №991/27436, затверджено Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів ПФУ, в якому зазначено, що у разі подання заяв особа, яка звертається до органів ПФУ, надає документи, що посвідчують особу (п.6) до відповідного структурного підрозділу.

Так, пунктом 1.5 розділу І Порядку №22-1 передбачено, що заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником.

Тобто, зазначена норма передбачає особисте звернення пенсіонера, або його законного представника до органу Пенсійного фонду України, де особа перебувала на обліку.

Згідно з ч.3 ст.237 Цивільного кодексу України представництво виникає на підставі договору, закону, акту органу юридичної особи та на інших підставах, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.242 Цивільного кодексу України, „Представництво за законом" - законними представниками є батьки (усиновлювачі) своїх малолітніх та неповнолітніх дітей, опікуни малолітніх осіб та фізичних осіб, визнаних недієздатними, або інші особи в випадках, встановлених законом.

Відповідно до Закону України „Про громадянство України" №2235-111 від 18.01.2001 року, законні представники - батьки, усиновителі, батьки-вихователі, прийомні батьки, патронатні вихователі, опікуни, піклувальники, представники закладів, які виконують обов`язки опікунів і піклувальників.

Таким чином, представництво за законом (яке базується на Законі і передбачене Законом) та представництво за довіреністю (яке базується, зокрема, на договорі) є різними за змістом правовідносинами представництва.

Представництво за довіреністю не є представництвом за законом у розумінні цивільного законодавства, вищезазначені заяви не приймаються від довірених осіб, тобто представників пенсіонерів за довіреністю.

Крім того, пунктом 1.7 Порядку №22-1 чітко визначено, що заява на поновлення пенсії поштою не пересилається. Також, законодавством про пенсійне забезпечення чітко визначено хто і куди звертається за поновленням раніше призначеної пенсії.

ОСОБА_2 не зверталась до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області особисто, тому питання поновлення пенсії не розглядалось та не може розглядаєтесь управлінням.

Тому, рішення за заявою ОСОБА_1 від 12.04.2019 про поновлення або про відмову в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 управлінням не може бути прийнято з законних підстав.

Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 10.05.2019 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи призначено на 31.05.2019 (а.с. 1-2).

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Позивач є пенсіонером та отримує пенсію за вислугою років довічно, про що свідчить пенсійне посвідчення від № НОМЕР_2 (а.с.10), та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 9).

12.04.2019 позивач звернувся до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку із заявою про поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

В заяві також зазначено, що він уповноважений ОСОБА_2 отримувати належну їй пенсію, з правом отримання щомісячних грошових виплат, додаткового щомісячного забезпечення, разових та інших компенсаційних виплат, у тому числі не виплачені раніше грошові кошти, з правом давати згоду на обробку персональних даних, подавати від її імені заяви та інші необхідні документи, ставити підпис за ОСОБА_2 і здійснювати всі дії, пов`язані з виконанням доручення, передбаченого довіреністю (а.с. 20-21).

Щодо зазначеної заяви ОСОБА_1 , управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області надало відповідь (вих. №174/Н-4 від 23.04.2019) з роз`ясненнями ОСОБА_1 .

В обґрунтуванні своєї позиції відповідач, з посиланням на положення пункту 1.5 розділу І Порядку №22-1, зазначив, що заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником.

Після цього відповідач, пославшись на положення ч. 3 ст. 237, ст. 242 Цивільного кодексу України, Закон України „Про громадянство України" робить висновок, що представництво за довіреністю не є представництвом за законом у розумінні цивільного законодавства, вищезазначені заяви не приймаються від довірених осіб, тобто представників пенсіонерів за довіреністю. Оскільки ОСОБА_2 не зверталась до управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області особисто, тому відповідач вважає, що питання поновлення пенсії не розглядалось та не може розглядатися управлінням (а.с.43).

Вирішуючи справу по суті заявлених позовних вимог, суд зазначає таке.

Статтею 4 Закону № 1058 визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються:

види пенсійного забезпечення;

умови участі в пенсійній системі чи її рівнях;

пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат;

джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення;

умови, норми та порядок пенсійного забезпечення;

організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Стаття 47 Закону № 1058 визначає, що пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом. Виплата пенсії за довіреністю здійснюється протягом усього періоду дії довіреності за умови поновлення пенсіонером заяви про виплату пенсії за довіреністю через кожний рік дії такої довіреності.

Частиною 2 статті 49 Закону № 1058 встановлено, що поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Пунктом 1.5 розділу І Порядку №22-1 передбачено, що заява про поновлення виплати пенсії подається пенсіонером особисто або його законним представником.

Згідно положень статті 237 Цивільного кодексу України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.242 Цивільного кодексу України, „Представництво за законом" - законними представниками є батьки (усиновлювачі) своїх малолітніх та неповнолітніх дітей, опікуни малолітніх осіб та фізичних осіб, визнаних недієздатними, або інші особи в випадках, встановлених законом.

Згідно пункту 1 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо).

Суд зазначає, що пунктом 1.5 розділу І Порядку №22-1 передбачено, що заява про поновлення виплати пенсії може бути подана «законним представником» пенсіонера.

При цьому цим пунктом не визначалося, що заява про поновлення виплати пенсії може бути подана «представником за законом» пенсіонера.

Як наслідок, при даних спірних правовідносинах слід визначати представництво як таке, яке визначено законом чи законами, а не виключно в рамках, визначених частинами 1 та 2 статті 242 Цивільного кодексу України.

Крім того, частиною 3 статті 242 Цивільного кодексу України прямо передбачено, що законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.

Аналіз змісту ч. 2 ст. 47 Закону № 1058 свідчить про те, що сама пенсія може виплачуватися за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом.

Статтею 4 Закону № 1058 прямо визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення, серед іншого, складається також з інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Суд зазначає, що Цивільний кодекс України (далі також - ЦК України), який є законом, прийнятий не відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Крім того, статтею 1 ЦК України визначено, що цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників.

Частиною 2 вказаної статті передбачено, що до майнових відносин, заснованих на адміністративному або іншому владному підпорядкуванні однієї сторони другій стороні, а також до податкових, бюджетних відносин цивільне законодавство не застосовується, якщо інше не встановлено законом.

Сам факт розгляду даної справи в порядку адміністративного судочинства свідчить про наявність адміністративного підпорядкування однієї сторони (в даному випадку - позивача) другій стороні (в даному випадку - відповідачу), яка приймає рішення стосовно конкретної особи з приводу питання поновлення пенсії.

Тому по даній адміністративній справі стосовно пенсійного забезпечення в наявності підстави для висновку, що норми ЦК України повинні застосовуватися лише у випадках, встановлених законом.

Як встановлено нормами Закону № 1058, а саме: частиною 2 статті 49, частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону, у зазначених нормах відсутнє посилання на норми Цивільного кодексу України як такі, які застосовуються при вирішенні питання стосовно поновлення виплати пенсії.

В свою чергу, можливість виплати пенсії за довіреністю, порядок оформлення і строк дії якої визначаються законом, прямо передбачена ч. 2 ст. 47 Закону № 1058.

Також можливість подачі заяви про призначення пенсії представником за довіреністю прямо передбачена і положеннями Порядку №22-1, який регулює відносини в сфері пенсійного забезпечення.

Процедура поновлення виплати пенсії є похідною від процедур призначення та виплати пенсії, ініціювання яких можливе за умови подачі відповідних заяв представником за довіреністю.

Як наслідок, відповідач врахував та надав аналіз не усім нормам законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та помилково зробив висновок стосовно неможливості подання заяви про поновлення пенсії представником за довіреністю.

Також суд надає оцінку доводам відповідача стосовно неможливості пересилання заяви про поновлення виплати пенсії поштою відповідно до положень п. 1.5 та 1.7 Порядку № 22-1, виходячи з такого.

Як вже зазначалося, згідно статті 4 Закону № 1058 виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, серед іншого, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення.

Всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

Норми Закону № 1058 мають вищу юридичну силу, ніж норми Порядку № 22-1, які розвивають чи деталізують окремі положення зазначеного Закону.

Судом встановлено, що норма Закону № 1058 - частина 2 статті 49, яка регулює питання поновлення виплати пенсії, не містить положень стосовно обмеження права звернення пенсіонера через представника за довіреністю стосовно вирішення питання поновлення виплати пенсії. Також ця норма не містить обмежень стосовно можливості надіслання заяви про поновлення виплати пенсії поштою.

Як наслідок, норми Порядку № 22-1, які містять положення стосовно лише особистого звернення пенсіонера або його представника безпосередньо до пенсійного органу (без можливості надіслання відповідної заяви поштою) суперечать нормам Закону № 1058 та звужують права пенсіонера стосовно реалізації його пенсійних прав. У зв`язку з чим не можуть бути визнані такими, які відповідають нормам Закону № 1058, положення п. 1.5 та 1.7 Порядку № 22-1, оскільки вони суперечать положенням Закону та звужують права пенсіонера.

Крім того, судом встановлено, що відповідач, який отримав поштою документи представника пенсіонера, належним чином не оцінював їх зміст на предмет відповідності правильності перекладу та належності завірення тексту довіреності, наявності необхідних реквізитів тощо.

Матеріалами справи встановлено, що відповідач належним чином не оцінював подані позивачем документи, не надавав необхідних фахових роз`яснень, в повному обсязі не застосовував норми законодавства, які регулюють спірні правовідносини, не приймав рішення про відмову у поновленні виплати пенсії, а лише надав роз`яснення стосовно поданої заяви про поновлення виплати пенсії.

У зв`язку з тим, що відповідач не вчиняв необхідних дій та не надавав належної оцінки отриманим документам, суд позбавлений можливості за встановлених обставин зобов`язати відповідача вирішити питання про зобов`язання відповідача вирішити питання про поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 .

Лише після дотримання відповідачем визначених Законом № 1058 та Порядком № 22-1 умов щодо всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів суд буде вправі зробити висновки щодо наявності чи відсутності підстав для зобов`язання відповідача поновити виплату пенсії.

Враховуючи вище викладене, суд вважає за необхідне обрати такий спосіб захисту порушеного права як прийняття рішення про зобов`язання відповідача розглянути заяву від 12.04.2019, подану представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 , з урахуванням правової позиції суду.

Позовні вимоги про зобов`язання відповідача вирішити питання про поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 на підставі наданих документів не підлягають задоволенню внаслідок передчасності їх заявлення.

На підставі вищевикладеного, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Щодо вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно частини третьої статті 139 КАСУ при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи судом встановлено, що Позивач сплатив судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 768,40 грн.

Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, судові витрати, понесені позивачем, належать до відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - УПФУ в м. Сєвєродонецьку пропорційно до задоволеної частини позовних вимог, а саме: в сумі 384,20 грн.

Керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 19, 20, 32, 77, 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області щодо неприйняття рішення про поновлення або про відмову в поновленні виплати пенсії ОСОБА_2 згідно заяви представника за довіреністю ОСОБА_1 від 12.04.2019.

Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області розглянути заяву від 12.04.2019, подану представником ОСОБА_2 - ОСОБА_1 з урахуванням правової позиції суду.

В задоволенні позовних вимог про вирішення питання про поновлення виплати пенсії ОСОБА_2 - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (ідентифікаційний код 21792459, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, 9) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду через Луганський окружний адміністративний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 05 червня 2019 року.

Суддя С.В. Борзаниця