Справа № 201/204/18(2-а/201/69/18)
Суддя: Божко Л.А.
Дата ухвалення: 2019-05-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

14 травня 2019 року м. Дніпросправа № 201/204/18(2-а/201/69/18)

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Божко Л.А. (доповідач),

суддів: Дурасової Ю.В., Суховарова А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції Національної поліції України на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2018 в адміністративній справі №201/204/18(2-а/201/69/18) , ухвалене суддею Литвененко І.Ю., по справі за позовом ОСОБА_1 до Інспектора патрульної поліції 3 роти 2 батальйону Управління патрульної полііції у м.Дніпро Департаменту патрульної поліції Садовникова Кирила Олексійовича про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

в с т а н о в и В:

У травні 2018 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 , про скасування постанови серії ЕАА № 245068 від 23 грудня 2017 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, яка винесена інспектором роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції у м. Дніпрі лейтенантом поліції Садовниковим К.О. за ч.1 ст. 126 КпАП України.

12 січня 2018р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська справу №201/204/18(2-а/201/69/18 передано до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2018р. адміністративний позов задоволено.

Рішення обгрунтовано тим, що не надані суду достатні та переконливі докази на обґрунтування наявності підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить прийняти нове рішення , яким у задоволенні позову позивачу відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що достатнім доказом правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності відповідача у даній категорії справ є відповідні пояснення поліцейського, який виніс оскаржувану постанову та свідчення поліцейських свідків, які були в одному екіпажі з поліцейським.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 23 грудня 2017 року серії ЕАА № 245068 у справі про адміністративне правопорушення інспектором роти 3 батальйону 2 Управління патрульної поліції в м. Дніпрі Садовниковим К.О. на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 гривень за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП (а.с. 6), відповідно до якої водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Мерседес Бенс Спринтер державний номерний знак НОМЕР_1 , повертаючи ліворуч перетнув вузьку смугу 1.1 ПДР України, при перевірці не пред`явив посвідчення водія відповідної категорії, чим порушив п. 2.1 ПДР України.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Дорожня розмітка 1.1 поділяє транспортні потоки протилежних напрямків і позначає межі смуг руху на дорогах; позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено; позначає межі місць для стоянки транспортних засобів, майданчиків для паркування і край проїзної частини доріг, не віднесених за умовами руху до автомагістралей.

За змістом статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно із вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Як встановлено судом першої інстанції позивач заперечив факт того, що саме він керував в той час транспортним засобом, пославшись на те, що його автомобілем керував його друг ОСОБА_2 , а відповідач не надав жодного доказу, який би підтверджував те, що ОСОБА_1 знаходився за кермом автомобіля під час скоєння вказаного у постанові правопорушення.

До суду відповідачем не були надані відеоматеріали, які підтверджують обставини виявленого правопорушення, тому надати оцінку обставинам можливого правопорушення та відповідно законності винесення постанови працівником поліції у суду об`єктивної можливості не має.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим підстав для його скасування не існує.

На підставі викладеного, керуючись статтями п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департамента патрульної поліції Національної поліції України -залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.07.2018 р. - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 14 травня 2019 року та оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя Л.А. Божко

суддя Ю.В. Дурасова

суддя А.В. Суховаров