Справа № 580/1691/19
Суддя: Л.В. Трофімова
Дата ухвалення: 2019-06-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 червня 2019 року справа № 580/1691/19

м. Черкаси

Суддею Черкаського окружного адміністративного суду Трофімовою Л.В. перевірено матеріали адміністративного позову у справі № 580/1691/19

за позовом ОСОБА_1

до начальника Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кокоби Олександра Миколайовича

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, прийнято ухвалу.

27.05.2019 ОСОБА_1 , звернувшись до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до начальника управління патрульної поліції в черкаській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кокоби Олександра Миколайовича, просить:

- визнати протиправними дії начальника Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Кокоби О.М. щодо зазначення в характеристиці з місця проходження служби від 14.05.2019 інформації про дисциплінарні стягнення наступного змісту - «мав чотири дисциплінарні стягнення - усне зауваження, оголошене наказом ДПП від 18.04.2017 № 670; сувора догана, оголошена наказом ДПП від 13.06.2017 № 976; попередження про неповну посадову відповідність, оголошене наказом ДПП від 10.07.2017 № 1116; звільнення зі служби в Національній поліції наказом ДПП від 10.08.2017 № 1258, яке було скасовано рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.12.2017, що скасовано рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2018».

- зобов`язати начальника управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Кокобу О.М. виключити з характеристики з місця проходження служби від 14.05.2019 - інформацію про дисциплінарні стягнення наступного змісту - «мав чотири дисциплінарні стягнення - усне зауваження, оголошене наказом ДПП від 18.04.2017 № 670; сувора догана, оголошена наказом ДПП від 13.06.2017 № 976; попередження про неповну посадову відповідність, оголошене наказом ДПП від 10.07.2017 № 1116; звільнення зі служби в Національній поліції наказом ДПП від 10.08.2017 № 1258, що скасовано рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 15.12.2017, яке скасовано рішенням Київського апеляційного адміністративного суду від 06.06.2018 року».

Відповідно до частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161 цього Кодексу; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. Вивчивши матеріали позовної заяви, варто зазначити, що вона не відповідає вимогам статті 160, статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому повинна бути залишена без руху для усунення недоліків з огляду на таке.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. У позовній заяві не зазначено: номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача.

Згідно пункту 2 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в ЄДРПОУ (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти. У позовній заяві не зазначено: номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу або адресу електронної пошти відповідача.

Відповідно до частини 1 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кодексу адміністративного судочинства України (частини 1, 2 статті 4) встановлено, що адміністративна справа - переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій. Адміністративне судочинство - діяльність адміністративних судів щодо розгляду і вирішення адміністративних справ у порядку, встановленому Кодексом (пунктом 5 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України). Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

У позові не йдеться про мету отримання характеристики, не зазначено, чи відповідає зміст характеристики атестаційному листу з оцінки якостей працівника.

Відповідно до пунктів 4, 5, 9 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві має бути зазначений зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Позивач у позовній заяві зазначає, що станом на 13.05.2019 закінчився строк дії всіх дисциплінарних стягнень, тому на думку позивача, відповідач не має права використовувати та зазначати інформацію про дисциплінарні стягнення, як характеризуючу ознаку особи у характеристиці, що надана на вимогу позивача, після спливу строків, передбачених законодавством.

Оскільки позивач перебував на службі до 04.01.2018, то звернення відповідачем розглянуто.

Під змістом позовних вимог розуміється визначення способу захисту свого права, свободи чи інтересу, що має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а тому, особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна чітко зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили її право, та повинна вказати спосіб захисту свого порушеного права.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Відповідно до офіційного тлумачення частини 1 статті 55 Конституції України, наданого у рішенні Конституційного Суду України від 25.12.1997 № 9-зп: частину 1 статті 55 Конституції України треба розуміти так, що кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку. Суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод.

Право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб не є абсолютним. Людина має таке право за умови, якщо вважає, що рішення, дія чи бездіяльність органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб порушують або ущемляють її права і свободи чи перешкоджають їх здійсненню, а тому потребують правового захисту в суді.

Відповідно до висновків Європейського суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може належати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності. Такі обмеження не можуть зашкодити самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтовано пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі Peretyaka and Sheremetyev проти України, 21.12.2010, №45783/05).

Позивачем у позовній заяві не зазначено, яке право позивача порушено у контексті загального місячного строку розгляду заяв з огляду на критерії частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

У позові не йдеться про захист якого порушеного права позивач просить. Індивідуальні акти можуть бути оскаржені лише особами, безпосередні права, свободи чи охоронювані законом інтереси яких такими актами порушено. Згідно пункту 19 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Характеристика - це документ, в якому дається оцінка ділових і моральних якостей працівника. Текст характеристики містить, як правило, такі дані: короткі анкетні дані про особу, на яку складається характеристика; відомості про трудову (навчальну) діяльність особи (де, з якого часу працює, на яких посадах працює або дані про навчання); оцінка ділових і моральних якостей особи, став лення до колег, риси характеру, відомості про стяг нення, заохочення, нагороди; висновки про особу, на яку складається характе ристика; місце, куди подається характеристика.

Суд зазначає, що відомості у характеристиці позивача не можна визначити як документи, що містять норми права загальної або індивідуальної дії. Вони не мають обов`язкового характеру для позивача і не набувають статусу рішення у розумінні Кодексу адміністративного судочинства України, внаслідок чого не можуть бути оскаржені у порядку адміністративного судочинства.

Конституцією України та Цивільним кодексом України передбачено право кожної фізичної особи звертатися до суду з позовом про захист своїх порушених особистих немайнових прав, а саме - права на повагу до честі, гідності та недоторканності ділової репутації, у разі, якщо ці права порушені іншими особами шляхом розповсюдження недостовірної, негативної інформації.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно статті 270 Цивільного кодексу України до особистих немайнових прав відноситься, зокрема, право на повагу до гідності та честі.

У обґрунтуванні позову не зазначено про характерні ознаки публічно-правового спору у контексті здійснення суб`єктом владних повноважень організаційних чи управлінських функцій відповідача.

Поняття спір, що не належить розгляду в порядку адміністративного судочинства варто тлумачити у широкому значенні, що стосується тих спорів, які не належать розгляду як в порядку адміністративного судочинства, так і тих, що взагалі не належать судовому розгляду.

У постанові від 26.02.2019 у справі №9901/663/18 (ЄДРСР 80427442), Велика Палата Верховного Суду погодилася з судом першої інстанції, який ухвалою відмовив позивачеві у відкритті провадження у справі, оскільки останній оспорює бездіяльність відповідача, що за своїм змістом не є управлінською діяльністю, що створювала б безпосередньо для позивача певні правові наслідки, у зв`язку з чим із таких правовідносин не може виникати публічно-правовий спір, що віднесено до юрисдикції адміністративного суду. Згідно частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.

Відповідно до частини 4 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач зазначає, що відомості щодо дисциплінарних стягнень і адміністративних правопорушень є «спеціальною інформацією», проте не надає доказів на обґрунтування зазначеного твердження у контексті того, що Законом України «Про інформацію» не визначено такого виду інформації, як «спеціальна інформація».

Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтею 160, статтею 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись статтями 2, 6-16, 19, 160, 161, 169, 241, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до начальника Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Кокоби Олександра Миколайовича про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Позивачем вказані недоліки можуть бути усунуті шляхом надання нової редакції позовної заяви із зазначенням:

- номерів засобів зв`язку, офіційної електронної адреси або адреси електронної пошти відповідача;

- обґрунтування наявності публічно-правового спору;

- обґрунтування порушення діями/бездіяльністю відповідача прав, свобод, інтересів позивача у контексті частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України;

- позовних вимог відповідно до частини 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України;

Надати позивачу для усунення вказаних вище недоліків позовної заяви п`ять днів з моменту отримання копії даної ухвали.

У разі невиконання вимог, зазначених в ухвалі, позовна заява буде повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та не оскаржується.

Суддя Л.В. Трофімова