Справа № 300/769/19
Суддя: Чуприна О.В.
Дата ухвалення: 2019-06-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" червня 2019 р. справа № 300/769/19

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Чуприни О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за №ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС від 21.03.2019, -

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач, ФОП ОСОБА_1 ) 08.04.2019 звернулася в суд з адміністративним позовом до Управління Держпраці в Івано-Франківській області (надалі по тексту також - відповідач, Управління Держпраці в області, інспектор праці) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за №ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС від 21.03.2019.

Позовні вимоги мотивовано тим, що відповідачем в порушення вимог частини 11 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 за №877-V, пунктів 8, 9 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 за №295, не в присутності позивача проведено інспекційне відвідування об`єкта кафе " Смак Міста ", що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та належить фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 , за результатами якої протиправно складено акт №ІФ433/1674/АВ від 22.02.2019 та зафіксовано порушення позивачем, зокрема, частини 3 статті 24 Кодексу законів про працю України. ФОП ОСОБА_1 вказує на те, що інспекторами праці не повідомлялось про проведення інспекційного відвідування ні її особисто, а ні уповноваженого представника. Під час проведення такого інспекційного відвідування позивач знаходилась на стаціонарному лікуванні та не мала фізичної змоги бути присутньою при такій перевірці, що позбавило можливості ефективного захисту своїх прав та надання відповідних пояснень і доказів відсутності вини у вчинені інкримінованого їй діяння. Однак, відповідачем не було взято дану обставину до уваги та всупереч чинного законодавства проведено таку перевірку. У зв`язку із тим, що спірна перевірка проведене не за участі позивача, акт інспекційного відвідування, на переконання останньої, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення правопорушення щодо додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових договорів з працівниками. Водночас, ФОП ОСОБА_1 вважає, що постанову про накладення штрафу за №ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС від 21.03.2019 винесено з порушенням пункту 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509, оскільки про розгляд справи відповідач повідомив позивача несвоєчасно, тобто пізніше ніж 5 днів до дня розгляду. А саме, повідомлення про перенесення розгляду справи отримане позивачем о 16 год. 45 хв. 21.03.2019, в той час як розгляд справи призначений на 14 год. 15 хв. того ж дня - 21.03.2019. З огляду на вказане просить скасувати постанову про накладення штрафу за №ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС від 21.03.2019, як таку, що винесена відповідачем з грубим порушенням норм чинного законодавства України та Законом України "Про ратифікацію Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі" від 08.09.2004.

08.04.2019 позивач одночасно подала заяву про забезпечення позову в порядку статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також - КАС України) шляхом зупинення дії постанови Управління Держпраці в Івано-Франківській області про накладення штрафу за № ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС від 21.03.2019 та заборони вчиняти відповідачем будь-які дії щодо стягнення за вказаною постановою (а.с.29-30).

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.04.2019 відмовлено в задоволенні заяви фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 від 08.04.2019 про вжиття заходів забезпечення позову (а.с.33-35).

Івано-Франківським окружним адміністративним судом ухвалою від 12.04.2019 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику сторін (а.с.1-2).

Відповідач скористався правом подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду 24.04.2019 з відповідними письмовими доказами (а.с.43-51, 54-75). У відзиві відповідач зазначив про необґрунтованість доводів позивача про те, що інспектор праці зобов`язаний повідомити об`єкт відвідування або уповноважену його особу про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин, оскільки відповідно до пункту 8 Порядку здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню. Як відзначив відповідач, у даному випадку при проведенні інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 інспектор праці вважав, що повідомлення про проведення інспекційного відвідування з питань неоформлених трудових відносин завдасть шкоди інспекційному відвідуванню, а тому не повідомляв позивача про таке відвідування. Також вказав на безпідставність тверджень відповідача щодо несвоєчасного повідомлення її про розгляд справи про накладення штрафу, з посиланням на пункт 6 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, оскільки дана норма стосується первинного повідомлення про виклик на розгляд справи про накладення штрафу. Разом з тим, первинне повідомлення від 05.03.2019 за №05-07/15-10/1682 позивач отримала вчасно та відреагувала на нього заявою від 14.03.2019 про перенесення розгляду справи. Відповідач вважає правомірним винесення постанови №ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС від 21.03.2019 про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 у розмірі 125 190,00 гривень, оскільки останньою здійснено фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору, чим порушено частину 3 статті 24 Кодексу законів про працю України (надалі по тексту також - КЗпП України). Відмітив, що за порушення законодавства про працю, зокрема частини 3 статті 24 вказаного Кодексу, передбачена відповідальність, яка визначена абзацом 2 частини 2 статті 265 КЗпП України, а саме штраф у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення. Враховуючи те, що позивач допустив до роботи без оформлення трудового договору одного працівника - ОСОБА_2 , вважає вірним визначений розмір штрафу у розмірі 125 190,00 гривень, застосованого до ФОП ОСОБА_1 згідно оскаржуваної постанови № ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС від 21.03.2019. З наведених підстав відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

Водночас, на виконання вимог ухвали суду від 12.04.2019, Управління Держпраці в Івано-Франківській області 26.04.2019 подало суду, через канцелярію, витребувані судом докази, необхідні для розгляду справи (а.с.78-103).

В свою чергу, 14.05.2019, від позивача суд надійшла відповідь на відзив (а.с.105-106), в якому ФОП ОСОБА_3 не погодилася з доводами, зазначеними відповідачем у відзиві на позов. Зокрема вказала на те, що відповідачем не надано переконливих та допустимих доказів того, що належне її повідомлення про проведення інспекційного відвідування задасть шкоди такому відвідуванню. Без належного повідомлення об`єкт перевірки позбавлений можливості обґрунтовано пояснювати про обставини, які є предметом інспекційного відвідування, і надавати з цього приводу документи чи докази. Одночасно відзначила, що проведення планового заходу, який мав місце у спірному випадку, відповідно частини 11 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" в будь якому випадку повинно відбуватися в обов`язковій присутності об`єкта відвідування або його представника. При спірній перевірці позивач не був присутній з поважних причин, так як з 12.02.2019 по 22.02.2019 включно перебував на стаціонарному лікуванні після оперативного втручання. Відтак, посадовими особами відповідача не було особисто позивачу представлено службове посвідчення інспектора. В той же час, дочка позивача, яка надавала відповідні пояснення при проведенні перевірки, не була уповноваженим представником ФОП ОСОБА_1 . Вважає, що проведене інспекційне відвідування та винесення оскаржуваної постанови про застосування штрафу, здійснено відповідачем протиправно.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, вивчивши відзив на позовну заяву і відповідь на відзив, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши і оцінивши зібрані по справі докази, в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Встановлено, що інспекторами праці ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в період з 21.02.2019 по 22.02.2019, на підставі направлення Управління Держпраці в Івано-Франківській області від 21.02.2019 за №04-13/15-10/1357 та наказу №289-Д від 21.02.2019, проведено інспекційне відвідування фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з питань додержання вимог законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин з працівниками за фактичною адресою здійснення підприємницької діяльності: кафе "Смак Міста" по АДРЕСА_1 (а.с.54, 80).

За наслідками такого відвідування посадовими особами відповідача 22.02.2019 складено акт інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю за №ІФ433/1674/АВ (а.с.55-57).

Актом інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю за №ІФ433/1674/АВ від 22.02.2019 (надалі по тексту також - акт інспекційного відвідування №ІФ433/1674/АВ від 22.02.2019, акт інспекційного відвідування, акт №ІФ433/1674/АВ від 22.02.2019) встановлено 2 випадки порушення законодавства, а саме: порушення частини 3 статті 24 КЗпП України та частини 2 статті 30 Закону України "Про оплату праці".

Два примірники вказаного акту №ІФ433/1674/АВ від 22.02.2019 направлені позивачу для підпису рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення поштового відправлення на наступний робочий день після його складення 25.02.2019, що засвідчується поштовим відправленням 738, описом такого поштового відправлення і фіскальним чеком від 25.02.2019 (а.с.58).

За даними розділу "відстеження" офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" поштове відправлення за номером 738 вручено адресатом особисто 26.02.2019 (https://a.ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku_UA.html?barcode=).

По матеріалах інспекційного відвідування Управлінням Держпраці в Івано-Франківській області 27.02.2019 прийнято рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу №ІФ433/1674/АВ/ТД (а.с.64).

Листом від 05.03.2019 за №05-07/15-10/1682 повідомлено позивача про те, що розгляд справи про накладення фінансових санкцій відповідно до статті 265 КЗпП України за порушення законодавства про працю призначений на 15 год. 00 хв. о 14.03.2019 (а.с.65).

Дане повідомлення відправлено позивачу згрупованим поштовим відправленням №3560 за номером 283.

Як відзначив відповідач у відзиві на позов, у зв`язку з неможливістю особистого вручення позивачу повідомлення про виклик на розгляд справи про накладення штрафу, таке повідомлення направлено на адресу ФОП ОСОБА_1 рекомендованим листом за номер відправлення 283.

Така обставина підтверджується наявною в матеріалах справи копією списку згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих №3560 (а.с.66).

ФОП ОСОБА_1 14.03.2019 звернулася до відповідача із заявою про відкладення розгляду справи, призначеної на 15 год. 00 хв. о 14.03.2019, на іншу дату, у зв`язку з неможливістю з`явитися на розгляд, так як знаходиться на стаціонарному лікуванні (а.с.67).

Відповідач в свою чергу, відреагував на подане клопотання ФОП ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, та повідомленням про виклик на розгляд справи про накладення штрафу від 14.03.2019 за №05-07/15-10/1910 повідомив позивача, що даний розгляд справи відбудеться о 14 год. 15 хв. 21.03.2019 (а.с.73).

В той же день, 14.03.2019, згадане повідомлення відправлено відповідачем на адресу ФОП ОСОБА_1 , підтвердженням чого є копія фіскального чека ПН 55 за номером поштового відправлення 972 (а.с.74).

Як з`ясовано судом, позивач не з`явилася на розгляд справи про накладення штрафу, яке було призначено на 21.03.2019 о 14 год. 15 хв.

За результатами розгляду справи про накладення штрафу, на підставі акта інспекційного відвідування від 22.02.2019 за №ІФ433/1674/АВ за порушення позивачем законодавства про працю, а саме частини 3 статті 24 КЗпП України, відповідачем прийнято оскаржувану постанову від 21.03.2019 за №ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 в розмірі 125 190,00 гривень (а.с.18).

Позивач, вважаючи протиправним винесення відповідачем постанови від 21.03.2019 №ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу розмірі 125 190,00 гривень з підстав проведення інспекційного відвідування за її відсутності та несвоєчасного повідомлення про розгляд справи про накладення штрафу, звернулася до суду за захистом свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку публічно-правовим відносинам, суд виходить із наступного.

У відповідності до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин, суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

При вирішенні даної спору суд вважає за необхідне дослідити кожний аргументи позивача окремо у його співвідношенні до змісту заперечення відповідача, та виходячи із фактичних обставин справи, підтверджених належними доказами.

Стосовно проведення інспекторами праці в період з 21.02.2019 по 22.02.2019 інспекційного відвідування у кафе "Смак Міста", що належить позивачу, за відсутності ФОП ОСОБА_1 та неповідомлення останню про проведення такого відвідування, слід відзначити наступне.

Судом встановлено, що позивач з 16.01.2019 по 29.01.2019, з 30.01.2019 по 01.02.2019 перебувала на листку непрацездатності у зв`язку із лікуванням у Рожнятівській центральній районній лікарні. З 02.02.2019 по 11.02.2019 ФОП ОСОБА_1 перебувала на амбулаторному лікуванні, після чого з 12.02.2019 продовжила лікуватися стаціонарно до 22.02.2019, а на листку непрацездатності перебувала до 25.02.2019. З 26.02.2019 по 07.03.2019, з 08.03.2019 по 15.03.2019 і з 16.03.2019 по 22.03.2019 позивач знаходилася на амбулаторному лікуванні у Рожнятівській центральній районній лікарні.

Дані обставини підтверджуються листками непрацездатності серії АДЛ за №492506, №492706, №492911 і №492852, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.21, 22, 23, 24, 70-72).

За таких обставин, як стверджує позивач, остання не могла бути присутньою при проведенні інспекційного відвідування, про яке завчасно її і не було повідомлено відповідачем.

Повноваження, правові відносини суб`єктів владних повноважень та суб`єктів господарювання у сфері дотримання законодавства про працю, питання нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, відповідальність за порушення законодавства про працю врегульовуються Законом України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" від 05.04.2007 №877-V (надалі по тексту також - Закон №877-V), Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.04.2017 за №295 (надалі по тексту також - Порядок №295), Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509 (надалі по тексту також - Порядок №509), а також положеннями статті 265 КЗпП України.

Пунктом 2 Порядку №295 встановлено, що державний контроль за додержанням законодавства про працю здійснюється у формі проведення інспекційних відвідувань та невиїзних інспектувань інспекторами праці, зокрема, Держпраці та її територіальних органів.

Згідно з підпунктом 3 пункту 5 Порядку №295 інспекційні відвідування проводяться, зокрема, за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин, прийнятим за результатами аналізу інформації, отриманої із засобів масової інформації, інших джерел, доступ до яких не обмежений законодавством, та джерел, зазначених у підпунктах 1, 2, 4-7 цього пункту Порядку.

Як свідчать наказ про проведення інспекційного відвідування від 21.02.2019 за №289-Д та направлення на перевірку від 21.02.2019 за №04-13/15-10/1357, інспекційне відвідування ФОП ОСОБА_1 проводилося на підставі підпункту 3 пункту 5 вищевказаного Порядку №295, тобто за рішенням керівника органу контролю про проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин (а.с.54).

Відповідно до пункту 6 Порядку №295 під час підготовки до проведення інспекційного відвідування або невиїзного інспектування інспектор праці, якщо тільки він не вважатиме, що це завдасть шкоди інспекційному відвідуванню або невиїзному інспектуванню, може одержати інформацію та/або документи, що стосуються предмета інспекційного відвідування чи невиїзного інспектування, від об`єкта відвідування, державних органів, а також шляхом проведення аналізу наявної (загальнодоступної) інформації про стан додержання законодавства про працю.

За змістом пункту 8 Порядку №295 про проведення інспекційного відвідування інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі.

Про проведення інспекційного відвідування з питань виявлення неоформлених трудових відносин інспектор праці повідомляє об`єкту відвідування або уповноваженій ним посадовій особі, якщо тільки він не вважатиме, що таке повідомлення може завдати шкоди інспекційному відвідуванню.

У відповідності до пункту 11 Порядку №295 інспектори праці за наявності службового посвідчення безперешкодно, без попереднього повідомлення мають право, серед іншого, під час проведення інспекційних відвідувань з питань виявлення неоформлених трудових відносин за наявності підстав, визначених пунктом 5 цього Порядку, самостійно і в будь-яку годину доби з урахуванням вимог законодавства про охорону праці проходити до будь-яких виробничих, службових, адміністративних приміщень об`єкта відвідування, в яких використовується наймана праця (підпункт 1); наодинці або у присутності свідків ставити керівнику та/або працівникам об`єкта відвідування запитання, що стосуються законодавства про працю, отримувати із зазначених питань усні та/або письмові пояснення (підпункт 3).

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" визначено, що державний нагляд (контроль) здійснюється за місцем провадження господарської діяльності суб`єкта господарювання або його відокремлених підрозділів, або у приміщенні органу державного нагляду (контролю) у випадках, передбачених законом.

Відповідно до частин 1, 2 статті 12 Конвенції Міжнародної організації праці №81 1947 року про інспекцію праці у промисловості й торгівлі, ратифікованої Законом України №1985-IV від 08.09.2004 (надалі по тексту також - Конвенція №81), інспектори праці, забезпечені відповідними документами, що засвідчують їхні повноваження, мають право безперешкодно, без попереднього повідомлення і у будь-яку годину доби проходити на будь-яке підприємство, яке підлягає інспекції, а також наодинці або в присутності свідків допитувати роботодавця або персонал підприємства з будь-яких питань, які стосуються застосування правових норм.

У разі інспекційного відвідування інспектори повідомляють про свою присутність роботодавцю або його представнику, якщо тільки вони не вважатимуть, що таке повідомлення може завдати шкоди виконанню їхніх обов`язків.

Отже, виходячи з аналізу вказаних правових норм, суд зазначає про відсутність обов`язку у відповідача повідомляти об`єкт відвідування заздалегідь до проведення такого відвідування. Зазначене правило є логічним, оскільки сенс інспекційного відвідування у багатьох випадках і полягає у раптовості та несподіваності перевірки, завдяки чому і можливо виявити певні порушення законодавства про працю, зокрема, і фактичний допуск особи до роботи без укладення трудового договору.

Наведене спростовує посилання позивача стосовно обов`язку відповідача повідомляти про проведення інспекційного відвідування, а також доводи щодо відсутності доказів належного повідомлення позивача чи її уповноваженого представника, оскільки питання, що підлягало контролю при здійсненні інспекційного відвідування позивача стосувалось трудового договору та дотримання його умов, а законом надано право інспектору праці не повідомляти об`єкт відвідування про проведення перевірки.

В контексті вказаного суд відхиляє аргументи позивача про не подання відповідачем переконливих та допустимих доказів того, що належне її повідомлення про проведення інспекційного відвідування задасть шкоди такому відвідуванню.

Положеннями коментованих вище нормативно правих актів не визначено обов`язку інспектора праці як посадової особи суб`єкта владних повноважень підтверджувати відповідними (належними та допустимими) доказами власне суб`єктивне переконання в частині припущення ймовірності завданню шкоди інспекційному відвідуванню від попереднього повідомлення об`єкту перевірки про таке відвідування.

У зв`язку із відсутністю законодавчо закріпленого вказаного обов`язку доводи про такі обставини, суд позбавлений юридичних підстав визнавати протиправною перевірку за обставин, які мають місце у спірному випадку.

Також, суд не погоджується з доводами позивача про те, що проведення інспекційного відвідування можливе тільки у присутності фізичної особи-підприємця або уповноваженої ним особи.

Слід відмітити, що інспектори праці під час проведення інспекційного відвідування самостійні у реалізації своїх повноважень щодо проведення інспекційного відвідування.

Інспекційне відвідування, в разі його проведення з питань виявлення неоформлених трудових відносин, як уже відмічалось судом, мають несподіваний характер, що обумовлено специфікою вказаних порушень.

Суд вважає помилковим та необґрунтованим посилання позивача на приписи Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності", оскільки процедура та порядок проведення інспекційних відвідувань як окремого виду здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю врегульовано безпосередньо Порядком №295.

Разом з тим, необхідно зазначити, що ані норми Конвенції №81, ані норми Порядку №295, які є спеціальними нормами по відношенню до спірних правовідносин не передбачають імперативного обов`язку інспекторів праці здійснювати інспекційне відвідування лише в присутності об`єкта відвідування чи уповноважених працівників та отримання інспекторами праці дозволу від об`єкта відвідування на здійснення такого відвідування.

В контексті вказано суд відзначає наступне, дійсно в силу вимог статті 10 Закону України "Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності" суб`єкт господарювання має право бути присутнім під час здійснення заходів державного нагляду (контролю).

Відповідно до абзаців 3, 4 частини 5 статті 7 коментованого Закону посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання.

Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Як свідчать матеріали інспекційного відвідування, надані відповідачем для розгляду справи, інспектори праці не тільки отримали від працівників позивача пояснення ( ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 , ОСОБА_11 ), але й таким посадовим особам надані документи бухгалтерського і податкового обліку в частині дотримання законодавства про працю і оплату праці, зокрема, такі як повідомлення про прийняття працівників на роботу, податкові розрахунки сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, програми стажування, договори про професійне навчання безробітного у роботодавця, направлення (корінці направлення) територіального органу центру зайнятості на працевлаштування на вільне робоче місце, накази про прийняття на роботу, направлення на професійне навчання, відомості на виплату грошей (а.с.81-84, 86-98, 99).

Сукупність таких документів позивача, на переконання суду, свідчить про реальний допуск посадових осіб до здійснення інспекційного відвідування, яке мало місце у спірному випадку.

Яким чином, виходячи із доводів позивача, без пред`явлення інспекторами праці направлення на здійснення заходу та службових посвідчень, останні були допущені до перевірки на об`єкті фактичного здійснення господарської діяльності із наданням первинних документів бухгалтерського і податного обліку, ФОП ОСОБА_1 суду не пояснила.

Відтак, позивач не подала суду переконливих доказів, які б засвідчували ту обставину, що інспекційне відвідування мало місце без її відома.

Згідно пункту 19 Порядку №295 за результатами інспекційного відвідування або невиїзного інспектування складаються акт і у разі виявлення порушень законодавства про працю - припис про їх усунення.

Акт складається в останній день інспекційного відвідування або невиїзного інспектування у двох примірниках, які підписуються інспектором праці, що його проводив, та керівником об`єкта відвідування або його уповноваженим представником. Один примірник акта залишається в об`єкта відвідування (пункт 20 Порядку №295).

Пунктом 21 Порядку №295 визначено, що у випадку якщо об`єкт відвідування не погоджується з викладеною в акті інформацією, акт підписується із зауваженнями, які є його невід`ємною частиною. Зауваження можуть бути подані об`єктом відвідування не пізніше трьох робочих днів з дати підписання акта. Письмова вмотивована відповідь на зауваження надається інспектором праці не пізніше ніж через три робочих дні з дати їх надходження.

Відповідно до пункту 24 Порядку №295 припис вноситься об`єкту відвідування не пізніше ніж протягом наступного робочого дня після підписання акта (відмови від підписання), а в разі наявності зауважень - наступного дня після їх розгляду.

За змістом пункту 26 Порядку №295 у разі відмови керівника чи уповноваженого представника об`єкта відвідування від підписання або за неможливості особистого вручення акта і припису акт та припис складаються у трьох примірниках.

Два примірники акта і припису не пізніше ніж протягом наступного робочого дня надсилаються об`єкту відвідування рекомендованим листом з описом документів у ньому та з повідомленням про вручення. На примірнику акта та припису, що залишаються в інспектора праці, зазначаються реквізити поштового повідомлення, яке долучається до матеріалів інспекційного відвідування та невиїзного інспектування.

Об`єкт відвідування зобов`язаний повернути інспектору праці підписаний примірник акта та припису не пізніше ніж через три робочих дні з дати його отримання.

У разі ненадходження в установлений строк підписаного примірника акта та припису складається акт про відмову від підпису у двох примірниках, один з яких надсилається об`єкту відвідування рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Як уже відмічалось судом, відповідачем за наслідками проведення інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 виявлено порушення позивачем, зокрема, частини 3 статті 24 КЗпП України.

Так, в матеріалах справи міститься письмове пояснення ОСОБА_2 , надане 21.02.2019 під час здійснення інспекційного відвідування інспекторами праці, із змісту якого слідує, що остання з 20.02.2019 працює у ФОП ОСОБА_1 на посаді кухаря. Крім того, ОСОБА_2 зазначила, що перебуває в кафе "Смак Міста", належного позивачу, на стажуванні і трудовий договір з нею не укладався. Режим роботи ОСОБА_2 , відповідно до наданих пояснень, визначений з 8:00 год. до 17:00 год. (а.с.59).

Також, ОСОБА_11 , яка являється дочкою ОСОБА_1 , та була присутня під час інспекційного відвідування, надала пояснення про те, що ФОП ОСОБА_1 не змогла виконувати обов`язки кухаря у кафе "Смак Міста" через стан здоров`я, у зв`язку з чим з 20.02.2019 до виконання таких обов`язків була залучена ОСОБА_2 . Разом з тим, згідно наданих пояснень, трудовий договір із ОСОБА_2 не укладався (а.с.60).

Суд звертає увагу на те, що позивач, оскаржуючи постанову про накладення штрафу, не заперечує фактичний допуск ОСОБА_2 до роботи без укладення трудового договору, при цьому вказує лише на порушення відповідачем процедури здійснення інспекційного відвідування, під час якого встановлено таке порушення.

Отже, інспекторами праці під час проведення інспекційного розслідування встановлено фактичний допуск позивачем до роботи особи без належного оформлення трудових відносин, що тягне за собою накладення штрафу.

Вказане порушення зафіксовано в акті інспекційного відвідування за №ІФ433/1674/АВ від 22.02.2019, який у зв`язку з неможливістю особистого вручення ФОП ОСОБА_1 , 25.02.2019 направлений на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №738(а.с.58).

Як зазначено вище за даними офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" поштове відправлення за номером 738 вручено адресатом особисто 26.02.2019.

На спростування вказаного позивач докази не подала.

Суд зазначає, що ФОП ОСОБА_1 не подавались заперечення чи зауваження до акта інспекційного відвідування, що підтверджується поясненнями відповідача, наведеними у відзиві на позов, і дана обставина не заперечується позивачем.

У разі наявності порушень вимог законодавства про працю, зафіксованих актом інспекційного відвідування або актом невиїзного інспектування, після розгляду зауважень об`єкта відвідування (у разі їх надходження) інспектор праці проводить аналіз матеріалів інспекційного відвідування або невиїзного інспектування, за результатами якого вносить припис та/або вживає заходів до притягнення винної у допущенні порушень посадової особи до встановленої законом відповідальності (пункт 27 Порядку №295).

При цьому, важливо звернути увагу на положення пункту 29 Порядку №295, за змістом якого заходи до притягнення об`єкта відвідування та його посадових осіб до відповідальності за використання праці неоформлених працівників вживаються одночасно із внесенням припису незалежно від факту усунення виявлених порушень у ході інспекційного відвідування або невиїзного інспектування.

Так, відповідачем 07.03.2019 внесено припис про усунення виявлених порушень №ІФ4331674/АВ/П та надано строк для їх усунення до 13.03.2019. Два примірники вказаного припису, у зв`язку з неможливістю особистого вручення позивачу також направлено на її адресу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення №65 (а.с.61-62, 63).

Позивач, в порушення пункту 26 Порядку №295, не повернула інспектору праці підписаний примірник акта та припису у встановлений строк, у зв`язку з чим останнім складено акт відмови від підпису акта та припису №ІФ433/1674/АВ/ВП від 21.03.2019, який направлено на юридичну адресу позивача.

Стосовно твердження позивача щодо несвоєчасного повідомлення відповідачем про розгляд справи про накладення штрафу, суд зазначає слідуюче.

Механізм накладення на суб`єктів господарювання та роботодавців штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, визначений Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про працю та зайнятість населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2013 за №509.

За змістом пункту 2 Порядку №509 штрафи накладаються Головою Держпраці, його заступниками, начальниками управлінь і відділів Держпраці та їх заступниками (з питань, що належать до їх компетенції), начальниками територіальних органів Держпраці та їх заступниками, керівниками виконавчих органів міських рад міст обласного значення, сільських, селищних, міських рад об`єднаних територіальних громад та їх заступниками (надалі по тексту також - уповноважені посадові особи).

Штрафи можуть бути накладені на підставі, зокрема, акта про виявлення під час перевірки суб`єкта господарювання або роботодавця ознак порушення законодавства про працю та/або зайнятість населення, складеного посадовою особою Держпраці чи її територіального органу, виконавчого органу міської ради міста обласного значення та сільської, селищної, міської ради об`єднаної територіальної громади.

Відповідно до пункту 3 Порядку №509 уповноважена посадова особа не пізніше ніж через 10 днів з дати складення акта приймає рішення щодо розгляду справи про накладення штрафу (надалі по тексту також - справа).

Справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня прийняття рішення про її розгляд (пункт 4 Порядку №509).

Згідно вимог пункту 5 Порядку №509 у разі надходження від суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого порушено справу, обґрунтованого клопотання про відкладення її розгляду, строк розгляду справи може бути продовжений уповноваженою посадовою особою, але не більше ніж на 10 днів.

Про розгляд справи уповноважені посадові особи письмово повідомляють суб`єктів господарювання та роботодавців не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду рекомендованим листом чи телеграмою, телефаксом, телефонограмою або шляхом вручення повідомлення їх представникам, про що на копії повідомлення, яка залишається в уповноваженої посадової особи, що надіслала таке повідомлення, робиться відповідна позначка, засвідчена підписом такого представника (пункт 6 вказаного Порядку №509).

В силу вимог пункту 7 Порядку №509 справа розглядається за участю представника суб`єкта господарювання або роботодавця, щодо якого її порушено. Справу може бути розглянуто без участі такого представника у разі, коли його поінформовано відповідно до пункту 6 цього Порядку і від нього не надійшло обґрунтоване клопотання про відкладення її розгляду.

За результатами розгляду справи уповноважена посадова особа на підставі акта, зазначеного в пункті 3 цього Порядку, складає постанову про накладення штрафу (абзац 2 пункту 8 Порядку №509).

Позивач стверджує, що відповідач, в порушення вимог пункту 6 Порядку №509 несвоєчасно повідомив її про розгляд справи про накладення штрафу, оскільки повідомлення про повторний розгляд справи надійшло на поштове відділення с. Вербівка о 12 год.03 хв. 21.03.2019, а позивачу вручено о 16 год. 45 хв. 21.03.2019, про що свідчить відмітка на конверті та інформація з відстеження поштового відправлення.

Судом встановлено, що перше повідомлення про розгляд справи про накладення фінансових санкцій на ФОП ОСОБА_1 відповідно до статті 265 КЗпП України за порушення законодавства про працю призначений на 15 год. 00 хв. о 14.03.2019, про що позивача повідомлено листом від 05.03.2019 за №05-07/15-10/1682, який 06.03.2019 направлений на адресу позивача поштовим відправлення 283 (а.с.65).

У зв`язку з перебуванням на листку непрацездатності, 14.03.2019 ФОП ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою про відкладення розгляду справи на іншу дату (а.с.67).

Таке клопотання було розглянуто відповідачем, та з урахуванням його обґрунтованості, продовжено строк розгляду справи. Про повторний виклик на 21.03.2019 о 14 год. 15 хв. на розгляд справи про накладення штрафу відповідач листом від 14.03.2019 за №05-07/15-10/1910 відповідач письмово повідомив позивача (а.с.73). Дане повідомлення відправлено поштовим зв`язком (відправлення 972) в той же день 14.03.2019 (а.с.74).

Суд звертає увагу на те, що у пункті 6 вказаного Порядку вжите слово "повідомляють", тобто у випадку використання уповноваженою посадовою особою поштового зв`язку визначений обов`язок інспектора праці письмово "повідомити" суб`єкт господарювання про розгляд справи рекомендованим листом не пізніше ніж за п`ять днів до дати такого розгляду, а не такий обов`язок "вручити" особисто зазначений листа-повідомлення працівником поштового зв`язку у вказаний термін.

Матеріалами справи підтверджено, що відповідач письмові повідомлення двічі скеровував рекомендованим листом не пізніше ніж за п`ять днів до дати розгляду матеріалів справи, зокрема, 06.03.209 на 14.03.2019 і 14.03.2019 на 21.03.2019.

Обставина щодо вказаного, окрім коментованих доказів, засвідчується також відомостями розділу "відстеження" офіційного веб-сайту ПАТ "Укрпошта" за номерами поштових відправлень 972 і 283 (https://a.ukrposhta.ua/vidslidkuvati-forma-poshuku_UA.html?barcode=).

Такі дії відповідача відповідають вимогам пунктів 5 і 6 Порядку №509.

Отже, враховуючи наведене, позивач знала, що в Управлінні Держпраці в Івано-Франківській області перебуває на розгляді справа відносно ФОП ОСОБА_1 . про накладення штрафу, а також останній було й відомо про те, що суб`єкт господарювання вправі звернутися із обґрунтованим клопотання про відкладення розгляду даної справи, як це передбачено пунктом 5 Порядку №509.

При цьому, суд з вертає увагу на те, що вимогами даної норми водночас передбачено відкладення розгляду справи, у разі надходження від суб`єкта господарювання обґрунтованого клопотання, на строк не більше десяти днів.

Таким чином, на переконання суду, ФОП ОСОБА_1 при зверненні до відповідача із клопотанням про відкладення розгляду справи, відомо було про те, що такий розгляд справи може бути відкладений на строк не більше десяти днів, і саме в такий термін справа про накладення штрафу повинна бути розглянута.

Позивачем не надано суду жодного доказу на підтвердження того, що вона зверталася до відповідача для отримання інформації про стан розгляду справи за матеріалами дотримання вимог законодавства про працю, в тому числі дати її призначення, з метою явки із адвокатом на такий розгляд, намір щодо участі в якому позивач заявила у власному клопотанні від 14.03.2019 (а.с.67).

Як свідчить листок непрацездатності серії АДЛ №492852 позивач в період з 16.03.2019 по 22.03.2019 перебувала на амбулаторному лікуванні, що на думку суду не позбавляло позивача можливості дізнатися про дату, час та місце розгляду справи про накладення штрафу на 14.03.2019, з урахуванням поданого особисто до відповідача клопотання про відкладення.

Відтак, суд дійшов висновку, що процедура повідомлення про розгляд справи відповідачем не порушена, позивач не був обмежений чи позбавлений можливості реалізувати право на участь у розгляді справи про накладення фінансових санкцій відповідно до статті 265 КЗпП України за порушення законодавства про працю, встановлених при інспекційному відвідуванні 22.02.2019.

Незважаючи на сформовані висновки суд вважає доведеними доводи позивача про офіційне перебування нею на листку непрацездатності в періоди з 16.01.2019 по 29.01.2019, з 30.01.2019 по 01.02.2019, з 02.02.2019 по 11.02.2019, 12.02.2019 по 25.02.2019, з 26.02.2019 по 07.03.2019, з 08.03.2019 по 15.03.2019 і з 16.03.2019 по 22.03.2019 (а.с.21, 22, 23, 24, 70-72).

Така обставина може свідчити про відсутність у позивача належної можливості бути присутньою 21-22 лютого 2019 року при проведенні інспекційного відвідування, неможливість здійснити своєчасне і належне спростування висновків інспекторів праці після отримання 26 лютого 2019 року акту інспекційного відвідування шляхом підготовки письмово заперечення чи зауваження, а також неможливість бути присутньою при розгляді 21 березня 2019 року матеріалів справи.

Конституцією України та КАС України гарантовано право ФОП ОСОБА_1 на судовий захист від ймовірних порушень територіальних органів чи посадових осіб Держпраці України.

Відкриваючи провадження у даній адміністративній справі, суд був готовий розглянути обґрунтовані докази на спростування складу правопорушення, який інкримінований позивачу оскаржуваною постановою.

Однак, позивач ні при зверненні до суду, ні під час усього розгляду справи не надала суду жодного доказу на спростування обставини з приводу виявленого порушення, а саме: фактичного допуску працівника (Крехович Н.Г.) до роботи без оформлення із нею трудового договору (контракту), виявленого інспекційною перевіркою при виконанні нею роботи як найманого працівника на об`єкті здійснення господарської діяльності - кафе "Смак Міста", який належить ФОП ОСОБА_1

Фізична відсутність позивача при здійсненні інспекційного відвідування, на переконання суду, не є достатньою і самостійною підставою вважати акт перевірки від 22.02.2019 неправомірним, і таким, що був неналежним доказом при розгляді відповідачем 21.03.2019 матеріалів справи щодо дотримання ФОП ОСОБА_1 законодавства про працю.

Частиною другою статті 265 КЗпП України визначено перелік порушень законодавства про працю, за які суб`єкти господарювання (юридичні особи та фізичні особи-підприємці) несуть фінансову відповідальність у виді штрафу.

Відповідно до абзацу 1 частини 2 статті 265 КЗпП України, юридичні та фізичні особи - підприємці, які використовують найману працю, несуть відповідальність у вигляді штрафу в разі фактичного допуску працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), оформлення працівника на неповний робочий час у разі фактичного виконання роботи повний робочий час, установлений на підприємстві, та виплати заробітної плати (винагороди) без нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та податків - у тридцятикратному розмірі мінімальної заробітної плати, встановленої законом на момент виявлення порушення, за кожного працівника, щодо якого скоєно порушення.

Як уже встановлено судом, відповідачем за результатами розгляду справи про накладення штрафу, на підставі акта інспекційного відвідування від 22.02.2019 за №ІФ433/1674/АВ за порушення позивачем законодавства про працю, а саме частини 3 статті 24 КЗпП України, винесено оскаржувану постанову від 21.03.2019 за №ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС про накладення штрафу на ФОП ОСОБА_1 в розмірі 125 190,00 гривень (а.с.75).

Так, згідно вимог частини 3 статті 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивачем не спростовано висновків акту перевірки на підставі яких прийнято оскаржувану постанову, та з урахуванням доведеності відповідачем здійснення допуску до роботи особи без належного оформлення трудових відносин однієї особи, суд дійшов висновку про правомірність постанови про накладення штрафу уповноваженими посадовими особами за №ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС від 21.03.2019.

За такого правового врегулювання та обставин справи, суд вважає, що позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Управління Держпраці в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу за №ІФ433/1674/АВ/П/ТД-ФС від 21.03.2019, не підлягає до задоволення.

Позивачем сплачено судовий збір за подання до суду адміністративного позову майнового характеру в розмірі 1 971,00 гривень, що підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією №0.0..1 від 05.04.2019 (а.с.3).

Зважаючи на висновок суду про необґрунтованість адміністративного позову в силу вимог статті 139 КАС України судовий збір не підлягає стягненню із відповідача суб`єкта владних повноважень.

Учасниками справи не подано до суду будь яких доказів про понесення ними інших витрат, пов`язаних з розглядом справи, відтак у суду відсутні підстави для вирішення питання щодо їх розподілу.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Відповідно до статей 255, 295, 297 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Івано-Франківський окружний адміністративний суд протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

Позивач - фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), АДРЕСА_2 .

Відповідач - Управління Держпраці в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 39784625) вул. Незалежності, 67, м. Івано-Франківськ, 76018.

Суддя /підпис/ Чуприна О.В.