Справа № 810/4986/18
Суддя: Кармазін О.А.
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ

03 червня 2019 року № 810/4986/18

Окружний адміністративний суд міста Києва у складі головуючого судді Кармазіна О.А., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю «Усадьба-М»
до Державної служби геології та надр України
провизнання протиправним та скасування наказу (в частині) та визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Усадьба-М» (11106, Житомирська область, м. Овруч, вул. Ващука, 4, код ЄДР: 33147084) звернулося до суду з позовом до Державної служби геології та надр України (03057, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16), в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України від 02.08.2018 № 266 в частині п. 28 Додатка 2 щодо зупинення з 01.10.2018 дії Спеціального дозволу на користування надрами № 6070 від 29.07.2015, виданого ТОВ «Усадьба-М»;

визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України щодо відмови в розгляді по суті заяви ТОВ «Усадьба-М» про внесення змін до Програми робіт, яка є Додатком 2 до Угоди №6070 від 29.07.2015 про умови користування надрами з метою видобування питних підземних вод родовища «Озерянське» свердловина №1 Харківської області і зобов`язати Державну службу геології та надр України внести зміни до п. 4 вказаної Програми робіт в частині обсягів видобування з « 50-150» м3/добу на « 30-150» м3/добу.

Позиція позивача.

Позивач зазначає, що 29.05.2015 товариством було отримано спеціальний дозвіл на користування надрами № 6070 (наказ № 112 від 14.05.2015), а саме: на видобування питних підземних вод в родовищі «Озерянське» (свердловина № 1). Яке знаходиться на відстані 2,4 км на північний схід від с. Сіряки Дергачівського району Харківської області. Строк дії спецдозволу - 20 років.

Позивач зазначає також, що умови користування ділянкою надр визначені в Угоді № 6070 від 29.07.2015, укладеній між позивачем і Державною службою геології та надр України, яка є невід`ємною частиною спецдозволу. Так, у додатку № 2 до вказаної Угоди визначена Програма робіт з видобування питних підземних вод родовища, зокрема, обсяг видобування у кількості 50-150 м.куб./добу.

У квітні 2018 (з 10-го по 20-е квітня) Східним міжрегіональним відділом було проведено планову перевірку позивача на предмет дотримання вимог законодавства у сфері видобування корисних копалин (питної води). За результатами перевірки складено акт перевірки № 11/6070 від 20.04.2018.

Позивач зазначає, що на підставі вказаного акту позивачу було вручено припис № 11/6070 від 20.04.2018, у якому у строк до 20 травня 2018 приписано усунути виявлені порушення, а саме:

«Не виконується п. 4 Програми робіт до Угоди про умови користування надрами щодо видобування питних підземних вод з 4 кв. 2015 в обсязі 50-150 м.куб/добу, що не відповідає обсягам та термінам, передбаченим технолого-гірничою схемою розробки Озерянського родовища (свердловина №1). Так, у 2016 видобуто 3,450 тис.м.куб, в 2017 - 4,116 тис.м.куб. підземної води, а вихід на проектну потужність в обсязі 150 м.куб./добу передбачено технологічною схемою на 2033 рік. Порушення ч. 2 ст. 24 КУ № 132/94, абзацу 1 пункту 10 ПКМУ № 615.».

Позивач зазначає, що інших порушень, у тому числі і невідповідність обсягів видобутку питної води у 2018 році Програми робіт, у Приписі не зазначено.

З метою виконання припису, позивачем було направлено до відповідача лист (вих. № 9 від 30.04.2018), у якому було пояснено причини розходжень між фактичним та плановим видобутком питної води, з проханням повідомити про спосіб виконання отриманого припису, зокрема, чи потрібно звертатись до Держгеонадр з пропозицією про внесення змін до п. 4 Програми робіт, змінивши обсяг видобутку з « 50-150 м.куб./добу» на « 30-150 м.куб./добу».

Також, у своєму листі позивач звернув увагу відповідача на те, що відповідно до Звіту про геолого-економічну оцінку родовища, проведену у 2012 - 2013, який був підставою для отримання спецдозволу, очікуваний видобуток питної води, розрахований по рокам, складає: 2014 - 2018 - 30 м.куб./добу; 2019 - 2023 - 60 м.куб./добу; 2024 - 2028 - 90 м.куб./добу; 2029 -2032 - 120 м.куб./добу; 2033 - 2038 - 150 м.куб./добу, що вказує на помилку, допущену при складанні Програми робіт, у якій нижня межа видобутку маж складати 30, а не 50 м.куб./добу (Таблиця 11.1. - Дані з видобутку та використання води на родовищі «Озерянське» у 2014 - 2038 роках Звіту про геолого-економічну оцінку, стор. 92).

Однак, відповіді на вказаний лист позивач не отримав.

У позові також зазначається, що у червні 2018 позивачем знову направлено лист (вих. № 16 від 18.06.2018) з повторним поясненням причин розходжень між фактичним і плановим видобутком питної води.

Також, на підставі п. 3.2. Угоди № 6070 від 29.07.2015 щодо можливості уточнення показників Програми робіт, позивачем запропоновано відповідачу внести зміни до п. 4 Програми робіт, уточнивши обсяг видобутку з «50-150 м.куб.добу» на « 30-150 м.куб./добу», як це передбачено у Звіті про геолого-економічну оцінку, для чого додано два примірники проекту нової редакції Програми робіт та інші документи.

Однак, листом від 20.07.2018 № 13857/03/12-18 позивачу повернуто його листа № 16 від 18.06.2018 із додатками, і без пояснення причин запропоновано подати нову заяву та нову Угоду про умови користування надрами за формою, яка затверджена наказом Держгеонадра від 09.07.2018 № 236.

Надалі, листом від 14.08.2018 за № 16019/03/14-18 позивача було повідомлено, що наказом від 02.08.2018 № 266 прийнято рішення зупинити з 01.01.2018 дію спецдозволу у зв`язку з не усуненням порушень, виявлених під час проведення перевірки.

Позивач вважає наказ № 266 від 02.08.2018 та бездіяльність відповідача у питанні щодо ініційованого позивачем внесення змін до Програми робіт Угоди № 6070 від 29.07.2015 про умови користування надрами, протиправними.

Позивач звертає увагу, що відповідачем не конкретизовано та не зазначено - у чому саме полягає порушення вимог, встановлених абз. 1 п. 10 постанови КМУ № 615 від 30.05.2011, який лише констатує, що невід`ємною частиною спецдозволу є угода про користування надрами. Суть виявленого порушення у тому вигляді, в якому вона закріплена в Акті і Приписі, є нечіткою та необґрунтованою конкретними нормами з посиланням на пункт та підпункт норми Закону, що закріплює таке порушення.

Водночас, позивач звертає увагу на те, що виявлені порушення стосувалися лише 2016 та 2017 років, але не стосувалися 2018 року. Позивач зазначає, що незрозуміло, яким чином зупинення дії спецдозволу щодо позивача спонукатиме його усунути порушення, які сталися у минулому і мають завершений характер, адже неможливо збільшити видобуток води у 2016 і 2017, будучи вже у 2018 році.

При цьому, позивач також звертає увагу на те, що в контексті положень абз. 3 ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» у приписі не визначено і спосіб усунення порушення. Позивач зазначає, що йому залишається лише здогадуватись, що, можливо, у даному випадку слід внести зміни до програми робіт. Однак, як знову звертає увагу позивач, відповідач відхилив таку пропозицію позивача без будь-якого нормативного обґрунтування.

В контексті наведеного позивач зазначає, що він дійсно, у 2016 - 2017 не у повній мірі виконав Програму робіт в частині обсягів видобутку. Однак, це зумовлено об`єктивними причинами.

Програма робіт (п. 2 і 3) передбачала розробку технологічної схеми родовища, а також розробку та затвердження у встановленому порядку зон санітарної охорони , які потребували отримання рішення від органів місцевого самоврядування, що фактично було зроблено лише у 2016. Саме після цього позивач отримав формальне право на промисловий видобуток питної води. Дослідно-промисловий видобуток питної води, який здійснювався позивачем, починаючи з 2012 року вказував на те, що фактичний добовий обсяг води станом на дату отримання дозволу на користування надрами (2015) впритул наблизився до відмітки у 30 м.куб/добу, а саме: 2012 - 26,2, 2013 - 21,9, 2014 - 29.3 м.куб/добу. Тому, як зазначає позивач, у Звіті про геолого-економічну оцінку, проведену у 2012 - 2013, який був підставою для видачі дозволу, очікуваний видобуток на 2014 - 2018, вказаний у обсязі 30 м.куб./добу, а не 50 м.куб./добу, як зазначено в Угоді, що є помилковим, оскільки не ґрунтується на даних геолого-економічної оцінки родовища та технологічній схемі його експлуатації.

При цьому, обсяг 30 м.куб/добу у 2012 - 2014 був досягнутий за рахунок скидання води - втрат на промивку технологічного обладнання і забезпечення безперервного циклу виробництва під час її очищення від природних домішок. Іншими словами, як вказує позивач, вода просто скидалася у приймальні каналізаційні колодязі як зайва або забруднена. Вже у 2016 році, маючи досвід дослідно-промислового видобутку, було запроваджено більш прогресивні технології та технічні засоби, які забезпечували більш повне, комплексне використання та охорону надр.

У взаємозв`язку з наведеним, позивач також зазначає, що передбачені проектними документами, зокрема, Звітом про геолого-економічну оцінку родовища, технологічні показники носять прогнозний характер. Реальні показники можуть різнитися через наявні об`єктивні причини, у т.ч. заповнюваність готелю «Усадьба», який також отримує питну воду з родовища, і обсяги продажу фасованої питної води, і обсяги продажу води наливом, що в умовах кризи 2014 року і далі, негативно позначається на рівні видобутку.

Позивач звертає увагу на те, що відповідно до правової позиції ВАС України (ухвала від 11.03.2014 у справі № 817/3061/13-а) неможливість виконання Програми робіт, яка зумовлена об`єктивними чинниками, не є порушенням законодавства про надра, оскільки прямо не залежить від надрокористувача.

Позивач також звертає увагу, що в умовах зупинення дії спецдозволу позивач взагалі не може усунути так зване порушення.

Відтак, враховуючи вищевикладене у сукупності, позивач просить задовольнити позов.

Позиція відповідача.

Відповідач надав відзив на позов (а.с. 127), в якому просив відмовити у задоволенні позову. Звертає, крім іншого, увагу на те, що відповідно до Угоди про умови користування надрами позивач прийняв на себе зобов`язання виконувати її вимоги, але, як виявилось під час перевірки, позивач не дотримується її умов, зокрема, і щодо мінімального обсягу видобутку. У зв`язку з наведеним, було видано припис, який не було виконано у зв`язку з чим було зупинено дію дозволу.

Відповідач, посилаючись на положення профільних нормативно-правових актів, вважає, що прийняв законне та обґрунтоване рішення. Щодо внесення змін до Угоди про умови користування надрами, відповідач зазначає (а.с. 132), що позивач не надавав такого документу як заява про внесення змін до угоди про умови користування надрами.

При цьому, відносно звернення позивача до відповідача із запитом про порядок виконання припису, відповідач зазначає, що це до його обов`язків не входить надання роз`яснень, консультацій чи іншого юридичного супроводу щодо господарської діяльності надрокористувачів.

Процесуальні дії, вчинені у справі.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 27.09.2018 на стадії до відкриття провадження у справі позовну заяву передано за підсудністю до Окружного адміністративного суду м. Києва.

КОАС вирішив, що справу слід розглядати за місцезнаходженням відповідача.

Ухвалою судді ОАС м. Києва Кармазіна О.А. від 06.11.2018 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із проведенням судового засідання та викликом учасників справи. У судовому засіданні 13.12.2018, враховуючи положення ст. 262 КАС України ухвалено про продовження розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, але вже без проведення засідання та виклику учасників справи.

Обставини, встановлені судом.

29 липня 2015 року позивачу видано Спеціальний дозвіл на користування надрами № 6070. Спецдозвіл виданий на підставі наказу № 112 від 14.05.2015. Вид користування надрами: видобування. Мета користування надрами: видобування питних підземних вод. Назва родовища - Озерянське родовище (свердловина №1). Місцезнаходження: Харківська область, Дергачівський район, 2,4 км на північний схід від с. Сіряки. Обсяг видобування - 150 м.куб/добу. Відомості про затвердження запасів - ДКУ України, протокол від 05.03.2014 № 3132. Строк дії - 20 років.

Додатком до Спецдозволу є Угода № 6070 від 29.07.2015 про умови користування надрами з метою видобування питних підземних вод.

Пунктом 2.2. Угоди, крім іншого, визначено, що відомості про затвердження запасів є додатком № 1 та невід`ємною частиною цієї Угоди.

Пунктом 3.1. Угоди передбачено, що умови користування надрами, види та строки виконання позивачем робіт з метою видобування питних підземних вод протягом строку дії дозволу визначається в Програмі робіт, яка є додатком № 2 та невід`ємною частиною цієї Угоди.

У пункті 3.2. зазначено, що Програма робіт у цілому або окремі її показники, у разі потреби, можуть уточнюватись або змінюватись за взаємною згодою сторін у межах дії Дозволу та цієї Угоди.

Сторона, яка ініціює внесення змін та/або доповнень до Програми робіт, зобов`язана надати іншій стороні відповідні письмові обґрунтування (п. 3.3.).

Сторона, яка одержала від іншої сторони письмові обґрунтування та пропозиції щодо внесення змін/або доповнень до Програми робіт зобов`язана у місячний термін надати іншій стороні письмову вмотивовану відповідь щодо прийняття (відмови) пропозицій щодо внесення змін та/або доповнень до Програми робіт.

Відповідно до Програми робіт, видобування складає обсяг куб. м./добу 50 - 150 із строком проведення робіт 4 кв. 2015.

Між тим, Східним міжрегіональним відділом Департаменту державного геологічного контролю Державної служби геології та надр України у період з 10.04.2018 по 20.04.2018 проведено планову перевірку ТОВ «Усадьба-М».

За результатами перевірки складено акт від 20.04.2018 № 11/6070.

Серед порушень, які на думку відповідача вчинив позивач:

- абзац 2 пункту 3 ПКМУ № 963 - в 2017 році до Держгеонадр України не надано копію паспорта артезіанської свердловини№ 1 Озерянського родовища (не є підставою для зупинення дії спецдозволу);

- статті 24, 51 КУ № 132/94, абзац 1 пункту 10 ПКМУ № 615 - в 2017 видобування підземних вод здійснювалось без погодженого в установленому порядку Плану видобутку та витрат підземних вод, що є невиконанням пункту 2 особливих умов спеціального дозволу № 6070 від 29.07.2015, поставленого Держгірпромнаглядом України (не є підставою для зупинення дії спецдозволу);

- частина 2 статті 24 КУ № 132/94, абзац 1 пункту 10 ПКМУ № 615 - не виконується пункт 4 Програми робіт до Угоди про умови користування надрами щодо видобування питних підземних вод з 4 кв. 2015 в обсязі 50-150 м.куб./добу, що не відповідає обсягам та термінам, передбачених технологічною схемою розробки Озерянського родовища (свердловина №1). Так, в 2016 видобуто 3,450 тис.м.куб, в 2017 - 4,116 тис.м.куб підземної води, а вихід на проектну потужність в обсязі 150 м.куб./добу технологічною схемою передбачено на 2033 рік (є підставою для зупинення дії спецдозволу).

Надалі, 20.04.2018 за № 11/6070 відповідачем сформовано припис на адресу позивача з порушенням, яке слід усунути: не виконується пункту 4 Програми робіт до Угоди про умови користування надрами щодо видобування питних підземних вод з 4 кв. 2015 в обсязі 50-150 м.куб./добу, що не відповідає обсягам та термінам, передбачених технологічною схемою розробки Озерянського родовища (свердловина №1).

Так, в 2016 видобуто 3,450 тис.м.куб, в 2017 - 4,116 тис.м.куб підземної води, а вихід на проектну потужність в обсязі 150 м.куб./добу технологічною схемою передбачено на 2033 рік.

Визначено у приписі, що це є порушенням ч. 2 ст. 24 КУ № 132/94, абзацу 2 пункту 10 ПКМУ № 615.

У приписі запропоновано до 20 травня 2018 усунути вищезазначене порушення та подати матеріали, які підтверджують факт усунення порушення.

02.05.2018 позивачем на адресу відповідача сформовано лист-пояснення № 9 від 30.04.2018, де звернута увага на те, що згідно Геолого-економічної оцінки родовища, затвердженої 05.03.2014 Державною комісією по запасам корисних копалин, техніко-економічного обґрунтування передбачено поступове досягнення видобутку по періодам: 2014 - 2018 - 30 м.куб./добу, 2019 - 2019 - 2023 - 60 куб.м./добу і далі.

Позивач у поясненнях також зазначив про планове підвищення видобутку у 2018 році до 30 м.куб/добу.

Водночас, у зв`язку з необхідністю виконання припису № 11/6070 від 20.04.2018 позивач просив повідомити про необхідність звернення до відповідача щодо внесення змін у Програму робіт - п. 4 Видобування не 50-150 м.куб/добу, а 30 - 150 м.3./добу. Позивач просив повідомити про додаткові документи, які у зв`язку з цим слід подати.

У листі до відповідача від 18.06.2018 № 16 позивач, крім наведеного, також запропоновував (а.с. 30) уточнити показники Програми робіт щодо видобування води в обсягах - не з 50-150 м.куб./добу, а 30 - 150 м.куб./добу, що в повній мірі, як зазначено у зверненні, відповідає обсягам і термінам, передбаченим у Звіті геолого-економічного дослідження, затвердженого ДКЗ України 05.03.2014 (протокол № 3132), виклавши п. 4 (Видобування куб.м./добу) Програми робіт в новій редакції з уточненням обсягів і строків проведення робіт та погодити Програму робіт в новій редакції з уточненням показників п. 4, в межах дії Спеціального дозволу, виданого 29.07.2015 та раніше підписаної Угоди про умови користування ділянкою надр.

До звернення надано, крім іншого, виписку із Звіту про геолого-економічну оцінку родовища, проект уточнення Програми робіт - 2 екземпляри (а.с. 31).

Листом від 20.07.2018 № 13857/03/12-18 відповідач повідомив, що питання стосовно внесення змін до програми робіт буде розглянуто у разі надходження заяви та належним чином оформленої угоди про умови користування надрами з додатками за формою, яка затверджена Держгеонадр від 09.07.2018 № 236.

Направлений позивачем проект додатку до Угоди (змін до Програми робіт) повернутий позивачу.

У той же час, оскаржуваним наказом від 02.08.2018 № 266, а саме п. 28 додатку № 2 до цього наказу, зупинено дію спецдозволу позивача.

Зазначено порушення: ст. 24 Кодексу України про надра; абзац 3 ст. 11 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Підстава зупинення - підпункти 1, 4 п. 22 постанови КМ України від 30.05.2011 № 615. Дію спецдозволу зупинено з 01.10.2018.

Між тим, дійсно відповідно до геолого-економічної оцінки родовища станом на 01.01.2014 (а.с. 38,40) за 6 останніх років фактичний середньодобовий водозабір коливався від 3,2 до 26 м.куб/добу, а очікуваний видобуток на період 2014 - 2018 заплановано на рівні 30 м.куб./добу - річний 7,23 тис.м.куб.

Окрім того, відповідно до Технологічної схеми експлуатації родовища (а.с. 42, 43), яку погоджено Теруправлінням Держгірпромнагляду в Харківській області середньодобовий відбір води (фактичний) складав 21 м.куб./добу.

Лише 23.06.2016 рішенням Харківської обласної ради було затверджено проект меж санітарної охорони на водозаборі ТОВ «УСАДЬБА-М»

Таким чином, єдиною причиною зупинення дії спецдозволу є видобування води, як вважає відповідач, нижче мінімального обсягу, що на його думку є порушенням з боку надрокористувача (позивача).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

1. Щодо дотримання порядку та процедури проведення перевірки.

Як вже зазначалося, перевірка проведена на підставі наказу в.о. Голови Державної служби геології та надр України від 12.03.2018 № 89 «Про проведення планових заходів державного нагляду (контролю) Державною службою геології та надр України у квітні 2018 року», яку наказано провести Департаменту державного геологічного контролю ( ОСОБА_1 ).

При цьому, направлення на проведення перевірки від 27.03.2018 підписано начальником Східного міжрегіонального відділу ОСОБА_2 на своє ж власне ім`я.

Враховуючи те, що сторонами не заперечується право відповідача на проведення перевірок, слід зазначити, що частиною другою статті 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» (Закон № 877-V) передбачено, що посвідчення (направлення) на проведення заходу державного нагляду (контролю) підписується керівником органу державного нагляду (контролю) (головою державного колегіального органу) або його заступником (членом державного колегіального органу) із зазначенням прізвища, ім`я та по батькові і засвідчується печаткою.

Згідно з інформаціє, розміщеною на веб-сайті Держгеонадр України (http://www.geo.gov.ua/structure/), Східний міжрегіональний відділ входить до структури Держгеонадр України та не є органом державного нагляду (контролю) в розумінні Закону № 877-V.

З наведеного вбачається, що перевірка проведена особами, які не були на це уповноважені вищезгаданим наказом та направленням, підписаним керівником органу державного нагляду (контролю).

Всупереч наведеним вимогам Закону, вказане направлення підписано не керівником державного органу, а працівником регіонального відділу у складі Департаменту та ще й на своє ж ім`я, який (відділ) не є окремим органом державного нагляду, окремою юридичною особою публічного права, а працівник (керівник відділу) по суті сам собі надав повноваження щодо проведення перевірки разом з іншим неуповноваженим працівником відділу, тобто перебравши на себе повноваження керівника органу державного нагляду (контролю), що зумовлює висновок про те, що перевірка проведена з порушенням Закону, неуповноваженими особами, а відтак акт перевірки є доказом здобутим з порушенням Закону. При цьому, під час розгляду справи не надано жодних доказів уповноваження виконуючим обов`язки Голови служби осіб, зазначених у направленні на перевірку, на її проведення.

У той же час, відповідно до ч. 1 ст. 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

У зв`язку з цим, акт перевірки, одержаний з порушенням вимог закону, тобто внаслідок незаконно проведеної перевірки, не може братися судом до уваги в якості допустимого доказу на підтвердження порушень, які на думку відповідача мали місце та в кінцевому результаті стали підставою для прийняття оскаржуваного рішення.

Наведене вже само по собі є самостійною та достатньою підставою для визнання протиправним та скасування оскаржуваного наказу.

У свою чергу та в контексті положень ч. 7 ст. 8 Закону № 877-V, припис від 20.04.2018 № 11/6070, який підписаний тією ж особою - працівником (керівником) відділу (Східного міжрегіонального відділу) - І.В. Марченко, не є юридично значимим документом та не створює будь-яких правових наслідків для цілей його виконання з боку позивача та для застосування для цілей прийняття оскаржуваного акту, як такий, що складений особою, яка не була уповноважена на проведення перевірки та, відповідно, складання припису.

2. Між тим, на виконання ч. 4 ст. 9 КАС України щодо офіційного з`ясування всіх обставин та надання їм правової кваліфікації, щодо суті встановлених порушень суд зазначає наступне.

Як вже зазначалося, оскаржуваний наказ прийнято у зв`язку з порушенням позивачем, на думку відповідача, положень ч. 2 ст. 24 Кодексу України про надра.

Частиною 2 ст. 24 Кодексу визначено, що користувачі надр зобов`язані:

1) використовувати надра відповідно до цілей, для яких їх було надано;

2) забезпечувати повноту геологічного вивчення, раціональне, комплексне використання та охорону надр;

3) забезпечувати безпеку людей, майна та навколишнього природного середовища;

4) приводити земельні ділянки, порушені при користуванні надрами, в стан, придатний для подальшого їх використання у суспільному виробництві;

4-1) надавати та оприлюднювати інформацію про загальнодержавні та місцеві податки і збори, інші платежі, а також про виробничу (господарську) діяльність, необхідну для забезпечення прозорості у видобувних галузях, відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України;

5) виконувати інші вимоги щодо користування надрами, встановлені законодавством України та угодою про розподіл продукції.

Між тим, як акт перевірки, припис та оскаржуване рішення не містять посилання на конкретний пункт ч. 2 ст. 24 Кодексу, який на думку відповідача був порушений позивачем, що є порушенням принципу правової визначеності, як складової принципу верховенства права, є порушенням ч. 2 ст. 19 Конституції та, у зв`язку з невизначеністю конкретної норми Закону, - пункту 1 частини 1 статті 2 КАС України, в якому визначено один із критеріїв, перевірку дотримання якого здійснюють суди у справах про оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, а саме - суди перевіряють, чи прийняті вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Наведене також вказує на наявність самостійної підстави для висновку про протиправність оскаржуваного рішення.

3. Що стосується посилання відповідача в акті перевірки та у приписі на порушення позивачем абзацу 1 пункту 10 ПКМУ № 615, під чим мається на увазі постанова Кабінету Міністрів України від 30 травня 2011 р. № 615 «Про затвердження Порядку надання спеціальних дозволів на користування надрами», слід зазначити, що посилання на порушення цієї норми в спірному наказі вже відсутнє.

Між тим, абзацом 1 пункту 10 Порядку на даний час передбачено, що невід`ємною частиною дозволу є угода про умови користування надрами, що укладається між органом з питань надання дозволу і надрокористувачем і містить програму робіт, яка оформляється як додаток, та особливі умови надрокористування, що передбачають:

вимоги до ефективності робіт;

сучасні технології видобування та переробки корисних копалин;

порядок видобування корисних копалин, зокрема з метою запобігання негативним екологічним наслідкам і забезпечення безпеки забудованих територій;

види, обсяги і строки виконання робіт на ділянці надр;

підстави для припинення діяльності, пов`язаної з використанням ділянки надр.

Дозвіл з угодою про умови користування надрами та додатками до неї підлягає опублікуванню на офіційному веб-сайті органу з питань надання дозволу не пізніше ніж протягом п`яти робочих днів після їх підписання.

Примірні угоди про умови користування надрами затверджуються органом з питань надання дозволу та підлягають публікації на його офіційному веб-сайті.

Тобто, вказаною нормою лише передбачені структура та зміст угоди про користування надрами, які за своєю суттю та призначенням не встановлюють певного обов`язку та не встановлюють будь-якої відповідальності.

Відтак, посилання відповідача на порушення позивачем вказаної норми позбавлене всякого правового сенсу та не несе за собою правових наслідків.

4. Повертаючись до доводів відповідача щодо порушення позивачем ч. 2 ст. 24 Кодексу України про надра, слід, однак, вже у контексті сутності та призначення вказаних норм, а також для цілей з`ясування обставин можливого порушення вказаних норм позивачем, зазначити наступне.

Так, лише під час розгляду справи відповідач у відзиві на позов (а.с. 129) акцентував увагу на конкретних пунктах ч. 2 ст. 24 Кодексу, які на його думку були порушені позивачем. Це пункти 1, 2, 5 ч. 2 ст. 24 Кодексу.

Однак, у даному випадку відсутнє порушення з боку позивача п. 1 ч. 2 ст. 24 Кодексу (щодо обов`язку використання надр відповідно до цілей, для яких їх було надано), оскільки, як вже зазначалося, ділянка надр надана позивачу для видобування питних підземних вод. У даному випадку, ані акт перевірки, ані припис не містять обставин порушення цілі користування надрами.

Що стосується посилання у відзиві на позов на п. 5 ч. 2 ст. 24 Кодексу, слід зазначити, що вказана норма («виконувати …. вимоги …, встановлені …..та угодою про розподіл продукції») застосовується в рамках виконання Угод про розподіл продукції із особливостями, встановленими Законом України "Про угоди про розподіл продукції" та, відповідно, не має відношення до адміністративних договорів у формі Угод про умови користування надрами, що має місце у даному випадку, а відтак застосування вказаної норми до позивача є у даному випадку безпідставним та не може бути підставою для зупинення дії спецдозволу.

Що ж стосується зазначення у відзиві на позов про порушення позивачем п. 2 ч. 2 ст. 24 Кодексу (щодо забезпечення повноти геологічного вивчення, раціонального, комплексного використання та охорону надр), слід нагадати, що за висновком відповідача, позивач з 4 кв. 2015 здійснює видобуток менше, ніж передбачено Програмою робіт, тобто з 4 кв. 2015 та на час проведення перевірки не забезпечує мінімальний видобуток води 50 м.куб/добу.

Між тим, Програма робіт містить іншу умову. А саме - строк проведення робіт, тобто період виконання, визначений одним періодом - «4 кв. 2015 року». Програма робіт не містить визначення періоду «з 4 кв. 2015», що б могло передбачати подальшу дію такого періоду у майбутнього та протягом невизначеного часу. Відтак, є безпідставними та необґрунтованими висновки відповідача щодо порушення позивачем мінімального обсягу видобутку поза межами 4 кв. 2015.

Щодо забезпечення повноти геологічного вивчення, слід зазначити, що вказане правило не застосовне на стадії промислової розробки, оскільки геологічне вивчення передує такій стадії як промислова розробка (видобування корисних копалин) і таким чином вказане правило не застосовується до спірних відносин.

Що стосується виконання та забезпечення «раціонального та комплексного використання надр» то, виходячи із прикладів застосування термінології «раціональне та комплексне використання надр» у Кодексі та виходячи з існуючих у різні часи доктрин гірничого права, слід зазначити, що під раціональним використання надр розуміється розсудливе, обґрунтоване використання надр при якому забезпечується дотримання балансу економічних, культурних та екологічних інтересів суспільства, враховується взаємодія різних видів природних ресурсів та таке використання надр, яке передбачає найменшу втрату корисних копалин пі час їх видобування. У свою чергу, під комплексним використанням надр розуміється недопущення вибіркової розробки тих чи інших видів корисних копалин.

Завдання раціонального та комплексного використання надр не зводиться лише до забезпечення повного вилучення корисних копалин.

Таким розумінням вказаних термінів сформовано принцип заборони «хижацької» експлуатації родовищ корисних копалин.

Між тим, у даному випадку відповідачем не доведено в порядку виконання обов`язку, визначеного ч. 2 ст. 77 КАС України, «хижацької» експлуатації позивачем родовища як підстави для висновку про вчинене позивачем порушення цих принципів та підстави для зупинення дії спецдозволу.

Слід додати, що у Кодексі України про надра відсутні норми, які визначають, що видобуток корисних копалин (підземних вод) нижче планового видобутку з об`єктивних причин є невиконанням вимог щодо раціонального та комплексного використання надр, є порушенням вимог законодавства про надра, як і не містять положень щодо відповідальності за таке «порушення».

Припускаючи розуміння відповідачем видобутку позивачем води нижче запланованого обсягу видобутку поза межами періоду, зазначеного у Програмі робіт, суд не може залишити поза увагою надмірний формалізм з боку відповідача до розуміння обов`язків надрокористувача, при вирішені питання щодо наявності порушень та оцінці можливості їх усунення.

Суд вважає, що само по собі недодержання мінімальних обсягів видобутку не призводило та не призводить до нераціонального використання надр або погіршення їх стану, що б могло бути кваліфіковано як порушення обов`язків надрокористувача.

Більш того, завдяки технологічним рішенням та застосуванню технологій (а.с. 140, 141) відбір води було зменшено, що вочевидь призводило до більш раціонального використання надр та видобутих корисних копалин, уникнення зайвого видобутку та скидання вод без їх застосування у господарських цілях, що не спростовано відповідачем в порядку ч. 2 ст. 77 КАС України.

Тобто, на відміну від висновків відповідача, суд приходить до висновку, що позивач у даній ситуації діяв у напрямку більш раціонального використання надр, виконуючи обов`язки надрокористувача, а видобуток нижче запланованих обсягів, тобто прогнозних показників, був зумовлений об`єктивними обставинами та технологічною схемою, що не було враховано відповідачем та не може вважатися порушенням законодавства про надра.

Суд також не може залишити поза увагою і те, що відповідач, доводячи обґрунтованість свого рішення, відповідно до вимог п. 3. ч. 2 ст. 2 КАС України так і не пояснив, у т.ч. під час розгляду справи, - яким чином позивач мав наростити видобуток води у період до 2018, будучи вже у 2018 році. Наведене додатково вказує на надмірний формалізм з боку відповідача при розгляді питань, які в об`єктивній реальності не могли бути вирішені так, як поставив завдання відповідач для позивача, чим по суті відповідач створив штучні умови для застосування до позивача санкції у вигляді зупинення дії спецдозволу.

Між тим, суд бере до уваги добросовісну поведінку позивача, який, враховуючи поставлені відповідачем завдання, вчиняв дії щодо уточнення Програми робіт, враховуючи об`єктивні обставини та технологічну схему, Звіт про геолого-економічну оцінку родовища, двічі звернувшись до відповідача: із запитом щодо врегулювання ситуації, що склалася із видобутком води нижче запланованого обсягу та запропонувавши внести уточнення до Програми робіт (а.с. 30-31).

Однак, у першому випадку відповідач взагалі не відреагував на запит, хоча пунктом 7.3. Угоди про умови користування надрами передбачено, що Держгеонадра зобов`язана своєчасно інформувати надрокористувача з питань, які віднесені до його компетенції і виникають стосовно виконання умов Дозволу та положень цієї Угоди.

У другому випадку, отримавши два екземпляри проекту уточненої Програми робіт, в якій, до речі, було прописано видобування « 4 кв. 2015 - 2033 рік» «30-150 м.куб./добу», а також обґрунтування необхідності уточнення показників Програми робіт, відповідач, однак, відмовився їх розглядати та повернув вказані документи лише з формальних причин, які за висновком суду, не є об`єктивною та правомірною підставою для повернення вказаних документів, оскільки вказана поведінка відповідача не передбачена Кодексом України про надра.

Таким чином, у тому числі враховуючи положення ст. 56 Кодексу України про надра («Обмеження, тимчасова заборона (зупинення) або припинення користування надрами»), положення п/п. 1, 4 п. 22 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 30.05.2011 № 615 (Порядок № 615) та з урахуванням вищезазначених висновків суду щодо юридичної дефектності припису, суд приходить до висновку про недоведеність з боку відповідача вчинення позивачем порушень, зазначених відповідачем та відображених вище, які б по своїй значимості могли бути підставою для зупинення дії спецдозволу шляхом прийняття оскаржуваного рішення.

Відтак, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваного наказу, в частині, що стосується позивача, про наявність підстав для його скасування у цій частині та, відповідно, про задоволення позову у цій частині, що зумовлює поновлення дії спецдозволу з моменту набрання рішенням суду законної сили.

При цьому, відповідно до п. 22 Порядку № 615, у разі визнання судом незаконним зупинення дозволу строк дії дозволу вважається таким, що автоматично продовжений на строк незаконного зупинення.

Що стосується вимог позивача про визнання протиправною бездіяльності відповідача, яка полягає у відмові від розгляду по суті заяви ТОВ «Усадьба-М» про внесення змін до Програми робіт та зобов`язання відповідача внести Програми робіт, то, враховуючи положення самої Угоди про користування надрами (п. 3.2.-3.4.), суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в цій частині вимог, а саме: шляхом визнання протиправною бездіяльності відповідача протиправною та, враховуючи право суду за межі позовних вимог (ч. 2 ст. 9 КАС України) з метою ефективного захисту прав позивача, - зобов`язання розглянути по суті пропозиції позивача, наведені листі від 18.06.2018 № 16 (вх. № 13006/02/12-18 від 23.06.2018) щодо внесення уточнень до Програми робіт з видобування питних підземних вод родовища «Озерянське» свердловина № 1 Харківської області, та доданий до цього листа проект Додатку № 2 до Угоди про умови користування надрами з метою видобування питних підземних вод родовища «Озерянське» свердловина № 1 від 29.07.2015 № 6070. Суд вважає, що виходячи з умов Угоди позивач належним чином обґрунтував свої пропозиції та надав проект уточнень до Програми робіт, однак відповідач протиправно відмовився від їх розгляду. При цьому, суд вважає передчасними вимоги про зобов`язання внести зміни до п. 4 вказаної Програми робіт в частині обсягів видобування, оскільки вказані пропозиції по суті не розглядалися, що, однак, є функцією відповідача.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню - як зазначено вище. При цьому, відповідно до п. 139 КАС України позивачу підлягає відшкодуванню сплачений судовий збір та у повному розмірі, оскільки задоволена перша вимога та частково друга. У той же час, в частині вимоги про зобов`язання відповідача внести зміни до Угоди по суті застосовано належний спосіб захисту - шляхом зобов`язання вчинити певні дії щодо розгляду поданої заяви позивача по суті, чим охоплюється весь обсяг заявлених та оплачених судовим збором вимог. Оригінал квитанції № 1-2374К від 31.10.2018 на суму 3 524,00 грн. щодо сплати судового збору у зв`язку із зверненням до ОАСК знаходиться у матеріалах справи (а.с. 92).

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, Окружний адміністративний суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ Державної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, код ЄДР: 37536031) від 02.08.2018 № 266 «Про поновлення, зупинення дії, анулювання спеціальних дозволів на користування надрами, встановлення термінів на усунення порушень, та внесення змін до наказів» в частині пункту 28 Додатка 2 щодо зупинення з 01.10.2018 дії спеціального дозволу на користування надрами № 6070 від 29.07.2015, виданого Товариству з обмеженою відповідальністю «Усадьба-М» (код ЄДР 33147084; адрес: 11106, Житомирська область, м. Овруч, вул. М.Ващука, 4), що зумовлює поновлення дії зазначеного спеціального дозволу на користування надрами з моменту набрання рішенням суду законної сили

Визнати протиправною бездіяльність Державної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, код ЄДР: 37536031), яка полягає у відмові від розгляду пропозицій Товариства з обмеженою відповідальністю «Усадьба-М» (код ЄДР 33147084), викладених у листі від 18.06.2018 № 16 (вх. № 13006/02/12-18 від 23.06.2018), щодо внесення уточнень до Програми робіт з видобування питних підземних вод родовища «Озерянське» свердловина № 1 Харківської області та у відмові від розгляду доданих до цього листа документів, у тому числі - проекту Додатку № 2 до Угоди про умови користування надрами з метою видобування питних підземних вод родовища «Озерянське» свердловина № 1 від 29.07.2015 № 6070.

Зобов`язати Державну службу геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, код ЄДР: 37536031) розглянути по суті пропозиції Товариства з обмеженою відповідальністю «Усадьба-М» (код ЄДР 33147084), викладені у листі від 18.06.2018 № 16 (вх. № 13006/02/12-18 від 23.06.2018) щодо внесення уточнень до Програми робіт з видобування питних підземних вод родовища «Озерянське» свердловина № 1 Харківської області, та додані до цього листа документи, у тому числі - проект Додатку № 2 до Угоди про умови користування надрами з метою видобування питних підземних вод родовища «Озерянське» свердловина № 1 від 29.07.2015 № 6070, - з урахуванням висновків суду щодо належної обґрунтованості необхідності внесення уточнень/змін до зазначеної Програми робіт, яка є Додатком № 2 до Угоди від 29.07.2015 № 6070.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Усадьба-М» (код ЄДР 33147084; адрес: 11106, Житомирська область, м. Овруч, вул. М.Ващука, 4) сплачений судовий збір у розмірі 3524,00 грн. (три тисячі п`ятсот двадцять чотири грн) за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби геології та надр України (03680, м. Київ, вул. Антона Цедіка, 16, код ЄДР: 37536031).

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України. Рішення суду може бути оскаржено за правилами, встановленими ст. ст. 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.А. Кармазін