Справа № 640/1973/19
Суддя: Беспалов Олександр Олександрович
Дата ухвалення: 2019-05-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1973/19 Суддя (судді) першої інстанції: Огурцов О.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2019 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: судді-доповідача: Беспалова О. О., суддів: Ключковича В. Ю., Парінова А. Б., розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 року (місце ухвалення: місто Київ, час ухвалення: не зазначений, дата складання повного тексту: не зазначена) про відмову у вжитті заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань державної служби, Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та нечинним наказу, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Національного агентства України з питань державної служби, Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та нечинним наказу Національного агентства України з питань державної служби від 19.06.2018 року № 149 «Про затвердження Порядку розгляду Національним агентством України з питань державної служби або його територіальними органами скарг державних службовців категорій «Б» і «В» щодо прийняття, проходження та припинення державної служби відповідно до Закону України «Про державну службу» або учасника конкурсу, який не пройшов конкурсний відбір на зайняття вакантної посади державної служби категорій «Б» і «В»; визнання протиправними дій Національного агентства України з питань державної служби щодо видання оскаржуваного наказу; визнання протиправними дій Міністерства юстиції України щодо державної реєстрації оскаржуваного наказу; визнання протиправною бездіяльності Національного агентства України з питань державної служби щодо залишення без розгляду скарги від 23.11.2018 р.; зобов`язання Національного агентства України з питань державної служби розглянути таку скаргу; стягнення з Національного агентства України з питань державної служби на користь позивача моральної шкоди у розмірі 250000, 00 гривень; стягнення з Міністерства юстиції України на користь позивача моральної шкоди у розмірі 250000, 00 гривень; стягнення з держави України в особі Державної казначейської служби України з державного бюджету України на користь позивача моральну шкоду у розмірі 500000, 00 гривень.

12.03.2019 р. позивачем до суду першої інстанції було подано заяву про забезпечення адміністративного позову шляхом зупинення дії оскаржуваного наказу до набрання рішенням по справі законної сили.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 року заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції з огляду на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, та заяву задовольнити.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що мотивувальна частина оскаржуваної ухвали не містить жодного мотиву, на підставі якого суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви.

Апелянт зауважує, що за приписами Кодексу адміністративного судочинства України рішення по суті заявленого позову набере законної сили через двісті днів, в той час як позивач весь цей час буде змушений виконувати протиправні вимоги оскаржуваного наказу.

Очевидну протиправність оскаржуваного наказу апелянт вбачає в тому, що Національне агентство України з питань державної служби привласнило повноваження Кабінету Міністрів України та встановило додаткові умови для подання скарг, не передбачені Законом України «Про державну службу».

До Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив Національного агентства України з питань державної служби, зареєстрований 27.05.2019 р. за вх. № 19124, у якому відповідач зазначає, що у спірних правовідносинах очевидна протиправність оскаржуваного наказу місця не має, оскільки Закон України «Про звернення громадян» містить загальні вимоги до подання скарг, а Положенням про НАДС, затвердженим постановою КМ України від 01.10.2014 р. № 500, наділено відповідача правом приймати накази.

У відповідності до ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Сторони, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, в судове засідання не з`явилися. Про причини своєї неявки суд не повідомили.

Враховуючи, що особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів визнала можливим проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представників сторін.

В судовому засіданні 30.05.2019 р. Шостим апеляційним адміністративним судом постановлено ухвалу про розгляд справи в порядку письмового провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

У відповідності до ч. 5 ст. 151 КАС України зупинення дії нормативно-правового акта як захід забезпечення позову допускається лише у разі очевидних ознак протиправності такого акта та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду з позовом щодо такого акта.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач не погоджується з положенням наказу стосовно обов`язку повідомляти у скарзі про наявність судового спору з питань, викладених у скарзі, вважаючи цю вимогу такою, що не передбачена Законом України «Про державну службу».

У адміністративному позові апелянт зазначає, що НАДС було протиправно застосовано при прийнятті спірного наказу положення Закону України «Про звернення громадян».

З даного приводу колегія суддів зауважує, що процесуальне законодавство не містить критеріїв очевидності ознак протиправності рішень, дій чи бездіяльності.

Тому суд апеляційної інстанції, на власне переконання, вважає, що очевидною є така протиправність, яка прямо і відкрито суперечить нормі чинного закону, прийнятого з дотриманням принципів правової визначеності та верховенства права, чим демонструє неповагу до суспільних відносин та норм поведінки, що їх регулюють.

В той же час, доводи апелянта про вихід за межі повноважень відповідачем при прийнятті спірного наказу без дослідження матеріалів справи та доводів сторін не є достатніми для висновку про очевидну протиправність прийнятого наказу.

Межі компетенції Національного агентства України з питань державної служби з врегулювання процедури оскарження рішення конкурсної комісії мають бути перевірені судами адміністративної юрисдикції під час розгляду спору по суті позовних вимог за наслідками оцінки доказів та доводів сторін.

В свою чергу, обов`язком заявника, який клопоче про зупинення дії оскаржуваного нормативно-правового акта, є доведення порушення його прав, свобод або інтересів таким актом.

На виконання цього обов`язку заявник зазначив про необхідність у випадку відмови у задоволенні поданої ним заяви виконувати вимоги порядку, затвердженого оскаржуваним наказом.

Натомість, як свідчать матеріали справи, порушення своїх прав позивач вбачає у покладенні оскаржуваним наказом законодавчо не визначеного обов`язку з повідомлення при поданні скарги інформації про наявність судового спору з порушеного питання.

При цьому, заявником не доведено, що положення наказу в інших його частинах, потребують зупинення дії з підстав порушення прав, свобод та інтересів позивача.

Відтак подана позивачем заява про вжиття заходів забезпечення позову, крім іншого, не є співмірною з обсягом порушених, згідно доводів адміністративного позову, прав позивача.

Посилання апелянта на обов`язок виконувати ним та іншими особами положення наказу в подальшому не можуть слугувати підставою для забезпечення позову, оскільки такі підстави не визначені положеннями ч. 5 ст. 151 КАС України.

Відтак колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги з наведених апелянтом підстав.

Згідно ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Керуючись ст.ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 року про відмову у вжитті заходів забезпечення позову ОСОБА_1 до Національного агентства України з питань державної служби, Міністерства юстиції України, Державної казначейської служби України про визнання протиправним та нечинним наказу, визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, стягнення моральної шкоди залишити без задоволення.

Ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 14 березня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач О. О. Беспалов
Суддя В. Ю. Ключкович
Суддя А. Б. Парінов

(Повний текст постанови складено 30.05.2019 р.)